ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 року м.Дніпро Справа № 904/8248/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Паруснікова Ю.Б., Іванова О.Г.

секретар судового засідання Зелецький Р.Р.

представники сторін у судове засідання не з`явились

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 року у справі №904/8248/21 (суддя Примак С.А.)

за заявою ОСОБА_1 , Дніпропетровська область, Павлоградський район, м. Павлоград

про неплатоспроможність фізичної особи,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 року у даній справі клопотання арбітражного керуючого Різника О.Ю. №02-19/39 від 21.04.2022 року про затвердження звіту арбітражного керуючого про грошову винагороду керуючого реструктуризації та стягнення її частини із кредиторів пропорційно вимогам - задоволено.

Затверджено звіт арбітражного керуючого Різника О.Ю. про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за час виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 за період із 11.11.2021 року до 31.03.2022 року у розмірі 57 550,00 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича частину основної грошової винагороди за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів у загальному розмірі 11 897,64 грн.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Акцент Банк" на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича частину основної грошової винагороди за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів у загальному розмірі 9 967,34 грн.

Ухвала місцевого господарського суду мотивована тим, що можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

Суд зазначив, що арбітражним керуючим вчинено дії, що дозволили виконати основну ціль процедури реструктуризації боргів - затвердження плану реструктуризації за період 6 місяців із дати відкриття справи про банкрутство із врахуванням ситуації, що склалася в країні на тлі повномасштабної агресії з боку Російської федерації та введеним військовим станом. Арбітражним керуючим не допущено порушень Кодексу України з процедур банкрутства чи вимог судових рішень, скарг на дії/бездіяльність арбітражного керуючого до суду також не надходило.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати в частині стягнення винагороди з АТ "А-Банк" на користь арбітражного керуючого; відмовити арбітражному керуючому в стягненні неоплачених сум грошової винагороди з АТ "А-Банк".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що:

- при постановленні оскаржуваної ухвали господарський суд, в порушення абз.6-7 ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства, стягнув з банка зазначену винагороду, посилаючись на відповідну судову практику Верховного Суду;

- жодний закон не зобов`язує кредитора сплачувати винагороду арбітражному керуючому;

- у боржника є дохід від господарської діяльності, проте суд, в порушення абз.6-7 ч.2 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства не стягнув винагороду з даного доходу;

- відповідно до правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду від 15.05.2018 року у справі №29/5005/486/2012, оплата послуг арбітражного керуючого під час виконання ним повноважень має здійснюватися за фактично виконану роботу (її обсяг), а не період часу, протягом якого триває означена процедура, і саме на господарський суд покладається обов`язок досліджувати, які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим та чи дійсно такі дії потребують на їх вчинення саме стільки часу; судом фактично не було досліджено час, який витратив арбітражний керуючий на вчинення таких дій.

У наданих поясненнях на апеляційну скаргу арбітражний керуючий Різник О.Ю. зазначає, що ухвала господарського суду є законною та обгрунтованою, проти вимог апеляційної скарги заперечує.

В обґрунтування своєї правової позиції арбітражний керуючий Різник О.Ю вказує, що:

- арбітражним керуючим вчинено дії, які дозволили виконати основну ціль процедури реструктуризації боргів - затвердження плану реструктуризації за період 6 місяців із дати відкриття справи про банкрутство (11.11.2021 року) із врахуванням перешкод, що створені воєнними діями та введенням військового стану;

- арбітражним керуючим не допущено порушень Кодексу України з процедур банкрутства чи вимог судових рішень;

- законодавство про банкрутство не містить положень/винятків, що обмежували б право арбітражного керуючого на отримання мінімального розміру щомісячної основної грошової винагороди у справах про банкрутство;

- основна грошова винагорода арбітражного керуючого Різника О.Ю. за період 11.11.2021 року по 31.03.2022 року нарахована правомірно у відповідності до ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства;

- будь-які інші джерела для сплати винагороди керуючого реструктуризації у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 були відсутні;

- твердження апелянта про неефективність дій керуючого реструктуризації за період з листопада 2021 року та можливість сплати винагороди за рахунок коштів боржника спростовуються матеріалами справи.

11.09.2023 року у судове засідання з`явилися про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до акту Центрального апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року судове засідання в режимі відеоконференції у справі № 904/3886/22 при розгляді апеляційної скарги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 року у справі №904/8248/21 за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про неплатоспроможність фізичної особи не відбулось через неможливість приєднання до відеоконференції.

Колегія суддів вважає, що неявка учасників справи не перешкоджає розгляду справи, тому вважає можливим розглянути справу за їх відсутністю.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та надані заперечення, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможності на підставі ст.116 Кодексу України з процедур банкрутства.

Ухвалою господарського суду 06.10.2021 року заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність залишено без руху; зобов`язано ОСОБА_1 вчинити певні дії.

Ухвалою господарського суду від 29.10.2021 року прийнято до розгляду заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність; призначено підготовче засідання суду на 11.11.2021 року на 11:40 годин.

Ухвалою господарського суду від 11.11.2021 року, зокрема, відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією боргів фізичної особи ОСОБА_1 арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

Ухвалою господарського суду від 22.12.2021 року постановлено здійснити виплату основної винагороди арбітражному керуючому Різнику Олександру Юрійовичу за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_1 з 11.11.2021 року по 11.12.2021 року у розмірі 11 895,00 грн з депозитного рахунку господарського суду Дніпропетровської області за рахунок коштів, авансованих ОСОБА_1 згідно квитанцій №0.0..1 від 19.07.2021 року, №0.0..1 від 13.08.2021 року, №0.0..1 від 25.09.2021 року, №0.0..1 від 18.10.2021 року та №0.0..1 від 18.10.2021 року.

Ухвалою господарського суду від 24.12.2021 року визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 на суму 4 540,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 44 994,95 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів та 9 467,88 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 08.02.2022 року постановлено завершити попереднє засідання, за результатами якого внести до реєстру вимоги кредитора фізичної особи ОСОБА_1 наступного кредитора: Акціонерне товариство "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 на суму 4 540,00 грн (судовий збір) - 1 черга задоволення вимог кредиторів, 44 994,95 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів та 9 467,88 грн - 3 черга задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 17.02.2022 року визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "Перший український міжнародний банк" до ОСОБА_1 на суму 4 540,00 грн (судовий збір) - до задоволення вимог кредиторів та 65 889,31 грн - 2 черга задоволення вимог кредиторів без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Ухвалою господарського суду від 29.04.2022 року постановлено здійснити виплату основної винагороди арбітражному керуючому Різнику Олександру Юрійовичу за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_1 у розмірі 23790,00 грн з депозитного рахунку господарського суду Дніпропетровської області за рахунок коштів, авансованих ОСОБА_1 згідно квитанції №0.0..1 від 19.07.2021 року, №0.0..1 від 13.08.2021 року, №0.0..1 від 25.09.2021 року, №0.0..1 від 18.10.2021року та №0.0..1 від 18.10.2021 року.

Ухвалою господарського суду від 31.05.2022 року затверджено план реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1

01.07.2022 року до господарського суду від арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича надійшло клопотання №02-19/39 від 21.04.2022 року, в якому заявник просив суд:

- затвердити звіт арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат за час виконання повноважень керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи ОСОБА_1 за період із 11.11.2021 року до 01.04.2022 року у розмірі 57 550,00 грн;

- стягнути із Акціонерного товариства "Акцент Банк" на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича частину основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень керуючого реструктаризації Виноградової Н.А. у розмірі 9 967,34 грн шляхом перерахування на банківський рахунок арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича;

- стягнути із Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича частину основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень керуючого реструктаризації Виноградової Н.А. у розмірі 11 897,64 грн шляхом перерахування на банківський рахунок арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича.

На думку колегії суддів суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив вказану заяву, а апелянт доводи суду щодо таких висновків не спростував. До такого висновку колегія суддів дійшла враховуючи наступне:

Частиною 1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

За змістом ст.1 Кодексу України з процедур банкрутства керуючий реструктуризацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реструктуризації боргів боржника. Керуючий реалізацією - арбітражний керуючий, призначений господарським судом у справі про неплатоспроможність фізичної особи для здійснення реалізації майна банкрута та задоволення вимог кредиторів.

Статтею 10 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що арбітражний керуючий є суб`єктом незалежної професійної діяльності. Арбітражний керуючий з моменту постановлення ухвали (постанови) про призначення його керуючим санацією або ліквідатором до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. Одна й та сама особа може здійснювати повноваження арбітражного керуючого на всіх стадіях провадження у справі про банкрутство відповідно до вимог цього Кодексу. Право на здійснення діяльності арбітражного керуючого надається особі, яка отримала відповідне свідоцтво у порядку, встановленому цим Кодексом, та внесена до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Статтею 30 Кодексу України з процедур банкрутства урегульовано питання винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого.

Так, відповідно до ч.ч. 1-4 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень.

Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі.

У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Додаткова грошова винагорода арбітражного керуючого визначається в розмірі: 5 відсотків вартості стягнутого на користь боржника майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб; 3 відсотки суми погашених вимог кредиторів.

Додаткова винагорода не сплачується арбітражному керуючому у разі, якщо вимоги забезпеченого кредитора погашаються у зв`язку з продажем такому кредитору майна, що забезпечує його вимоги.

Право вимоги додаткової грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого з дня фактичного надходження до боржника стягнутого на його користь майна, яке на день відкриття провадження у справі перебувало у третіх осіб, або з дня фактичного надходження коштів на рахунок боржника, які спрямовуються на погашення вимог кредиторів.

Витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Відповідно до ч. 5 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду. Господарський суд за заявою кредитора має право зменшити розмір грошової винагороди арбітражного керуючого, у разі, якщо середньомісячна заробітна плата керівника боржника є надмірно високою порівняно з мінімальним розміром заробітної плати.

За приписами ч.6 ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий не менше одного разу на два місяці звітує про нарахування та виплату грошової винагороди арбітражного керуючого, здійснення та відшкодування його витрат на засіданнях зборів кредиторів (у процедурі банкрутства фізичної особи) чи комітету кредиторів (у процедурі банкрутства юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - перед забезпеченим кредитором. Звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат має бути схвалений зборами кредиторів (у справі про неплатоспроможність фізичної особи) чи комітетом кредиторів (у справі про банкрутство юридичної особи), а в частині витрат, що стосуються заставного майна, - забезпеченим кредитором. Звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат за підсумками процедур розпорядження майном, санації, ліквідації, погашення боргів боржника подається арбітражним керуючим до господарського суду за п`ять днів до закінчення відповідної процедури, розглядається судом та затверджується ухвалою, що може бути оскаржена у встановленому порядку.

Матеріали справи свідчать про те, що на депозитний рахунок господарського суду Дніпропетровської області заявником ОСОБА_1 були внесені грошові кошти на авансування винагороди арбітражному керуючому у розмірі 35 685,00 грн відповідно до квитанцій №0.0..1 від 19.07.2021 року, №0.0..1 від 13.08.2021року, №0.0..1 від 25.09.2021 року, №0.0..1 від 18.10.2021 року та №0.0..1 від 18.10.2021 року.

Як вже було зазначено, ухвалами господарського суду від 22.12.2021 року та від 29.04.2022 року постановлено здійснити оплату основної винагороди арбітражному керуючому Різнику О.О. за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів ОСОБА_1 у загальному розмірі 35 685,00 грн.

Водночас, процедура у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 тривала після закінчення авансованих заявником коштів.

Згідно з ч.ч.1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі. Законодавством не передбачено випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 16.07.2020 року у справі №918/454/18.

Чинним законодавством про банкрутство передбачено декілька джерел для здійснення оплати послуг арбітражного керуючого/розпорядника майна, керуючого санацією ліквідатора/керуючого реалізацією, разом з тим вказане законодавство не містить заборони здійснювати таку оплату за рахунок коштів кредиторів.

Разом з цим, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку з належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

У випадку, коли оплата послуг арбітражного керуючого здійснюється не за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника, то така оплата повинна здійснюватись за рахунок коштів кредиторів, виходячи із принципу пропорційності їх грошовим вимогам (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2018 року у справі №912/1783/16).

Разом з цим, відмова від авансування, відсутність майна у боржника або ж відсутність інших джерел для покриття витрат на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті ст. 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифіковану Україною 10.08.1956 року, Конвенції Міжнародної організації праці № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифіковану Україною 05.10.2000 року), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України

Законодавець не ставить порядок розподілу витрат на оплату послуг керуючого реалізацією майна в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), від джерел фінансування того чи іншого кредитора, а також від майнових результатів арбітражного керуючого у справі про банкрутство.

Кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку з належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника (аналогічна правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 14.12.2021 року у справі №902/626/20).

Враховуючи викладене, з огляду на відсутність у боржника будь-яких майнових активів, судом першої інстанції правомірно зазначено, що покладення оплати основної грошової винагороди арбітражного керуючого та його витрат у справі на кредиторів боржника є правильним, як у разі створення ними фонду для авансування таких витрат відповідно до ч.5 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, так і за ухвалою суду пропорційно сумам визнаних вимог, адже залишається єдиним можливим засобом дотримання принципу оплатності послуг арбітражного керуючого у відповідності до приписів ст.43 Конституції України та ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства.

Заявлена до оплати арбітражним керуючим сума становить передбачений та встановлений ст.30 Кодексу України з процедур банкрутства мінімальний розмір оплати послуг арбітражного керуючого за весь період виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією у даній справі.

З урахуванням наведеного місцевий господарський суд дійшов аргументованого висновку про стягнення з кредитора - Акціонерного товариства "Акцент Банк" на користь арбітражного керуючого Різника Олександра Юрійовича частини основної грошової винагороди арбітражного керуючого за період виконання повноважень керуючого реструктуризації Виноградової Н.А. у розмірі 9 967,34 грн.

В іншій частині рішення господарського суду не оскаржується, а тому відповідно до приписів ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України в апеляційному порядку не переглядається.

Колегія суддів відхиляє доводи скаржника про можливість сплати винагороди арбітражному керуючому з доходів від господарської діяльності боржника, оскільки затверджений судом план реструктуризації, з якого вбачається, що загальна сума доходів, яку боржник розраховує отримати протягом процедури реструктуризації боргів, становить 912 229,11 грн. Вказана сума є прогнозованою, а не фактичною.

Крім того, виплата винагороди арбітражного керуючого за рахунок коштів боржника, що згідно плану реструктуризації є витратами на господарську діяльність, буде свідчити про порушення плану реструктуризації та не дозволить боржнику його виконати.

Щодо принципу безсумнівної повноти дій арбітражного керуючого, на що наголошує скаржник в апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції зазначає, що судом не встановлено наявність поданих чи задоволених скарг чи заперечень щодо дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Різника О.Ю. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання ним своїх повноважень з метою затягування розгляду справи про неплатоспроможність боржника.

Виконання арбітражним керуючим Різником О.Ю. повноважень керуючого реструктуризацією підтверджується матеріалами справи.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що керуючим реструктуризацією дотримано обов`язок щодо здійснення всієї повноти дій, що передбачені Кодексом України з процедур банкрутства на даному етапі провадження у справі про неплатоспроможність, тобто керуючим реструктуризацією додержано принцип безсумнівної повноти дій у процедурі реструктуризацією боргів боржника.

З огляду на викладене оскаржувана ухвала господарського суду у даній справі постановлена при повному з`ясуванні обставин, які мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстави для її скасування відсутні.

Доводи скаржника не знайшли свого підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, не впливають на юридичну оцінку обставин справи, здійснену господарським судом у відповідності до норм чинного законодавства та спростовуються викладеними вище висновками суду, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 року у справі №904/8248/21 залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 14.09.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя О.Г.Іванов