ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
УХВАЛА

м. Хмельницький

"18" вересня 2023 р. Справа № 924/871/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даль Мир" с. Вовча Гора, Осташковецьке шосе, Хмельницького району, Хмельницької області

до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області м. Хмельницький

про зняття обтяження у формі арешту нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна

Представники учасників справи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

15.08.2023 на адресу Господарського суду Хмельницької області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Даль Мир" с. Вовча Гора, Осташковецьке шосе, Хмельницького району, Хмельницької області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області м. Хмельницький про зняття обтяження у формі арешту нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що станом на 27.07.2023 виконавче провадження №27469279 відносно позивача ТОВ "Даль Мир" відсутнє, проте арешт з майна не знятий, тому позивач просить суд зняти арешт за рішенням суду відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ "Про виконавче провадження".

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.08.2023, позовну заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

17.08.2023р. на адресу суду від позивача надійшла заява з долученням копії постанови НОМЕР_1 від 26.12.2012 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Ухвалою суду від 21.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №924/871/23 за правилами загального позовного провадження та призначене підготовче засідання у справі на 11:00год. 18.09.2023. Цією ж ухвалою зобов`язано надати суду для огляду оригінали всіх документів по суті спору, доданих до позовної заяви; докази звернення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно в порядку ч. 3 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції 1999р. із змінами 26.12.2012р.) у зв`язку з поверненням виконавчого документа стягувачу; витяг з реєстру обтяжень нерухомого майна з зазначенням підстав обтяження станом на час розгляду справи.

04.09.2023 на електронну адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов (вх.№05-22/5615/23) із запереченнями. У відзиві зазначає про те, що виконавче провадження №27469279, стороною якого було ТОВ "Даль Мир" завершене на підставі п. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (виконавчий документ повернуто стягувачу за його заявою), зняття арешту з майна при винесенні зазначеної постанови законом (який діяв на момент винесення постанови) не передбачалось. На сьогоднішній день матеріали виконавчого провадження знищені у зв`язку із закінченням строків його зберігання, підстави для зняття арешту з майна у державного виконавця відсутні. На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Представники учасників справи в підготовче засідання 18.09.2023 не з`явились, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Дослідивши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку господарського судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи підприємці.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до ст. 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (постанова КЦС ВС від 23.12.2020 № 554/7908/17-ц та постанова ОП КЦС від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18).

Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 24.05.2021 року по справі № 712/12136/18 зазначила, що не вбачає підстави для відступу від висновку, викладеного в постановах від 29 липня 2020 року в справі № 161/3171/19 (провадження № 61-2484св20), ухваленій Верховним Судом у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду, від 20 січня 2021 року в справі № 157/298/19 (провадження № 61-20261св19), ухваленій Верховним Судом у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду, оскільки висновок суду першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, про закриття провадження є обґрунтованим, так як арешт накладено на майно з метою забезпечення виконання рішення суду, а тому заявники не можуть виступати позивачами у даних справах і такі справи не підлягають розгляду в позовному провадженні.

Встановивши, що позивач є боржником у виконавчому провадженні, він не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Саме такий висновок міститься у пункті 24 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18) та підтверджується змістом ст. 447, 451 ЦПК України, ч. 1 ст. 59, ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Боржник, як сторона виконавчого провадження, у разі незгоди з арештом, який накладений державним або приватним виконавцем під час примусового виконання судового рішення, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна та бути позивачем за таким позовом, оскільки має право на оскарження дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VIІ ЦПК України. Якщо суд помилково прийняв позов до розгляду, під час судового розгляду він має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України (правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати КЦС від 24.05.2021 року у справі № 712/12136/18).

Судом встановлено, що Товариства з обмеженою відповідальністю "Даль Мир" є боржником, а саме стороною виконавчого провадження №27469279 з примусового виконання наказу по справі № 14/1295-10 виданого 30.06.2011 року Господарським судом Хмельницької області.

Позов подано про зняття обтяження у формі арешту нерухомого майна боржника.

Як стверджується матеріалами поданої заяви, арешт накладено державним виконавцем на нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Даль Мир" згідно постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження в межах виконавчого провадження №27469279, яке відкрито щодо виконання наказу по справі № 14/1295-10 виданого 30.06.2011 року Господарським судом Хмельницької області.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю "Даль Мир", яке є боржником у виконавчому провадженні, не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законодавством України у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VI ГПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень".

Виходячи з викладеного, позовна заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства саме в порядку позовного провадження.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Даль Мир", яке є боржником у виконавчому провадженні, в даному випадку може звернутись до господарського суду за захистом своїх прав (у випадку їх порушення) шляхом оскарження боржником дій державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VI ГПК України.

На підставі викладеного, провадження у справі належить закрити.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях (п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

За таких обставин, суд вважає за необхідне повернути позивачу сплачений судовий збір.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 231, ст. ст. 233-235, 255 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Провадження у справі №924/871/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Даль Мир" с. Вовча Гора, Осташковецьке шосе, Хмельницького району, Хмельницької області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області м. Хмельницький про зняття обтяження у формі арешту нерухомого майна в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Даль Мир" (с. Вовча Гора, Осташковецьке шосе, буд. 1, Хмельницького району, Хмельницької області, ) з Державного бюджету України 2684,00грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору, сплаченого відповідно до платіжної інструкції №421 від 15.08.2023.

3. Відповідно до ч. 2 ст. 235 ГПК України ухвала набрала законної сили після її підписання суддею та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст складено та підписано 22.09.2023.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 4 примірник:

1-до справи (в паперовому екз.),

2-3- позивачу ТОВ "Даль Мир" ( на електронну пошту, 31310, с. Вовча Гора, Осташковецьке шосе, буд. 1, Хмельницького району, Хмельницької області рекомендованим),

4- відповідачу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області ( на електронну пошту).