ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Справа № 906/1344/21

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Грязнов В.В. , суддя Тимошенко О.М.

секретар судового засідання Соколовська О.В.

за участю представників:

кредитора АТ "Перший Український міжнародний банк" - адвокат Панченко О.О.

інші учасники - не з`явилися

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/21 (постановлену суддею Кострицею О.О., повний текст складено 05.06.2023)

за заявою фізичної особи ОСОБА_1

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , заяву арбітражного керуючого Біленка Р.І. від 25.11.2022 за №02-01/317 з урахуванням уточнень від 14.02.2023 №02-01/61 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 13000,00грн. основної грошової винагороди та 5358,00грн. витрат арбітражного керуючого задоволено.

Стягнуто з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича 13000,00грн. основної грошової винагороди та 5358,00 грн витрат.

Вказана ухвала мотивована тим, що надання послуг арбітражного керуючого відбувається виключно на платній основі та законодавство не передбачає випадків здійснення своїх повноважень арбітражним керуючим безоплатно.

Не погоджуючись з постановлено ухвалою, Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржену ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву арбітражного керуючого Біленка Р.І. про стягнення з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" основної грошової винагороди у сумі 13000,00 грн та витрат у сумі 5358,00грн. залишити без задоволення. Також, просить з арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича на користь Акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" судовий збір за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, скаржник зазначає наступне:

- боржник ОСОБА_1 є ініціатором свого банкрутства, обрав арбітражного керуючого, кандидатуру якого подав на призначення керуючим реструктуризацією, а тому саме на боржнику має бути обов`язок оплати основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією та несення витрат за перевірку даних його декларацій про майновий стан.

- у період з 07.09.2022 до 07.10.2022 (виконання арбітражним керуючим Біленко Р.І. повноваження керуючого реструктуризацією) арбітражним керуючим Біленко Р.І. разом з боржником було розроблено та надано на розгляд зборам кредиторів план реструктуризації боргів, який передбачав не реструктуризацію, а повне списання боргів, тобто в діях боржника та керуючого реструктуризацією Біленка Р.І. зловживання своїми правами, коли останні намагалися не тільки списати борги боржника, а ще й при цьому перекласти на кредитора тягар з оплати послуг керуючого реструктуризацією та його витрати на перевірку декларацій про майновий стан боржника.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1344/21 у складі: головуючий суддя Дужич С.П., суддя Савченко Г.І., суддя Тимошенко О.М.

Листом №906/1344/21/3806/23 від 14.06.2023 матеріали справи №906/1344/21 було витребувано з Господарського суду Житомирської області. 30.06.2023 до Північно-західного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №906/1344/21.

Розпорядженням керівника апарату від 10.07.2023 №01-05/287 у зв`язку із закінчення повноважень головуючого судді (судді-доповідача) Дужича С.П. - рішення ВРП від 06.07.2023, відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, ст. 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 9.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено повторний автоматизований розподіл справи №906/1344/21.

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи № 906/1344/21 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Тимошенко О.М., суддя Савченко Г.І.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 13.07.2023 відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/21. Призначено справу №906/1344/21 до розгляду на "12" вересня 2023 р. об 14:30 год.

27.07.2023 на адресу суду від арбітражного керуючого Біленка Р.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.203 без змін.

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.09.2023 № 01-05/798 у зв`язку закінчення повноважень судді Савченка Г.І. - рішення ВРП від 20 липня 2023р. №731/0/15-23, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п. 8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №906/1344/21.

За результатами повторного автоматизованого розподілу визначено колегію суддів для розгляду справи №906/1344/21 у складі: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Грязнов В.В., суддя Тимошенко О.М.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/2 до провадження в новому складі суду: головуючий суддя Павлюк І.Ю., суддя Грязнов В.В., суддя Тимошенко О.М.

Учасники справи були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази. Однак, боржник та арбітражний керуючий у справі наданим їм процесуальним правом не скористалися та в судове засідання 12.09.2023 не з`явилися, своїх повноважних представників не направили.

Враховуючи положення ч. 12 ст. 270 ГПК України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, судова колегія вважає за можливе розглянути подану апеляційну скаргу за відсутністю скаржника та відповідачів у справі.

Представник позивача у судовому засіданні 12.09.2023 підтримала доводи апеляційної скарги зі підстав, наведених у ній.

Згідно із ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення суду, вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 07.06.2022 відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; призначено керуючим реструктуризацією у справі арбітражного керуючого Біленка Р.І.

Ухвалою господарського суду від 14.03.2023 відсторонено арбітражного керуючого Біленка Р.І. від виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника Кравчука Ю.І.

Отже, арбітражний керуючий Біленко Р.І. виконував повноваження керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність Кравчука Ю.І. з 07.06.2022 по 14.03.2023.

28.11.2022 на електронну пошту господарського суду надійшла заява керуючого реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Біленка Р.І. від 25.11.2022 за № 02-01/317 про, серед іншого, стягнення з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 39 000,00 грн грошової винагороди та 5358,00 грн витрат (т. 3 а.с. 232-235).

Згідно пункту 3 частини першої статті 12 Кодексу України з процедур банкрутства арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 30 Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду. Грошова винагорода арбітражного керуючого складається з основної та додаткової грошових винагород. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна або ліквідатора визначається в розмірі середньомісячної заробітної плати керівника боржника за останніх 12 місяців його роботи до відкриття провадження у справі, але не менше трьох розмірів мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого санацією встановлюється зборами кредиторів під час схвалення плану санації і не може бути меншим за чотири розміри мінімальної заробітної плати за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реалізацією становить три розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень. Право вимоги основної грошової винагороди виникає в арбітражного керуючого в останній день кожного календарного місяця виконання ним повноважень. Сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Частиною п`ятою статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кредитори можуть створювати фонд для авансування грошової винагороди та відшкодування витрат арбітражного керуючого. Порядок формування фонду та порядок використання його коштів визначаються рішенням комітету кредиторів та затверджуються ухвалою господарського суду.

Згідно абзаців 6, 7 частини другої статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства сплата основної винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відновлення відкриття провадження у справі. У разі якщо процедура триває після закінчення авансованих заявником коштів, основна винагорода арбітражного керуючого сплачується за рахунок коштів, одержаних боржником - юридичною особою у результаті господарської діяльності, або коштів, одержаних від продажу майна боржника, яке не перебуває в заставі.

Окрім того, статтею 114 Кодексу України з процедур банкрутства визначено права та обов`язки арбітражного керуючого у справах про неплатоспроможність фізичних осіб. При цьому, згідно частини четвертої вказаної норми кредитори мають право за рахунок власних коштів встановити арбітражному керуючому додаткову винагороду.

Згідно з частиною 1 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства для задоволення вимог кредиторів кошти від продажу майна боржника вносяться на окремий банківський рахунок, відкритий керуючим реалізацією.

Відповідно до частини 2 статті 133 Кодексу України з процедур банкрутства витрати, пов`язані з провадженням у справі про неплатоспроможність (витрати на оплату судового збору, сплату винагороди і відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов`язаних з виконанням ним своїх повноважень, оплату послуг спеціалістів для проведення оцінки майнових об`єктів, що підлягають продажу), відшкодовуються у повному обсязі до задоволення вимог кредиторів.

Крім того, господарський суд зазначає, що при визначенні розміру оплати послуг арбітражного керуючого під час здійснення ним повноважень у справі про банкрутство, господарський суд має досліджувати не тільки період здійснення арбітражним керуючим процедури банкрутства, а й які фактичні дії вчинялись арбітражним керуючим протягом відповідної процедури банкрутства, оскільки оплаті підлягає виключно фактично виконана робота (її обсяг), а не період часу, протягом якого тривала означена процедура.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 15.05.2018 у справі №29/5005/486/2012 та від 01.03.2018 у справі №910/32824/15.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Кодексу України з процедур банкрутстваарбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право: 1) звертатися до господарського суду та суду загальної юрисдикції у випадках, передбачених цим Кодексом; 2) скликати збори і комітет кредиторів та брати в них участь з правом дорадчого голосу; 3) отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом; 4) залучати для забезпечення виконання своїх повноважень на договірних засадах інших осіб та спеціалізовані організації з оплатою їхньої діяльності за рахунок боржника, якщо інше не встановлено цим Кодексом чи угодою з кредиторами; 5) запитувати та отримувати документи або їх копії від юридичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та від фізичних осіб за їхньою згодою; 6) отримувати інформацію з державних реєстрів; 7) подавати до господарського суду заяву про дострокове припинення своїх повноважень; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що витрати арбітражного керуючого, пов`язані з виконанням ним повноважень у справі, відшкодовуються в порядку, передбаченому цим Кодексом, крім витрат на страхування його професійної відповідальності за заподіяння шкоди, а також витрат, пов`язаних з виконанням таких повноважень у частині, в якій зазначені витрати перевищують регульовані державою ціни (тарифи) на відповідні товари, роботи, послуги чи ринкові ціни на день здійснення відповідних витрат або замовлення (придбання) товарів, робіт, послуг.

Згідно з ч.ч. 1, 4, 7 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Європейський Суд з прав людини (рішення від 28.03.2006 за заявою №31443/96 у справі "Броньовський проти Польщі") зазначив, що принцип верховенства права зобов`язує державу поважати і застосовувати запроваджені нею закони, створюючи правові й практичні умови для втілення їх в життя.

Відмова від авансування, відсутність майна боржника або ж відсутність інших джерел для покриття на виплату винагороди арбітражному керуючому можна розцінювати як примушування до безоплатної праці, що забороняється та прирівнюється до рабства в контексті статті 4 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших міжнародних актів (зокрема, Конвенції 1926 року про заборону рабства, Конвенції Міжнародної організації праці про примусову чи обов`язкову працю 1930 року, ратифіковану Україною 10.08.1956, Конвенції Міжнародної організації № 105 про скасування примусової праці 1957 року, ратифікованої Україною 05.10.2000), резолюції Економічної і Соціальної Ради ООН (ЕКОСОС) 1996 року тощо) та суперечить ст. 43 Конституції України.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про безумовне право арбітражного керуючого (керуючого реалізацією майна боржника) на оплату грошової винагороди в межах здійсненних повноважень керуючого реалізацією майна боржника у справі № 904/1240/21.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їх існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду від 01.11.2022 затверджено звіт керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Біленка Р.І. про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боржника з 07.06.2022 по 07.10.2022 на суму 50215,00 грн; затверджено звіт керуючого реструктуризацією боржника арбітражного керуючого Біленка Р.І. про здійснення та відшкодування витрат за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боржника з 07.06.2022 по 07.10.2022 на суму 5358,00 грн.

Всупереч доводам Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" дослідження фактично виконаної арбітражним керуючим Біленком Р.І. роботи та понесених витрат за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника здійснено під час розгляду та затвердження звітів про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат. Повторне дослідження фактично виконаної арбітражним керуючим Біленком Р.І. роботи за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника під час вирішення джерела оплати грошової винагороди та витрат судом не здійснюється.

Судом констатується, що скарг чи заперечень стосовно дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Біленка Р.І. або інших обставин, які б свідчили про неналежне виконання останнім своїх повноважень до суду від учасників справи не надходило; питання про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень перед судом не порушувалось.

Кредитори за умови непогодження з роботою арбітражного керуючого, з належним виконанням покладених на нього функцій, з розміром оплати праці арбітражного керуючого вправі були подавати скарги на дії арбітражного керуючого, ставити питання про відсторонення його від виконання повноважень, оскаржувати ухвали суду про затвердження звітів про нарахування і виплату грошової винагороди.

Слід зазначити, що ухвалою господарського суду від 02.02.2023 у задоволенні заяви керуючого реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Біленка Р.І. від 25.11.2022 за № 02-01/317 в частині затвердження звіту про нарахування та виплату грошової винагороди за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією з 07.10.2022 по 06.12.2022 на суму 26 000,00 грн відмовлено.

За умови чинності ухвали Господарського суду Житомирської області від 01.11.2022, з урахуванням приписів Кодексу України з процедур банкрутства, арбітражний керуючий (керуючий реструктуризацією) безумовно має право на оплату послуг, наданих в межах даної справи.

Ухвалою господарського суду від 01.08.2022 постановлено сплатити арбітражному керуючому Біленку Р.І. основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі № 906/1344/21 за період з 07.06.2022 до 07.07.2022 у розмірі 12405,00 грн з депозитного рахунку Господарського суду Житомирської області, за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 15.08.2022 постановлено сплатити арбітражному керуючому Біленку Р.І. основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі №906/1344/21 за період з 07.07.2022 до 07.08.2022 у розмірі 12405,00 грн з депозитного рахунку Господарського суду Житомирської області за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 .

Ухвалою господарського суду від 14.09.2022 постановлено сплатити арбітражному керуючому Біленку Р.І. основну грошову винагороду за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі № 906/1344/21 за період з 07.08.2022 до 07.09.2022 у розмірі 12405,00 грн з депозитного рахунку Господарського суду Житомирської області за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 .

Отже, за рахунок коштів, авансованих фізичною особою ОСОБА_1 , сплачено арбітражному керуючому Біленку Р.І. 37215,00 грн основної грошової винагороди за виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника у справі № 906/1344/21

Разом з тим, процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 тривала піcля закінчення авансованих боржником коштів боржника, у зв`язку з чим залишок не сплаченої основної грошової винагороди керуючого реструктуризацією боргів становить 13 000,00грн (50215,00 грн - 37215,00 грн), не відшкодованих витрат - 5358,00 грн.

Судом встановлено, що кредиторами у цій справі не створювався фонд для авансування грошової винагороди арбітражного керуючого.

Крім того, питання джерела сплати грошової винагороди, відшкодування витрат арбітражного керуючого Біленка Р.І. за період виконання повноважень керуючого реструктуризацією боргів боржника не визначено планом реструктуризації боргів боржника, погодженим кредитором та поданим до суду у даній справі.

За наведених вище обставин, положень законодавства та судової практики, суд дійшов висновку про те, що сплата основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого реструктуризацією майна у даній справі повинна здійснюватись за рахунок коштів кредитора, виходячи з принципу пропорційності його грошовим вимогам, у зв`язку з чим судом не приймається до уваги прийняте зборами кредиторів 05.01.2023 рішення щодо джерел виплати грошової винагороди.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду від 01.09.2022 визнано вимоги Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" до боржника Кравчука Ю.І. на суму 234 018,86 грн - основний борг (друга черга); 4962,00 грн - судовий збір (витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів).

Заяви інших кредиторів з вимогами до боржника після відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до господарського суду не надходили.

Отже, Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" є єдиним кредитором боржника у даній справі про неплатоспроможність з якого підлягає стягненню на користь арбітражного керуючого Біленка Р.І. 13000,00 грн основної грошової винагороди та 5358,00 грн витрат арбітражного керуючого.

Пункт 14.1.226. статті 14 Податкового кодексу України визначає: самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Отже, відповідно до приписів Податкового кодексу України поняття незалежна професійна діяльність визначене через термін "самозайнята особа".

Надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, повинно відбуватися на платній основі.

В цій частині колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 14.12.2021 у справі №902/626/20, від 22.08.2023 у справі №903/160/22, за якою кредитори як споживачі послуг арбітражного керуючого, які очікують на результат його діяльності, мають усвідомлювати, що арбітражний керуючий в свою чергу правомірно очікує на отримання передбаченої законом грошової винагороди у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень розпорядника майна, ліквідатора, керуючого санацією, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією у конкретній справі, оплата грошової винагороди у випадку неможливості здійснення її оплати з інших джерел має покладатися на кредиторів (кредитора) неплатоспроможного боржника.

При цьому, можливість покладення на кредиторів передбаченої законом грошової винагороди арбітражного керуючого у зв`язку із належним здійсненням ним повноважень керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, у разі якщо провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи триває після закінчення авансованих заявником коштів, повинна стимулювати кредиторів боржника здійснювати належний контроль за діяльністю арбітражного керуючого, приймати активну участь у такому провадженні та ухилятися від зловживання своїми правами і нехтування обов`язками, що, зокрема, може мати наслідком недопущення безпідставного затягування розгляду справи.

Отже, заяву арбітражного керуючого Біленка Р.І. від 25.11.2022 за № 02-01/317 з урахуванням уточнень від 14.02.2023 № 02-01/61 в частині стягнення з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" 13000,00 грн основної грошової винагороди та 5358,00 грн витрат арбітражного керуючого слід задовольнити; стягнути з Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" на користь арбітражного керуючого Біленка Романа Івановича 13000,00 грн основної грошової винагороди та 5358,00 грн витрат.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст. 75, 76 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За наведених обставин, на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/21 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" - без задоволення.

Судові витрати апеляційний суд розподіляє з урахуванням положень ст.ст.123, 129 ГПК України та покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північно-західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Перший Український міжнародний банк" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/21 залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Житомирської області від 01.06.2023 у справі №906/1344/21 - без змін.

2. Справу №906/1344/21 повернути до Господарського суду Житомирської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Повний текст постанови складений "14" вересня 2023 р.

Головуючий суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Грязнов В.В.

Суддя Тимошенко О.М.