РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2023Справа № 910/9437/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі"

до фізичної особи-підприємця Цибікова Володимира Васильовича

про стягнення 22 480,02 грн.

Представники сторін: не викликалися.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" до фізичної особи-підприємця Цибікова Володимира Васильовича про стягнення 22 480,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем Правил роздрібного ринку електричної енергії внаслідок необлікованого споживання електричної енергії (акт про порушення №220329 від 16.09.2022), вартість якої склала 21 324,26 грн.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг за необліковану електричну енергію в розмірі 21 324,26 грн., 3% річних в розмірі 311,98 грн. та та 843,78 грн. інфляційної складової боргу, внаслідок прострочення сплати заборгованості за необліковану електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 28.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за №354.

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" унормовано, що учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладається, зокрема, договір про постачання електричної енергії споживачу та про надання послуг з розподілу електричної енергії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 275 Господарського кодексу України (далі - ГК України) установлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається (ч. 2 ст. 275 ГК України).

19.12.2000 між департаментом акціонерної енергопостачальної компанії "Київенерго" (електропостачальна організація) та приватним підприємцем Цибіковим Володимиром Васильовичем (споживач) укладено Договір №3255302 на користування електричною енергією.

За вказаним вище договором електропостачальна організація зобов`язується постачати електричну енергію, а споживач своєчасно проводити сплату за використану електричну енергію.

30.03.2010 між акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго" та приватним підприємцем Цибіковим Володимиром Васильовичем укладено Додаткову угоду до договору від 19.12.2000 №55302 (о/р 3255302), якою, зокрема, викладено договір №55302 від 19.12.2000 в новій редакції.

В новій редакції договору №55302 від 19.12.2000 встановлено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача за об`єктами споживача згідно з умовами цього договору та додатків до нього, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно умов договору. Визначено, що точка продажу електричної енергії є: тп-1352 ГРЩ ж/б №14.

Переліком об`єктів споживча (додаток до Договору) визначено: "кафе-бар на Пітерській" ГРЩ ж/б №14 ТП-1352 (вул. Пітерська, 14) - лічильник № 564453.

Актом розмежування балансної належності електромереж та експлуатаційної відповідальності (додаток до Договору) встановлено балансну належність електромереж та установок постачальника та споживача за адресою: м. Київ, вул. Пітерська, 14.

З огляду на вищевказані докази вбачається, що між постачальником та споживачем визначена межа відповідальності за стан обслуговування електромереж та установок за адресою надання послуг: м. Київ, вул. Пітерська, 14, а також визначено точку обліку та засіб обліку.

Постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 "Про затвердження правил роздрібного ринку електричної енергії" установлено, що укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (п. 2 Постанови).

Указаною вище постановою передбачено, що шляхом безпосереднього вручення персоналом оператора систем розподілу (далі - ОСР) або з рахунком, або поштовим відправленням надає споживачу заяву-приєднання до зазначеного договору, яка формується за базами даних вертикально інтегрованого суб`єкта господарювання та містить ЕІС-коди точок комерційного обліку об`єкта споживача. Надання такої заяви-приєднання є пропозицією споживачу про приєднання до договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії на умовах чинного договору про користування або постачання електричної енергії (індивідуальні характеристики об`єкта, потужність, клас надійності, ідентифікаційні коди, особливості обліку тощо). Договір вважається укладеним з дати підписання споживачем заяви-приєднання до договору про надання послуг із розподілу електричної енергії, яка повертається споживачем на адресу ОСР, та/або сплати за рахунком (квитанцією), який надсилається (надається) одночасно з договором споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, та/або з дати, указаної у заяві-приєднанні, якщо споживач протягом указаного в заяві-приєднанні терміну не звернувся до ОСР із запереченнями щодо укладення договору в цілому або щодо окремих умов договору та спожив будь-який обсяг електричної енергії.

Позивач заявляє, що з 01.01.2019 розподіл електричної енергії на об`єкт споживача за адресою: м. Київ, вул. Пітерська, 14, здійснюється на підставі Договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, до умов якого приєднався відповідач.

Відповідачем не спростовано обставину приєднання ним до умов публічного договору приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" про надання послуг із розподілу електричної енергії.

Представниками оператора системи (приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі") проведено перевірку об`єкта споживача (Цибікова В.В.) за адресою: вул. Пітерська, 14.

За результатами перевірки складено Акт про порушення № АП 220329 від 16.09.2022.

Вказаним Актом встановлено порушення обліку електричної енергії, а саме: "порушення п. 5.5.5 ПРРЕЕ, що відповідає порушенню п. 8.4.2 ПРРЕЕ самовільне підключення електроустановок до електромережі що не є власністю ОСР після відключення 24.01.2022 наряд №654. Самовільне підключення виконано шляхом зриву пломби з автоматизованого вимикача у відключеному стані".

Розгляд Акта про порушення правил роздрібного ринку електричної енергії від 16.09.2022 № АП 220329 було призначено на 01.11.2022 о 09 год. 00 хв.

Для підтвердження відомої адреси місця знаходження/проживання відповідача на момент вчинення дій, пов`язаних з складання акта про порушення та його розгляду, позивач надав копію заяви Цибікова В.В. про внесення змін у договір в частині адреси (вказано АДРЕСА_1 ) та копію паспорта громадянина України Цибікова В.В. із відміткою про місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач стверджує та надає докази, що ним було повідомлено відповідача про засідання комісії шляхом надсилання листа від 30.09.2022 №3/01/3/28697 на адресу: АДРЕСА_2 .

На засідання комісії відповідач не з`явився.

Протоколом №907 від 01.11.2022 зафіксовано результати роботи комісії щодо розгляду Акта про порушення № АП 220329 від 16.09.2022.

Комісією встановлено, що приватним підприємцем Цибіковим Володимиром Васильовичем здійснено порушення Правил роздрібненого ринку електричної енергії на об`єкті за адресою: вул. Пітерська, 14, що були зафіксовані в Акті про порушення № АП 220329 від 16.09.2022.

У зв`язку із встановленням вчинення порушень комісія прийняла рішення наступного змісту: "Нарахування провести згідно з пунктами № 8.4.10 та за формулою № порядку, визначеного главою 8.4 розділу VII Правил роздрібного ринку електричної енергії. Потужність 3.5 кВТ згідно дозволеної потужності. Тривалість роботи струмоприймачів протягом доби 12 год. 7 днів на тиждень, Кв=0.06. Період нарахування з 17.03.2022 по 16.09.2022 (за 6 місяців по дату усунення порушень). Всього підлягає до сплати за недораховану електроенергію: 21 324 грн. 26 коп."

03.11.2022 позивачем складено лист про повідомлення відповідача щодо результатів розгляду комісії Акта про порушення № АП 220329 від 16.09.2022 із зазначенням в додатках: копії протоколу № 907 засідання комісії по розгляду акта про порушення № АП 220329 від 16.09.2022; розрахунку вартості електроенергії спожитої без обліку; рахунку за електричну енергію, щодо якої порушено облік згідно з ПРРЕЕ.

Позивачем зазначено, що даний лист відправлений на адресу Цибікова В.В. : АДРЕСА_2 .

Відповідно до пунктів 2.3.1- 2.3.3 Правил роздрібненого ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРКЕП від 14.03.2018 № 312 (далі - Правила) на роздрібному ринку виробництво, передача, розподіл, постачання та споживання електричної енергії без розрахункових засобів комерційного обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами та Кодексом комерційного обліку.

Для вимірювання з метою комерційних розрахунків за електричну енергію мають використовуватися розрахункові засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам Кодексу комерційного обліку, Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" та іншим нормативно-правовим актам, що містять вимоги до таких засобів вимірювальної техніки.

Електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами вимірювальної техніки для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) суміщеними з лічильником електричної енергії або окремими засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії.

Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) вимірювальної техніки, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, забороняється, за винятком випадків, передбачених цими Правилами.

Пунктом 5.5.5 Правил, зокрема, передбачено те, що споживач електричної енергії зобов`язаний: користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів); сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів; дотримуватися правил технічної експлуатації, правил безпеки під час експлуатації власних електроустановок, нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, та умов укладених договорів; забезпечувати збереження і цілісність установлених на його території та/або об`єкті (у його приміщенні) розрахункових засобів комерційного обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування; не допускати безоблікового використання електричної енергії або використання електричної енергії для професійної та/або господарської діяльності на об`єктах, які розраховуються за електричну енергії за тарифом побутових споживачів, а також відшкодовувати збитки, завдані оператору системи та/або споживачу (основному споживачу), у разі виявлення безоблікового використання електричної енергії.

Пунктом 8.4.2 Правил передбачено, що визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії здійснюється оператором системи на підставі акта про порушення, складеного у порядку, визначеному цими Правилами, у разі виявлення, зокрема, такого порушення: самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку.

Пунктом 6.5.13 Кодексу комерційного обліку встановлено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, мережами якого передається/розподіляється електрична енергія споживачу, порушень цього Кодексу або Правил роздрібного ринку, зокрема фактів безоблікового споживання електричної енергії, пошкодження чи зриву пломб, пломбувального матеріалу та/або індикаторів, установлених у місцях, указаних в акті про збереження пломб, або пошкодження відбитків тавр на цих пломбах, пошкодження ЗКО, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки (за умови посвідчення цієї особи), оформлюється акт про порушення відповідно до Правил роздрібного ринку.

Згідно з п. 8.2.5 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником оператора системи, від якого споживач одержує електричну енергію, порушень цих Правил, у тому числі фактів безоблікового споживання електричної енергії, на місці виявлення порушення у присутності споживача (представника споживача) або іншої особи, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача для проведення перевірки, оформлюється акт про порушення згідно з формою, наведеною в додатку 9 до цих Правил.

Пункт 8.2.6 Правил містить, зокрема, такі положення щодо розгляду актів порушення:

- акт про порушення розглядається комісією з розгляду актів про порушення, що створюється оператором системи і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників оператора системи;

- споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів про порушення;

- у разі відмови споживача або представника споживача від отримання акта про порушення, у якому визначено місце, час та дату проведення засідання комісії, або окремого повідомлення про місце, час і дату засідання комісії оператор системи направляє споживачу таке повідомлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу, визначену в даних щодо споживача, наявних в оператора системи, у строк до 60 календарних днів від дати складення акта (крім випадків проведення експертизи або отримання висновку заводу виробника пломби та/або індикатора, та/або засобу вимірювальної техніки електричної енергії; повторного розгляду акта на засіданні комісії з розгляду актів про порушення). У такому разі оператор системи має право розглянути акт про порушення на засіданні комісії, яке має відбутися по закінченню 30 календарних днів від дати направлення споживачу такого повідомлення, але не пізніше 90 календарних днів від дати направлення такого повідомлення;

- рішення комісії оформлюється протоколом, копія якого видається споживачу;

- у разі причетності споживача до порушень, зазначених у пункті 8.4.2 глави 8.4 цього розділу, у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості необлікованої електричної енергії. У такому разі разом з протоколом споживачу надаються розрахунок обсягу та вартості необлікованої електричної енергії з посиланням на відповідні пункти глави 8.4 цього розділу та розрахункові документи для оплати необлікованої електричної енергії та/або збитків.

Абзацом 4 п. 8.2.7 Правил вказано, що спірні питання, які виникають між сторонами при складанні акта про порушення та/або визначенні обсягу та вартості необлікованої електричної енергії, вирішуються Регулятором, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в електроенергетичному комплексі, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики відповідно до компетенції, енергетичним омбудсменом та/або судом.

Відповідачем не надано заперечень щодо обставин пов`язаних із складанням акта порушення та розгляду акта комісією, а також матеріали справи не містять доказів щодо вчинення відповідачем у позасудовому порядку дій для оскарження акта про порушення або діяльності комісії.

Враховуючи наведене та надані докази, суд встановив те, що складання Акта про порушення № АП 220329 від 16.09.2022 та його розгляд комісією відбулося відповідно до норм законодавства, що регулюють вказані відносини, а тому прийняте комісією рішення щодо накладення зобов`язання на споживача у вигляді вимоги сплати 21 324,26 грн. за недораховану електроенергію є правомірним та підлягає виконанню.

Пунктом 8.2.7 Правил встановлено, що кошти за необліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи.

Споживач має оплатити розрахункові документи за необліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день).

У разі незгоди споживача з фактом безоблікового споживання електричної енергії та відмови від сплати вартості необлікованої електричної енергії оператор системи звертається з позовом до суду для підтвердження факту безоблікового споживання електричної енергії та стягнення вартості необлікованої електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що рахунок на оплату необлікованої електричної енергії був зазначений в якості додатка до листа №3/01/5/32778 від 03.11.2022, який у свою чергу направлений засобами поштового зв`язку під ідентифікуючим номером 542 за адресою: вул. Вадима Гетьмана, 1-В, кв. 146, м. Київ, 03056.

Поштове відправлення за номером 42 не було вручено адресату та було повернуто за закінченням терміну зберігання, однак із наданої позивачем копії конверта та довідки про причини повернення неможливо встановити дату надходження поштового відправлення до поштового відділення адресата.

Позивачем визначено 09.11.2022 датою отримання відповідачем листа №3/01/5/32778 від 03.11.2022. Щодо вказаної обставини позивачем надано пояснення, а саме зазначено, що у зв`язку із відсутністю доказів отримання листа (відсутість інформації в системі відстеження відправлень), дата отримання відповідачем листа розраховується відповідно до Нормативів пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 №958.

Суд, врахувавши Нормативи пересилання поштових відправлень, надані докази направлення листа, відсутність спростування відповідачем дати отримання рахунка (визначеної позивачем), дійшов висновку про те, що визначення позивачем 09.11.2022 датою отримання відповідачем листа №3/01/5/32778 від 03.11.2022 є обґрунтованим.

Враховуючи наведене, суд встановив, що з 10.11.2022 у відповідача виник обов`язок здійснити до 09.12.2022 (включно) оплату необлікованої електричної енергії у розмірі 21 324,26 грн.

Матеріали справи не містять доказів оплати виставленого рахунку, отже, починаючи з 10.12.2022 відбулося прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості недоврахованої електричної енергії у сумі 21 324,26 грн.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі положенням ст. 526 ЦК України, відповідно до якого зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Частиною 1 ст. 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. При цьому відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за необліковану електричну енергію в розмірі 21 324,26 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у розмірі 311,98 грн. та інфляційну складову боргу у розмірі 843,78 грн.

Частиною 2 ст. 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, ураховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, зміст яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи наведене, суд встановив, що вимога щодо стягнення 3 % річних у розмірі 311,98 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Судом здійснено перерахунок заявлених інфляційних втрат, яким встановлено, що інфляційні втрати за боргом 21 324,26 грн. (період нарахування: 10.12.2022-05.06.2023 з урахуванням індексів інфляції з грудня 2022 року по червень 2023) становлять 954,62 грн.

Відповідно до ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що вимога щодо стягнення інфляційної складової боргу підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, а саме 843,78 грн.

Частинами 3, 4 ст. 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, ч. 9 ст. 165, ст.ст. 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Цибікова Володимира Васильовича ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські електромережі" (04080, м. Київ, вул. Новокостянтинівська, буд. 20; ідентифікаційний код 41946011) заборгованість за необліковану електричну енергію у розмірі 21 324 (двадцять одна тисяча триста двадцять чотири) грн. 26 коп., 3% річних у розмірі 311 (триста одинадцять) грн. 98 коп., інфляційну складову боргу у розмірі 843 (вісімсот сорок три) грн. 78 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С. М. Мудрий