РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2023Справа № 910/10702/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситник і партнери»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛП ІІІ Україна»

про стягнення 246.358,98 грн

Представники сторін: не викликались

СУТЬ СПОРУ:

04.07.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситник і партнери» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛП ІІІ Україна» про стягнення 246.358,98 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі укладеного між сторонами договору № б/н від 01.11.2022 позивачем надано відповідачу юридичні послуги на загальну суму 246.358,98 грн, що підтверджується підписаним сторонами актом приймання-передачі юридичних послуг № 1 від 17.02.2023 на суму 246.358,98 грн. Умовами договору встановлено, що відповідач оплачує надані юридичні послуги протягом 10 (десяти) календарних днів, наступних за днем підписання акта приймання-передачі послуг. У зв`язку з тим, що відповідачем не виконано своїх зобов`язань за договором, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 246.358,98 грн боргу.

У поданій позивачем позовній заяві міститься клопотання про розгляд справи у судовому засіданні за участі позивача та/або представника позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/10702/23 та прийнято позовну заяву до розгляду; відмовлено в задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у судовому засіданні за участі позивача та/або представника позивача; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Даною ухвалою відповідачу встановлено строк у п`ятнадцять днів з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позов з урахуванням вимог ст. 165 Господарського процесуального кодексу України з доданням доказів, що підтверджують обставини викладені в ньому, та докази направлення цих документів позивачу.

У відповідності до ст. 242 Господарського процесуального кодексу України ухвалу про відкриття провадження у справі від 11.07.2023 було направлено 13.07.2023 відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення за № 801 за адресою, що зазначена в позовній заяві, а саме: 01004, м. Київ, вул. Антоновича, 13, офіс 3-А, яка згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є місцезнаходженням відповідача.

18.08.2023 судом отримано конверт разом з ухвалою від 11.07.2023 (номер відправлення 801), який повернуто поштовим відділенням зв`язку без вручення адресату з довідкою форми Ф-20 від 15.07.2023 з позначкою «за закінченням терміну зберігання».

Згідно з ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідач вимог ухвали про відкриття провадження у справі від 11.07.2023 не виконав, письмовий відзив на позовну заяву не подав.

Згідно з ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дане рішення постановлено з перевищенням встановленого наведеною нормою строку, проте у розумний строк, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ситник і партнери» (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОЛП ІІІ Україна» (відповідач, замовник) укладено договір про надання юридичних послуг (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору виконавець надає замовнику юридичні послуги на умовах оплати, зазначених у статті 3 цього договору.

Спір виник в зв`язку з тим, що відповідач в порушення умов договору не сплатив вартість наданих юридичних послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 246.358,98 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Згідно з п. 7.2 договору він набирає чинності з моменту його підписання та залишається у силі поки не буде розірваний.

Відповідно до п. 1.4 договору виконавець надає юридичні послуги замовнику на підставі письмових замовлень у формі додатків до договору, підписаних сторонами. В додатках до договору сторони узгоджують перелік послуг, їх вартість, строк надання, якщо інше не передбачено в таких додатках.

10.11.2022 сторонами укладено додаток № 1 до договору, згідно з п. 1 якого, відповідно до умов договору замовник замовляє і оплачує, а виконавець надає наступні юридичні послуги на наступних умовах щодо строків надання послуг та вартості послуг:

1. Надання пояснень та тлумачення концепцій «tag along rights» and «drag along rights» (право слідування за продажем). Надання пояснення щодо застосування концепцій з урахуванням чинного законодавства України; строк надання 18.11.2022; вартість 1332,00 євро.

2. Надання пояснень та тлумачення концепції «dead lock» («корпоративний глухий кут»). Надання пояснення щодо застосування концепції з урахуванням чинного законодавства України; строк надання 05.12.2022; вартість 1.476,00 євро.

3. Надання пояснення концепцій «bad leaver» та «good leaver». Надання пояснення щодо застосування концепцій з урахуванням чинного законодавства України; строк надання 24.12.2022; вартість 1.262,00 євро.

4. Здійснення юридичної перевірки діяльності товариства з обмеженою відповідальністю за законодавством України; строк надання 30.01.2023; вартість 1.212,00 євро.

5. Аналіз способів ліквідації компанії відповідно до вимог чинного законодавства України із врахуванням поточного фінансового стану компанії; строк надання 16.02.2023; вартість 495,00 євро.

6. Комунікація з клієнтом з приводу оптимальних способів ліквідації компанії; строк надання 17.02.2023; вартість 522,00 євро.

Загальна вартість послуг становить 6.300,00 євро.

Відповідно до п. 2 додатку № 1 до договору факт надання послуг фіксується сторонами шляхом складання та підписання акту прийому-передачі послуг в порядку, передбаченому пунктом 2.5 та пунктом 2.6 договору. Підписанням акту приймання-передачі послуг сторони підтверджують відсутність у них будь-яких зауважень та претензій, зокрема, щодо переліку, обсягу наданих юридичних послуг, строків і порядку їх надання та вартості наданих юридичних послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 902 Цивільного кодексу України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Згідно акту № 2 приймання-передачі юридичних послуг від 17.02.2023 виконавцем надано, а замовником прийнято юридичні послуги в період з 01.11.2022 по 17.02.2023 вартістю 6.300,00 євро у повному обсязі; сторони не мають претензій одна до одної.

Відповідно до п. 3 додатку № 1 до договору оплата вартості послуг (винагороди) здійснюється замовником в порядку, передбаченому статтею 3 договору.

Пунктом 3.6 договору визначено, що замовник оплачує надані юридичні послуги протягом 10 (десяти) календарних днів, наступних за днем підписання акту приймання-передачі послуг сторонами. Підставою для оплати послуг є акт приймання-передачі послуг.

Відповідно до п. 3.7 договору оплата юридичних послуг здійснюється замовником у безготівковій формі на розрахунковий рахунок виконавця у національній валюті України - Українській гривні, відповідно до курсу євро до Української гривні, встановленого Національним банком України на дату підписання акту приймання-передачі послуг.

У акті приймання-передачі зазначено, що загальна вартість наданих послуг становить 246.358,98 грн.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З огляду на викладене, відповідач мав здійснити оплату наданих послуг до 27.02.2023 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Проте, матеріали справи свідчать, що в порушення умов договору відповідачем не здійснено оплату наданих послуг у повному обсязі на суму 246.358,98 грн, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем у зазначеному розмірі, яка не оспорена відповідачем.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів того, що відповідачем виконано зобов`язання по сплаті наданих послуг не подано.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача вартості наданих юридичних послуг в розмірі 246.358,98 грн.

Частинами 3, 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не спростовано належними засобами доказування обставин на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситник і партнери» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 129, ст.ст. 237, 238, 240 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЛП ІІІ Україна» (01024, м. Київ, вул. Антоновича, 13, офіс 3-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ситник і партнери» (01033, м. Київ, вул. Шота Руставелі, 44, ) 246.358 (двісті сорок шість тисяч триста п`ятдесят вісім) грн 98 коп. боргу, 3.696 (три тисячі шістсот дев`яносто шість) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова