ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" вересня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1230/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Вельмакіної Т.М.,

розглянувши заяву Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика"

про про видачу судового наказу на суму 36513,25 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця Ясенчук Людмили Григорівни 36513,25 грн заборгованості за Договором №071084-КС-002.

Розглянувши заяву про видачу судового наказу та подані заявником докази, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про наявність його заявнику невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст.147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.148 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 148 Господарського процесуального кодексу України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

При цьому, заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та ф і з и ч н і о с о б и - п і д п р и є м ц і (ч. 3 ст. 147 ГПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України, у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Заявником в заяві про видачу судового наказу вказано, що боржник є фізичною особою-підприємцем.

Натомість, судом встановлено, що згідно Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця Ясенчук Людмили Григорівни припинено 19.08.2020.

Таким чином, звертаючись з заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, заявник не врахував вищевказане, внаслідок чого невірно визначив статус боржника, що також призвело до недотримання приписів п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України.

При цьому суд враховує, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця відповідача унеможливлює застосування до спірних правовідносин форми наказного провадження.

Зокрема, у наказному провадженні не можливо здійснити запит до відповідного органу для встановлення місця реєстрації (місця проживання) фізичної особи ОСОБА_1 , в порядку ч. 6 ст. 176 ГПК України, а відповідно - з`ясувати адресу для направлення поштової кореспонденції, у тому числі судових рішень.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу ФОП.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому суд зазначає, що заявник не позбавлений права звернутися з тими самими вимогами до господарського суду у порядку позовного провадження. При цьому, суд звертає увагу заявника, що визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ГПК України, у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 12, 148, 152, 153, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, буд.13, оф. 524, ід. код 41084239) у видачі судового наказу про стягнення із Фізичної особи-підприємця Ясенчук Людмили Григорівни ( АДРЕСА_1 ід. код НОМЕР_1 ) 36513,25 грн заборгованості за Договором №071084-КС-002.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Ухвалу підписано 18.09.2023

Суддя Вельмакіна Т.М.

1 - до справи;

2 - заявнику (рек.).