ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.03.2023 Справа №905/1552/21

Господарський суд Донецької області у складі судді Устимової А.М.,

за участю секретаря судового засідання Вовк М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави

до відповідача1: Маріупольської міської ради Донецької області,

за відповідача2: Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд»

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво»

про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним договору

за участю уповноважених представників сторін:

прокурор: Кадацька Дар`я Миколаївна, на підставі службового посвідчення від 03.12.2020 №058455 (в режимі відеоконференції);

від відповідача1: не з`явився;

від відповідача2: не з`явився;

від третьої особи: не з`явився;

В С Т А Н О В И В:

Стислий зміст і підстави позовних вимог

11.08.2021 шляхом надіслання поштового відправлення Керівник Маріупольської окружної прокуратури Донецької області (далі - Прокурор) звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом в інтересах держави до Маріупольської міської ради Донецької області (далі - Маріупольська міська рада), Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» (далі - ТОВ «Приазовбуд») про визнання незаконним та скасування рішення 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво»; визнання недійсними договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 розташованої по пр. Миру, 127а в Центральному районі м.Маріуполя, від 27.07.2021, що укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд» (позовні вимоги у редакції заяви про зміну предмету позовних вимог №55-4833 вих21 від 22.08.2021).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення прийняте з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає визнанню незаконним та скасуванню, прийнятий на його підставі договір відповідно підлягає визнанню недійсним.

Процедура провадження у справі у господарському суді

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021 для розгляду даної справи визначена суддя Устимова А.М.

Ухвалою суду від 25.08.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/1552/21; залучено до участі у справі в якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача ТОВ «Приазовбуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» (далі - ТОВ «Азовбудівництво»), справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження; підготовче засідання у справі призначено на 14.09.2021.

Ухвалою від 14.09.2021 прийнято заяву Прокурора про зміну предмету позову, залучено в якості співвідповідача у справі ТОВ «Приазовбуд», відкладено підготовче засідання на 07.10.2021.

Ухвалою від 06.10.2021 заяву Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави від 01.10.2021 №55-5779вих-21 про забезпечення позову шляхом задоволено, заборонено ТОВ «Азовбудівництво» (), Товариству з обмеженою відповідальністю «ФАВОРБУД» (Товариству з обмеженою відповідальністю «ПОСТ ТРЕЙД» ()) та іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 га, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр.Миру, 127а; заборонено органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, на час розгляду та до набрання законної сили рішення у справі, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - житлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 та, розташовану за адресою: м. Маріуполь, пр. Миру, 127а.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 ухвала Господарського суду Донецької області від 06.10.2021 про забезпечення позову залишена без змін.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2022 постанова Східного апеляційного господарського суду від 09.12.2021 та ухвала Господарського суду Донецької області від 06.10.2021 залишені без змін.

Ухвалою від 30.11.2021 суд відмовив у задоволенні клопотання ТОВ «Азовбудівництво» від 25.11.2021 про скасування заходів забезпечення позову у справі №905/1552/21.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 16.02.2022 ухвала Господарського суду Донецької області від 30.11.2021 залишена без змін.

Ухвалою від 10.01.2022 Господарський суд Донецької області частково замінив заходи забезпечення позову, накладені ухвалою від 06.10.2021, зокрема, з заборони ТОВ "Азовбудівництво" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "ФАВОРБУД" (Товариству з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ТРЕЙД" ()) та іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 га, розташованої за адресою: м. Маріуполь, пр.Миру, 127А, на заборону ТОВ "Азовбудівництво" (), Товариству з обмеженою відповідальністю "ФАВОРБУД" (Товариству з обмеженою відповідальністю "ПОСТ ТРЕЙД" ()) та іншим фізичним та юридичним особам, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішенням у справі, здійснювати будь-які будівельні роботи на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 га, розташованої за адресою: м. Маріуполь, пр.Миру, 127А, окрім робіт із зворотнього засипання ґрунту у пазухи котловану; частково вертикального планування території до стін цокольного поверху для відведення поверхневих вод; формування стін цокольного поверху для забезпечення організації перекриття будівельних конструкцій; гідроізоляцію зовнішньої стіни цокольного поверху; організації перекриття цокольного поверху з метою недопущення розмочування конструкцій фундаменту. В частині заборони органам, які здійснюють реєстрацію речових прав на нерухоме майно, на час розгляду справи та до набрання законної сили рішенням у справі, проводити будь-які реєстраційні дії щодо новостворених об`єктів нерухомого майна - житлових чи інших приміщень, розташованих на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0220, площею 0,6234 та розташованої за адресою: м.Маріуполь, пр. Миру, 127а, ухвалу Господарського суду Донецької області від 06.10.2021 по справі №905/1552/21 залишено без змін.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 23.03.2023 ухвала Господарського суду Донецької області від 10.01.2022 у справі №905/1552/21 в частині часткового задоволення клопотання ТОВ "Азовбудівництво" від 28.12.2021 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим скасована, у задоволенні клопотання ТОВ "Азовбудівництво" про заміну одного заходу забезпечення позову іншим відмовлено, в іншій частині ухвалу залишено без змін.

Підготовче засідання у справі неодноразово відкладалось. Ухвалою від 26.10.2021 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

У зв`язку із перебуванням судді Устимової А.М. з 27.01.2022 по 11.02.2022 на лікарняному, підготовче засідання призначене на 08.02.2022 о 14:00 год. не відбулось, про що сторони були повідомлені шляхом направлення листа та телефонограм, які містяться у матеріалах справи.

Ухвалою суду від 14.02.2022 підготовче засідання у справі призначено на 24.02.2022 о 14:00 год.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. Строк воєнного стану неодноразово продовжувався.

Підготовче засідання, призначене на 24.02.2022, не відбулося, про що розміщена інформація на офіційному сайті Господарського суду Донецької області на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://dn.arbitr.gov.ua.

Ухвалою від 02.08.2022 суд запропонував учасникам справи у строк до 20.09.2022 включно письмово висловити актуальну позицію за предметом позовних вимог, у разі відсутності - суд розглядатиме справу за наявними матеріалами. Учасникам справи у строк до 20.09.2022 включно письмово надати інформацію щодо актуальних засобів зв`язку, у разі відсутності - суд буде використовувати для повідомлення про хід провадження наявні в матеріалах справи та відкритих джерелах адреси електронної пошти підприємств.

Ухвалою від 25.10.2022 підготовче засідання у справі призначено на 09.11.2022, ухвалами від 09.11.2022, 07.12.2022 відкладалось.

Ухвалою від 10.01.2023 відмовлено у задоволенні клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, підготовче засідання відкладено на 08.02.2023 о 14:00 год.

У підготовчому засіданні 08.02.2023 судом розглянуті клопотання учасників справи про залишення позовної заяви без розгляду, які залишені без задоволення. Ухвалою від 08.02.2023 підготовче засідання відкладено на 07.03.2023 о 11:30 год.

Ухвалою від 07.03.2023 закрито підготовче провадження у справі №905/1552/21 та призначено судове засідання з розгляду справи по суті на 29.03.2023 о 15:00 год.

13.03.2023 через підсистему "Електронний суд" від Прокурора надійшла заява про участь у судовому засіданні 29.03.2023 в режимі відеоконференції, яка ухвалою суду від 24.03.2023 задоволена.

27.03.2023 через підсистему «Електронний суд» від Маріупольської міської ради надійшло клопотання, в якому установа просить судовий розгляд справи №905/1552/21 здійснювати за відсутності її уповноваженого представника.

Прокурор у судове засідання 29.03.2023 з`явився в режимі відеоконференції, під час вступного слова підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник Маріупольської міської ради у судове засідання 29.03.2023 не з`явився, судом задовольняється клопотання установи про здійснення розгляду справи за відсутності її уповноваженого представника.

Представники відповідача 2 - ТОВ «Приазовбуд», третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Азовбудівництво" у судове засідання 29.03.2023 не з`явились, з клопотаннями про здійснення розгляду справи за відсутності їх уповноважених представників до суду не звертались.

Судом повідомлення вказаних підприємств про дату та час судового засідання здійснювалось наступним чином.

Зареєстроване у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження ТОВ «Приазовбуд» (ідентифікаційний код 20336699) 87525, Донецька область м.Маріуполь, пр.Будівельників, буд.75,кв.56; ТОВ "Азовбудівництво" (ідентифікаційний код 43414087): 87507, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Грецька ,буд.206.

Згідно Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, який затверджений Наказом № 309 від 22.12.2022 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, що зареєстрований у Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, до території України, що тимчасово окупована Російською Федерацією, з 05.03.2022 відноситься вся територія Маріупольського району.

Факт тимчасової окупації м.Маріуполь визнається судом загальновідомим, тому згідно приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не потребує доведення.

Згідно даних офіційного сайту ДП «Укрпошта» поштові відділення, які знаходяться на території м.Маріуполь тимчасово не обслуговуються, як наслідок, направлення поштової кореспонденції є неможливим.

Інформації щодо інших адрес учасників справи до матеріалів справи не надано.

Пунктом 21 розділу XI «Перехідні положення» ГПК України передбачено, що особливості судових викликів та повідомлень, направлення копій судових рішень учасникам справи, у разі якщо адреса їх місця проживання (перебування) чи місцезнаходження знаходиться на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, визначаються законами України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та «;Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції».

Питання провадження господарської діяльності на тимчасово окупованих територіях врегульовано Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії. З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Передбачений цією статтею порядок виклику в суд та повідомлення про судове рішення може застосовуватися стосовно інших учасників судового процесу, адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи яких знаходиться на тимчасово окупованій території, якщо від цього залежить реалізація ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

З метою повідомлення відповідача 2 та третьої особи про розгляд справи на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу «Судова влада України» (розділ «Повідомлення для учасників судового процесу») у встановлений законом строк розміщені відповідні оголошення щодо дати судового засідання, роздруківки містяться в матеріалах справи.

Отже, з моменту опублікування оголошень відповідні учасники справи вважаються повідомленими про дату, час і місце розгляду справи.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 сформулював правовий висновок, якщо учасник надав суду електронну адресу (хоча міг цього і не робити), зазначивши їх у заяві (скарзі), то слід припустити, що учасник бажає, принаймні не заперечує, щоб ці засоби комунікації використовувалися судом. Це, в свою чергу, покладає на учасника справи обов`язок отримувати повідомлення і відповідати на них.

В програмі «Діловодство спеціалізованого суду» наявна можливість підключення учасника справи до розсилки процесуальних документів суду за зазначеною судом адресою електронної пошти, за наслідками чого після підписання електронним цифровим підписом судді процесуальних документів по справі, програма направляє автоматично всім учасникам справи прийняті судові рішення.

Відповідачем 2 повідомлено суду адресу електронної пошти - ІНФОРМАЦІЯ_1, третьою особою - ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, Прокурор під час підготовчого провадження повідомив в якості засобу зв`язку з третьою особою адресу електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_3.

Означені адреси використані судом для здійснення автоматичного направлення процесуальних документів вказаним учасникам справи, що підтверджується відомостями у програмі «Діловодство спеціалізованого суду». Згідно довідок, що сформовані вказаною програмою, ухвала суду від 07.03.2023 отримана відповідачем 2 електронною поштою 08.03.2023, третьою особою - не отримана, повідомлено про помилку відправлення.

Крім того, уповноважений представник відповідача 2 приєднаний в якості учасника справи до справи №905/1552/21 у підсистемі «Електронний суд» та має доступ до всіх матеріалів справи у особистому кабінеті користувача підсистеми.

За змістом статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин (названу правову позицію висловлено в численних постановах Верховного Суду, у тому числі, від 28.01.2019 у справі №915/1015/16 та від 12.03.2019 у справі №923/1432/15).

Суд враховує позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15.05.2019 року у справі №0870/8014/12 щодо того, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Фактично після початку військової агресії Російської Федерації проти України та введення воєнного стану 24.02.2022 з боку ТОВ «Приазовбуд», ТОВ "Азовбудівництво" будь-яких дій у межах справи здійснено не було, про факт відкритого судового провадження вказаним юридичним особам достеменно відомо.

Згідно приписів ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Судом встановлена відсутність підстав для застосування ч.2 ст.202 ГПК України, що передбачає вичерпний перелік випадків, за наслідками настання яких суд повинен відкласти розгляд справи по суті.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (ч.3 ст.202 цього Кодексу).

Приймаючи до уваги, що справа розглядається за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін про його хід, без виклику уповноважених представників сторін у судове засідання, неявка останніх не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними в ній матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин.

Щодо строку розгляду справи суд зазначає таке.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

За об`єктивних обставин, які пов`язані з місцезнаходження суду у м.Харкові, що постійно знаходиться під ворожими обстрілами, роботою суду дистанційно на підставі розпорядження №9-р від 15.04.2022 року «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказу №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою», рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області від 13.06.2022 з метою дотримання принципів змагальності сторін та рівності їх перед законом та судом останній діяв виходячи принципу розумності строків розгляду справи.

Ухвалення рішення суду відбулось у нарадчій кімнаті у порядку ст.ст.219-220 Господарського процесуального кодексу України.

Позиція учасників процесу

Прокурор, обґрунтовуючи позицію у справі, у позовній заяві, заяві про зміну предмету позову посилається на факт порушення Маріупольською міською радою вимог ст. ст. 17, 116, 123, 124, 134 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» під час прийняття рішення №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво», яким відповідач 1 поновлює вже неіснуючий договір оренди земельної ділянки. Як наслідок, договір б/н від 27.07.2021, укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд» на підставі незаконного рішення, є таким, що суперечить нормам вказаних нормативних актів та підлягає визнанню недійсним.

Зокрема, рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2020 по справі №905/892/20, що залишено без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021, встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 14.04.2006, який укладений між відповідачами у справі, закінчився 28.02.2016 та не може бути поновленим, передано в оренду спірну земельну ділянку може бути тільки за результатами проведення земельних торгів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Прокурор зазначає, що на запит Маріупольської окружної прокуратури від 01.04.2021 №55-479вих-21, Маріупольська міська рада повідомила, що рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2020 у справі №905/892/20 виконано, шляхом внесення 01.06.2021 відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «Приазовбуд» та права суборенди ТОВ «Азовбудівництво» (відомості внесено до реєстру 04.06.2021, індексний номер рішення 58562223).

Департаментом по роботі з активами Маріупольської міської ради складено акт від 26.04.2021 щодо перевірки дотримання вимог земельного законодавства ТОВ «Приазовбуд» за адресою: м.Маріуполь, пр. Миру, 127а, відповідно до якого вказано, що земельна ділянка використовується підприємством для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах) на підставі договору оренди земельної ділянки від 14.04.2006, строк дії якого закінчився 28.02.2016, повернення земельної ділянки не відбулось.

В якості правових підстав заявлених позовних вимог Прокурор вказує ст.ст. 8, 131-1 Конституції України, ст.ст. 21,203,215, 387, 388, 393 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. ст. 17, 116, 123, 124, 134, 155 Земельного кодексу України (далі- ЗК України), ст.ст. 6, 15, 16 Закону України «Про оренду землі», ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Маріупольська міська рада у відзиві на позовну заяву вважає позовні вимоги Прокурора необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки за результатами розгляду звернення орендаря, Маріупольською міською радою було прийнято рішення від 30.06.2021 №8/8-794 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по просп. Миру, 127 а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво». Згідно з п. 1 відповідного рішення було вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) та поновити на 10 років договір оренди земельної ділянки від 14.04.2006 № 1015, невід`ємною частиною якого є договір про внесення змін до нього від 08.01.2009 р. № 31 (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :04:002:0220) площею 0,6234 га для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі по просп. Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд». В преамбулі вказаного рішення вказано, що відповідно до абз. 22 ч.2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі. Відповідна земельна ділянка перебуває у фактичному користуванні ТОВ «Приазовбуд» та Маріупольська міська рада не зверталась до суду за її поверненням. Позивачем не надано доказів, які підтверджують наявність заборгованості з орендної плати станом на 2021 рік. У рішенні Господарського суду Донецької області від 12.03.2020 у справі 905/2390/19 є лише суб`єктивним висновком про несплату ТОВ «Приазовбуд» орендної плати за усі надані у користування земельні ділянки комунальної власності. Маріупольська міська рада, у разі необхідності захистити інтер

У відзиві на позовну заяву ТОВ «Приазовбуд» зазначає, що вважає позов таким, що пред`явлений без законних підстав та просить на підставі п.2 ч.І ст.226 ГПК України, позов Прокурора, який діє в інтересах держави, залишити без розгляду, у випадку ухвалення рішення по суті - у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Доводи відповідача 2, що стосуються клопотання про залишення позовної заяви без розгляду наведені в ухвалі суду від 08.02.2023 про розгляд означеного клопотання, якою в його задоволенні відмовлено.

Щодо обґрунтувань Прокурора відносно позовних вимог відповідач 2 вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п.6 договору оренди земельної ділянки № 1015 від 14.04.2006 між відповідачами у справі, предметом якого є надання, згідно з рішенням Маріупольської міської ради №2044 від 28.02.2006 року, у строкове платне користування земельної ділянки, загальною площею 0,6234 га, яка розташована за адресою: по пр. Миру (пр. Леніна), 127-А в Центральному районі м. Маріуполя з кадастровим номером :04:002:0220, останній укладений строком на 10 (десять) років - до 28.02.2016. Після закінчення строку дії Договору оренди ТОВ «Приазовбуд» земельна ділянка Маріупольській міській раді не передавалась, про що свідчить відсутність відповідного акту приймання-передачі земельної ділянки. У встановлений частиною 6 статті 33 Закону України «Про оренду землі» місячний строк, Маріупольська міська рада жодних заперечень проти поновлення договору не висловила, лист-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі ТОВ «Приазовбуд» не направляла, із вимогами про звільнення земельної ділянки не звертались. Зазначені обставини визнаються та не оспорюються сторонами даного правочину, внаслідок чого Маріупольською міською радою прийнято рішення №8/8-794 від 30.06.2021, яке відповідає волі сторонам даного договору та вимогам законодавства.

Факт оплати орендної плати, на думку, відповідача 2, по-перше, не є предметом доказування по даній справі, оскільки не стосується предмету заявлених позовних вимог; по-друге, твердження Прокурора відносно наявності заборгованості з оплати орендної плати є недоцільним, оскільки вказані обставини стосуються інших договірних відносин та не мають жодного відношення до оскаржуваного рішення; по-трете, лист виконавчого комітету Маріупольської міської ради від 22.11.2019 року, на який наявне посилання як на доказ наявності такої заборгованості, містить інформацію станом на 2019 рік, що жодним чином не доводить факту заборгованості станом на 2021 рік.

На підставі ч.2 ст.134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря, що і мало місце у даному випадку.

Крім того, рішенням Маріупольської міської ради від 28.02.2006 року № 2044 «Про надання земельної ділянки по пр.Леніна, 127-а в Жовтневому районі міста ТОВ «Приазовбуд», на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради від 16.03.2005 №101/10 ТОВ «Приазовбуд» КП «Госпрозрахунковий земельно-кадастровий центр» розроблено та погоджено в установленому законодавством порядку проект землеустрою по відведенню земельної ділянки площею 0,6234 га для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі на пр.Леніна (Миру), 127а у Жовтневому (Центральному) м.Маріуполя Донецької області, вирішено затвердити проект землеустрою по відведенню та надати з земель запасу в оренду спірну земельну ділянку. В п.1 Розділу X Земельного кодексу України вказано, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів). Отже, рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки ТОВ «Приазовбуд» прийнято до 01.01.2008 року, тому подальша передача в оренду такої земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів), що також свідчить про законність рішення Маріупольської міської ради та договору оренди.

Посилання Прокурора на те, що ТОВ «Приазовбуд» не має наміру використовувати спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, а має намір лише передати її в користування конкретній приватній юридичній особі, і це було заздалегідь сплановано є хибними, ґрунтуються лише на безпідставних припущеннях, та, в порушення вимог статті 13 ГПК України, не підтверджені жодними належними та допустимими доказами по справі. А саме, цільове призначення земельної ділянки не змінювалося ні при укладенні поновленого договору оренди, ні щодо будь-яких питань суборенди спірної земельної ділянки. Ця ділянка як була призначена для будівництва багатоповерхового житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі, так і зараз має те саме цільове призначення. Сам факт залучення суборендаря свідчить лише про реалізацію цього будівельного проекту не одноособово ТОВ «Приазовбуд», а із залученням додаткових суб`єктів, здатних найбільш ефективно виконати ті чи інші функції учасника проекту.

10.09.2008 ТОВ «Приазовбуд» видано Дозвіл на виконання будівельних робіт №08/04/748, а саме, на виконання будівельних робіт з будівництва 9-ти поверхового житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (І-черга) про пр.Леніна (Миру), 127-А у м.Маріуполі. Згідно з Експертним висновком судової будівельно - технічної експертизи №5927/24, зробленим Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, готовність до експлуатації об`єкту вищевказаного незавершеного будівництва складає 10%.

Базуючись на принципі, що визначений ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи приписи ст. 27 Закону України «Про оренду землі», яка гарантує Орендареві захист його права на земельну ділянку, у відповідача-2 по вказаній справі виникли «правомірні очікування» та «законні сподівання» щодо продовження користування земельною ділянкою на праві оренди, які зазнають стороннього втручання з боку Прокурора.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ТОВ «Азовбудівництво», що викладена у письмових поясненнях від 23.09.2021, є повністю ідентичною позиції, що викладена відповідачем 2 у відзиві.

Прокурор у відповіді на відзив Маріупольської міської ради зазначив, що на його переконання, в даному випадку орган місцевого самоврядування діяв усупереч інтересам територіальної громади м. Маріуполя, на легітимність і добросовісність дій якого розраховує громада, оскільки прийняття оскаржуваного рішення позбавляє останню наданих їй Конституцією та законами України правомочностей власника землі.

Умовами договору на Орендаря покладено обов`язок щодо вжиття активних заходів направлених на поновлення дії договору оренди землі, які у порушення п.п. 7, 35 договору останнім здійснені не були. Враховуючи не укладення додаткової угоди, яка є єдиною законною підставою для користування земельною ділянкою, після закінчення строку договору оренди, договір оренди земельної ділянки №1015 від 14.04.2006 укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд» є припиненим з 28.02.2016.

Підстав вважати договір оренди земельної ділянки поновленим за мовчазною згодою Орендодавця також немає, оскільки працівниками управління земельних відносин Маріупольської міської ради складено Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 03.04.2018, яким встановлено порушенням строків повернення тимчасово зайнятих земель та невиконання зобов`язань щодо приведення їх у стан придатний до використання за призначенням та є порушенням ст. ст. 125, 126, 211 ЗК України. Вказівкою (попередженням) від 03.04.2018 № 21/2018 управління земельних відносин Маріупольської міської ради повідомило ТОВ «Приазовбуд» про необхідність усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства в двадцяти денний строк, про що необхідно було повідомити Маріупольську міську раду до 24.04.2018. Повідомлень від ТОВ «Приазовбуд» про виконання вказівки до Маріупольської міської ради не надходило. У подальшому, працівниками відділу контролю за використанням активів департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради складено Акти виїзного обстеження від 16.07.2018 та 29.10.2019 аналогічного змісту.

Виконавчий комітет Маріупольської міської ради листом від 22.11.2019 повідомив прокуратуру, що станом на 01.11.2019 заборгованість ТОВ «Приазовбуд» за всіма договорами оренди земельних ділянок (5 земельних ділянок у м.Маріуполі) становить 942 302,38грн, сума розрахована за весь період дії договорів. Дата останньої сплати - 08.01.2013.

У відповіді на відзив ТОВ «Приазовбуд», окрім доводів, що викладені у відповіді на відзив відповідача 1, Прокурор акцентує, що проаналізувавши положення договору оренди від 14.04.2006 (п. 7, п. 35) та ст. 33 Закону України «Про оренду землі» і в розрізі конкретних правовідносин, вбачається, що положеннями договору від 14.04.2006, а саме п. 7 та п. 35 сторони чітко визначили, за наявності яких умов, можливе поновлення строку дії договору оренди, а також сторони самостійно ототожнили положення про переважне право на укладення договору та поновлення строку дії договору. Так, у п. 7 договору від 14.04.2006 сторони погодили, що після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк, за умови коли орендар не пізніше ніж за 2 місяці до закінчення строку дії договору повідомить письмово. У п. 35 договору сторони погодили, що орендар зобов`язаний звернутись до орендодавця за 2 (два) місяця до закінчення строку дії договору з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. Отже, сторонами договору від 14.04.2006 чітко визначені умови, за наявності яких договір підлягає поновленню. Такі умови не суперечать ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», тому можуть бути погоджені сторонами за вільним волевиявленням. Окрім того, сторони чітко визначили, що договір не підлягає поновленню в іншому випадку (п. 7 та п. 35 договору оренди від 14.04.2006). Тобто, сторони договору виключили можливість поновлення договору оренди за «мовчазною» згодою. За таких обставин, поновлення строку дії договору у формі мовчазної згоди не передбачено умовами договору від 14.04.2006, порядок поновлення передбачений ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та конкретизований сторонами договору за вільним волевиявленням, який не передбачає автоматичного поновлення строку дії договору оренди. З огляду на викладене, поновлення саме договору оренди від 14.04.2006 могло відбуватись тільки на умовах визначених в самому договорі, які не суперечать положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Оскільки строк дії договору оренди №1015 від 14.04.2006 закінчився 28.02.2016 та відповідно договір припинив свою дію, відповідно право оренди такої земельної ділянки повинно було передаватись у спосіб визначений Земельним кодексом України у редакції чинної станом на день прийняття рішення, а саме, за результатами проведених земельних торгів. Посилання ТОВ «Приазовбуд» на положення пункту 1 розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України є ,на думку Прокурора, хибним. Положення цього пункту станом на момент прийняття спірного рішення (30.06.2021) вже не діяли, оскільки в самому пункті зазначено, що пункт 1 розділу X доповнено абзацом третім згідно із Законом № 509-VI від 16.09.2008 - діє протягом двох років з дня набрання чинності, див. п.2 розділу II Закону № 509-VI від 16.09.2008 (із змінами, внесеними згідно із Законом № 2367-VI від 29.06.2010).

Прокурор вказує, що протягом строку дії договору - 10 років земельна ділянка, так і не була забудована, державну реєстрації об`єкта незавершеного будівництва також не здійснено. Згідно інформації Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради від 13.06.2018 у єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації документів дозвільного та декларативного характеру на будівництво за адресою: м.Маріуполь, пр. Миру, 127-а, кадастровий номер земельної ділянки :04:002:0220. Доданий відповідачем 2 Дозвіл на виконання будівельних робіт №08/04/748 втратив чинність 30.09.2010.

У запереченнях на відповідь на відзив ТОВ «Приазовбуд» додатково вказує, що рішення про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки ТОВ «Приазовбуд» прийнято до 01.01.2008 року, тому подальша передача в оренду такої земельної ділянки із земель комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів), що свідчить про законність рішення Маріупольської міської ради та договору оренди. 10.09.2008 року ТОВ «Приазовбуд» видано Дозвіл на виконання будівельних робіт №08/04/748, а саме, на виконання будівельних робіт з будівництва 9-ти поверхового житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (І-черга) про пр.Леніна (Миру), 127-А у м.Маріуполі. Згідно зп. 8 розділу V «Прикінцеві положення» Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI, дозволи на виконання будівельних робіт, отримані до набрання чинності цим Законом, є чинними до завершення будівництва об`єкта, передбачено автоматичне продовження строку дії дозволу на виконання будівельних робіт до закінчення будівництва, а висновки Прокурора зроблені без врахування вищевказаної норми права та без дослідження всіх доказів, що мають значення для справи. Зазначені обставини підтверджуються також повідомленням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Донецькій області ДАБІ України від 17.01.2012 року № 7/Т-03-0269, згідно якого інспекцією повідомлено ТОВ «Приазовбуд», що Дозвіл є чинним до завершення будівництва.

У додаткових поясненнях, які надавались Маріупольською міською радою по суті спору у додаток до позиції, що була викладена у відзиві, остання вказує, що на момент, коли Орендар звернувся до Маріупольської міської ради за поновленням відповідного договору і міська рада поновила відповідний договір, прийнявши оскаржуване рішення від 30.06.2021 №8/8-794, передача земельної ділянки орендареві, по суті, здійснювалась не у межах процедури, встановленої ст. 123 Земельного Кодексу України, адже земельну ділянку було сформовано ще за первісного договору оренди від 14.04.2006, не було потреби в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердженні, спірна земельна ділянка у контексті ст. 79-1 Земельного Кодексу України була сформована. ТОВ «Приазовбуд» отримало в оренду спірну земельну ділянку у 2006 році і на сьогоднішній день між ТОВ «Приазовбуд» та Маріупольською міською радою склались триваючі договірні відносини, у подальшому належним чином виконуючи обов`язки за договором оренди, належно сплачуючи орендну плату, підприємство мало усі законні підстави для отримання в оренду земельної ділянки за адресою пр. Миру 127-а у Центральному районі міста Маріуполя, площею 0,6234га на підставі рішення Маріупольської міської ради № 8/8-794 від 30.06.2021. Між Маріупольською міською радою та ТОВ "Приазовбуд" наявні правовідносини, які не підпадають під регулювання ст.134 Земельного Кодексу України, оскільки для її застосування характерно, що, по-перше, земельна ділянка не сформована, та, по-друге, земельна ділянка не надавалась у користування.

Виклад обставин справи, встановлених судом

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна земельна ділянка, кадастровий номер: :04:002:0220, площа 0.6234га, належить на праві власності Територіальній громаді в особі Маріупольської міської ради, , форма власності комунальна. Інформація внесена 14.04.2020.

28.02.2006 Маріупольською міською радою прийняте рішення №2044 від 28.02.2006 «Про надання земельної ділянки по пр.Леніна,127-а в Жовтневому районі міста ТОВ «Приазовбуд», яким затверджено проект землеустрою по відведенню та надано з земель запасу в оренду строком на 10 років земельну ділянку (кадастровий номер :04:002:0220) площею 0,6234га для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівлі у неспеціалізованих магазинах) по пр.Леніна,127-а в Жовтневому районі міста ТОВ «Приазовбуд».

Матеріали справи містять копію проекту землеустрою щодо відведення ТОВ «Приазовбуд» земельної ділянки за вказаною адресою від 2005року, технічної документації з землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку.

На підставі рішення №2044 від 28.02.2006 Маріупольська міська рада (Орендодавець) та ТОВ «Приазовбуд» (Орендар) 14.04.2006 уклали договір оренди земельної ділянки, відповідно до пункту 1.1 якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться: по проспекту Леніна, 127а у Жовтневому районі міста Маріуполя.

За умовами Договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,6234 га (пункт 2). На земельній ділянці буде знаходитися об`єкт нерухомого майна: житловий будинок з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (пункт 3).

Відповідно до пункту 6 Договір укладено на 10 (десять) років (до 28.02.2016 року).

Орендна плата за землю (платіж) сплачується Орендарем у грошовій формі в розмірі 2% від грошової оцінки земельної ділянки (за рік) (пункт 10).

Згідно до пункту 18 Договору земельна ділянка передається в оренду з метою та цільовим призначенням: для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівлі у неспеціалізованих магазинах).

У пункті 35 Договору сторони погодили, що Орендар зобов`язаний, зокрема: приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди земельної ділянки, в установленому законом порядку; використовувати земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у договорі і згідно з цільовим призначенням, з дотриманням режиму використання земель; почати будівництво об`єкта не пізніше чим за 2 (два) роки зі дня прийняття рішення про дозвіл на будівництво та закінчити будівництво у термін, не перевищуючий 1 (одного) календарного року після закінчення нормативного строку на будівництво; щоквартально у термін до 20 числа місяця, що йде за звітним кварталом надавати у Маріупольське фінансове управління копії платіжних документів, що підтверджують сплату до бюджету орендної плати за землю; звернутись до Орендодавця за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Згідно пункту 7 Договору після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строку. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендаря про намір поновлення терміну дії договору.

Договір оренди земельної ділянки підписаний, скріплений печатками сторін, зареєстрований у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» запис №04.06.162.00063 від 19.04.2006 та посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Скоробогатько О.В. - запис за №1015.

08.01.2009 додатковою угодою до договору оренди змінено п. 10 договору, а саме, визначено що орендна плата за землю сплачується орендарем у грошовій формі в розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки за рік з зазначенням платіжних реквізитів.

Відповідно до Акту приймання-передачі земельної ділянки від 19.04.2006 Орендодавець передав, а Орендар прийняв в оренду земельну ділянку площею 0,6234 га, з кадастровим номером :04:002:0220, за адресою по пр. Леніна, 127-а в Центральному районі м. Маріуполь.

ТОВ «Приазовбуд» надано дозвіл на виконання будівельних робіт №08/04/748 від 10.09.2008, строк дії якого встановлено до 30.09.2010.

Згідно з експертним висновком судової будівельно-технічної експертизи №5927/24, що зроблений Донецьким науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України в межах розгляду цивільної справи №0541/6825/2012, станом на 25.03.2014 готовність до експлуатації об`єкту вказаного незавершеного будівництва складала 10%.

Рішенням Маріупольської міської ради №7/4-39 від 28.01.2016 змінено найменування проспекту Леніна у м.Маріуполь на проспект Миру.

У порядку, що передбачений п.7, п.35 Договору оренди, Маріупольській міській раді письмова заява ТОВ «Приазовбуд» з приводу поновлення терміну дії договору не направлялась.

Інших додаткових угод, зокрема, щодо поновлення строку дії договору, крім додаткової угоди від 08.01.2009, сторонами не підписувалось.

Докази повернення земельної ділянки відсутні. Факт володіння та користування ТОВ «Приазовбуд» земельною ділянкою відповідачами у справі не заперечується.

Факт порушенням строків повернення тимчасово займаних земель та невиконанням обов`язків щодо приведення їх у стан, придатний до використання за призначенням, оскільки строк договору оренди закінчився 28.02.2016, у порушення ст.125, ст.126, ст.211 Земельного кодексу України з боку ТОВ «Приазовбуд» встановлено в акті Управління земельних відносин Маріупольської міської ради від 03.04.2018, а також в Актах виїзного обстеження від 16.07.2018, від 29.10.2019 Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради. Зазначено, що земельна ділянка використовується ТОВ «Приазовбуд» під розміщення фундаменту, металевих контейнерів та огорожі.

ТОВ «Приазовбуд» мало усунути виявлені порушення земельного законодавства у двадцятиденний строк згідно вказівки (попередження) №21/2018 від 03.04.2018, підставою для складання якого був акт Управління земельних відносин Маріупольської міської ради від 03.04.2018, що зроблено не було.

У листі Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №26.6.3-30280-09 від 22.11.2019, що надано у відповідь на лист Маріупольської місцевої прокуратури №1 від 25.10.2019 №38-1793 вих-19, повідомлено, що в ході обстеження, яке проведено спеціалістам відділу контролю за використання активів Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, яке відбулось 29.10.2019 та за наслідками якої складено відповідний акт, встановлено, що ТОВ «Приазовбуд» використовує дану земельну ділянку площею 0,6234 га для функціонування житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі на підставі договору оренди земельної ділянки від 19.04.2006 №04.06.162.00063, невід`ємною частиною якого є додаткова угода від 20.01.2009, строк дії якого закінчився 28.02.2016, що є порушенням строків повернення тимчасово зайнятих земель та невиконанням обов`язків щодо приведення їх у стан придатний до використання за призначенням. Також зазначено, що відповідно інформації, наданої Департаментом фінансів Маріупольської міської ради станом на 01.11.2019 року заборгованість ТОВ Приазовбуд» за всіма договорами оренди земельних ділянок становить 942302,38грн, сума розрахована за весь період дії договорів. Дата останньої плати - 08.01.2013.

В листі виконавчого комітету Маріупольської міської ради №24.3-15132-07 від 13.06.2018, що надано у відповідь на лист Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 від 04.06.2018 №69-7207вих-18, повідомлено, що згідно з інформацією управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради у Реєстрі, який ведеться з 2011 року, відсутня інформація про документи дозвільного, та декларативного характеру на будівництво за адресою: пр. Миру, 127а у Центральному районі м. Маріуполя. З моменту отримання повноважень, з 08.02.2016 по теперішній час, до зазначеного управління від ТОВ «Приазовбуд» не надходили повідомлення про початок виконання підготовчих/будівельних робіт та заяви на отримання дозволу на виконання будівельних робіт за даною адресою. Відповідно питання щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт або відмови у його видачі управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради не розглядалося. Станом на 06.06.2018 за вищевказаною адресою будівельні роботи не виконуються.

За результатом розгляду заяви ТОВ «Приазовбуд» від 14.12.2019, в якій відповідач 2 просив поновити право оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі та надати в суборенду, площею 0,6234га, розташованого за адресою м. Маріуполь, пр. Миру, 127а, Маріупольською міською радою Донецької області прийняте рішення №7/50-5074 від 26.02.2020 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво».

Пунктом 1 означеного рішення вирішено затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та вирішено поновити на 10 років строк оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) кадастровий номер :04:002:0220 площею 0,6234 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах) по пр. Миру, 127а, в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд».

Пунктом 2 встановлено розмір орендної плати на рівні 12% від її грошової оцінки.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» подати до Центру надання адміністративних послуг заяву про оформлення проекту договору оренди вказаної земельної ділянки протягом трьох місяців від дня прийняття рішення. Оформити правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку у встановленому законом порядку тощо. (п.3 вказаного Рішення).

Крім того, у пункті 5 рішення ТОВ «Приазовбуд», надано дозвіл після укладення договору оренди, передати в суборенду (до припинення строку дії договору оренди) земельну ділянку площею 0,6234 га (кадастровий номер :04:002:0220) без зміни її цільового призначення, а саме для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах) по пр. Миру, 127а, в Центральному районі міста ТОВ«Азовбудівництво».

25.03.2020 між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд» укладений договір оренди земельної ділянки, за п.1.1, п.1.2 якого згідно з Рішенням Маріупольської міської ради №7/50-5074 від 26.02.2020 відповідач 1 передав відповідачу 2 у строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 0,6234 га, яка розташована за адресою по пр. Миру (пр. Леніна), 127-А в Центральному районі м.Маріуполя з кадастровим номером :04:002:0220. Договір від 25.03.2020 укладено на 10 (десять) років з моменту державної реєстрації права оренди (п.3.1 останнього).

Рішення та договір оскаржені заступником Керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 до суду.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 09.11.2020 у справі №905/892/20 позов Прокурора задоволено, визнано недійсними рішення L сесії 7 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №7/50-5074 від 26.02.2020 року «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво»; договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 від 25.03.2020 року, укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд».

Зазначене рішення господарського суду залишено без зміни постановою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 та набрало законної сили.

Суд, обґрунтовуючи рішення, виходив з того, що поновлення строку дії договору у формі мовчазної згоди не передбачено умовами договору від 14.04.2006, порядок поновлення передбачений ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та конкретизований сторонами договору за вільним волевиявленням, який не передбачає автоматичного поновлення строку дії договору оренди. Поновлення саме договору оренди від 14.04.2006 могло відбуватись тільки на умовах визначених в самому договорі, які не суперечать положеннями ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Орендар (відповідач-2) не звертався ані у строк визначений договором, ані у строк визначений ст. 33 Законом України «Про оренду землі» із заявою до відповідача1 про поновлення строку дії договору, додаткової угоди, як це передбачено ч. 6 та ч. 8 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» сторонами не було укладено. Строк дії договору оренди від 14.04.2006, який зареєстровано у Маріупольському міському відділі Донецької регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру», про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №04.06.162.00063 від 19.04.2006 та нотаріально посвідчено, про що в реєстрі зроблено запис за №1015, закінчився 28.02.2016 та відповідно договір припинив свою дію. Маріупольська міська рада повинна була передати в оренду земельну ділянку площею 0,6234га, розташовану за адресою м. Маріуполь, пр. Миру, 127А ТОВ «Приазовбуд» за результатами проведення земельних торгів.

Господарським судом у рішенні від 09.11.2020 у справі №905/892/20 встановлено, що Маріупольською міською радою прийнято рішення L сесії 7 скликання Маріупольської міської ради №7/50-5074 від 26.02.2020 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127 в центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво» в порушення ч. 2 ст. 124, абз 22 ч. 2 ст.134 Земельного кодексу України, п. 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України та ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Відповідно, оскільки укладений на підставі нього договір оренди землі від 25.03.2020 також суперечить вимогам ч.2 ст.124 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», за приписами ст.ст. 203, 215 Цивільного кодексу України останній визнано судом недійсним.

Листом №55-479 вих-21 від 01.04.2021 Маріупольська окружна прокуратура просила відповідача 1 надати інформацію та копії документів на її підтвердження стосовно того, чи повернуто ТОВ «Приазовбуд» земельну ділянку та чи приведено її у придатний для використання стан; чи підписано акт приймання-передачі земельної ділянки, а також просила надати акт обстеження земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 за адресою: м.Маріуполь, пр. Миру, 127а станом на квітень 2021.

У листі 26.2.3.-10722-07 від 30.04.2021 Виконавчий комітет Маріупольської міської ради направив на адресу Маріупольської окружної прокуратури копію акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 26.04.2021, згідно якого ТОВ «Приазовбуд» використовує дану земельну ділянку площею 0,6234 га для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі на підставі договору оренди земельної ділянки №04.06.162.00063 від 19.04.2006, строк дії якого закінчився 28.02.2016, що є порушенням строків повернення тимчасово зайнятих земель та невиконанням обов`язків щодо приведення їх у стан придатний до використання за призначенням. Також в акті зазначено, що 26.02.2020 на сесії Маріупольської міської ради прийнято рішення №7/50-5074 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127 в центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво», яке у судовому порядку визнано недійсним, недійсним визнано й договір, який укладений сторонами на його виконання.

За Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04.06.2021 на підставі рішення суду до реєстру внесено запис щодо припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «Приазовбуд».

10.06.2021 ТОВ «Приазовбуд» вдруге звернулось до Маріупольської міської ради із заявою про поновлення права оренди земельної ділянки для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі, площею 0,6234 га, розташованого за адресою: м.Маріуполь, пр. Миру, 127а.

Маріупольською міської ради прийнято рішення №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по проспекту Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво», згідно з пунктом 1 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) та поновлено на 10 років договір оренди земельної ділянки № 1015 від 14.04.2006, невід`ємною частиною якого є договір про внесення змін до нього від 08.01.2009 № 31 (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :04:002:0220) площею 0,6234 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівлі у неспеціалізованих магазинах) по проспекту Миру, 127а в Центральному районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» ().

В якості правового обґрунтування наведеного рішення в його тексті наявне посилання на абз.22 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України.

Пунктом 2 вказаного рішення відповідач 1 вирішив встановити розмір орендної плати за запитувану земельну ділянку згідно з рішенням Маріупольської міської ради, що регламентує розмір орендної плати, на рівні 12% від її грошової оцінки (пункт 2).

Також вирішено надати дозвіл ТОВ «Приазовбуд» після укладення договору оренди передати в суборенду (до припинення строку дії договору оренди) земельну ділянку площею 0,6234 (кадастровий номер :04:002:0220) без зміни її цільового призначення, а саме для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівлі у неспеціалізованих магазинах) по проспекту Миру, 127а в Центральному районі міста товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» () (пункт 5 рішення).

27.07.2021 між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд» укладено договір оренди землі б/н, згідно п.1.1 якого Маріупольська міська рада (Орендодавець) надає, а ТОВ «Приазовбуд» (Орендар) приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: пр. Миру, 127а у Центральному районі міста Маріуполя (кадастровий номер :04:002:0220).

Відповідно до п.5.1 договору, земельна(і) ділянка(и) передаються в оренду з метою та за цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах).

Як узгоджено сторонами в п. 4.1 договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладення договору становить 8235099,87 грн.

Орендна плата за землю (платіж) сплачується орендарем у грошовій формі у розмірі 12% від грошової оцінки земельної ділянки (на рік) (пункт 4.3 договору).

За пунктом 6.2 договору об`єкт за договором оренди земельної ділянки вважається переданим орендодавцем орен¬дареві з моменту державної реєстрації права оренди.

Пункт 3.1 передбачає, що договір укладено на 10 (десять) років (до 27.07.2031). Право оренди земельної ділянки ви¬никає з моменту державної реєстрації такого права.

Цей договір набуває чинності відповідно до ст. 3,4,5 Закону України «Про Державну ре¬єстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» після його підписання сторонами та Дер¬жавної реєстрації.(п.14.2)

Договір підписано та скріплено відтисками печаток.

В якості невід`ємної частини договору у порядку п.14.4 останнього сторонами підписано та скріплено відтисками печаток також розрахунок розміру орендної плати за земельну ділянку комунальної власності, грошова оцінка якої проведена, на 2021 рік.

04.08.2021 за №43384127 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права внесено відомості щодо реєстрації права оренди земельної ділянки ТОВ «Приазовбуд», в якості підстави виникнення права зазначено договір оренди б/н від 27.07.2021.

Як вбачається з договору суборенди від 16.08.2021, що укладений між ТОВ «Приазовбуд» (Орендар) та ТОВ «Азовбудівництво» (Суборендар), Орендар надає, а Суборендар приймає в суборенду земельну ділянку, зазначену у пункті 1.2 цього договору, при цьому п.1.2 договору визначає, що об`єктом договору суборенди є земельна ділянка площею 0,6234 га, яка знаходиться за адресою: просп. Миру,127а у Центральному районі м.Маріуполя, кадастровий номер :04:002:0220, перебуває у власності Маріупольської міської ради (Власник) та оренді Орендаря згідно з договором оренди земельної ділянки від 27.07.2021, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - номер запису про інше речове право №43384127 від 04.08.2021. Цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями (роздрібна торгівля у неспеціалізованих магазинах).

Земельна ділянка вважається переданою Орендарем Суборендарю в суборенду з моменту державної реєстрації права суборенди.(п.1.5 договору).

Термін користування земельною ділянкою Суборендарем на праві суборенди за цим Договором складає: до припинення строку дїї договору оренди земельної ділянки від 27.07.2021, зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно - номер запису про інше речове право 43384127 від 04.08.2021 (до 27.07.2031 року) без зміни її цільового призначення з дати державної реєстрації права суборенди.(п.2.1 договору).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 274049163 від 09.09.2021 року державна реєстрація права суборенди відбулась 03.09.2021.

За даними Реєстру дозвільних документів до нього внесено повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДЦ30 щодо забудови земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, 127а ТОВ «Азовбудівництво». Орган, що видав Державна архитектурно - будівельна інспекція, Генеральний підрядник - ТОВ «ПОСТ ТРЕЙД». Замовник - ТОВ «Азовбудівництво». Назва об`єкта нове будівництво житлового будинку за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, буд.127а.

Відповідно до даних, які містяться у розділі «Договір з генеральним підрядником» в реєстрі дозвільних документів ДЦ30, щодо початку виконання підготовчих робіт забудови земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 в якості Генерального підрядника зазначено ТОВ «ПОСТ ТРЕЙД» (), дата підписання договору 13.09.2021.

Також в матеріалах справи міститься лист Управління земельних відносин (землеустрою) департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, в якому наведено кількості земельних торгів з метою передачі в оренду земельних ділянок, які мали відбутись у 2020-2021 році, але не відбулись внаслідок відсутності учасників. Щодо наявності звернень до відповідача 1 з метою укладання договору оренди земельної ділянки за адресою: просп.Миру, 127-а, установа зазначає, що таке звернення мало місце від імені ТОВ «Приазовбуд» 14.12.2019 та 10.06.2021, інших заяв не надходило.

У судовому порядку оспорюється правомірність передання Маріупольською міською радою у 2021 році в оренду земельної ділянки шляхом поновлення договору оренди землі за «мовчазною згодою сторін», що відбулось з посиланням частину шосту статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Правова оцінка аргументів учасників справи та мотиви рішення суду

Перевіривши доводи, викладені в позовній заяві, та подані заперечення, дослідивши надані сторонами в порядку статті 74 Господарського процесуального кодексу України письмові докази, господарський суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у справі, дійшов висновку про задоволення позову, зважаючи на таке.

У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права й обов`язки безпосередньо виникають, зокрема, з актів органів місцевого самоврядування (частина четверта статті 11 ЦК України). Отже, рішення цих органів можуть бути підставами виникнення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належить, зокрема, визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування.

Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України (ст. 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Як передбачено приписами ст.6 вказаного Закону, первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічні за змістом приписи визначені у ст. 24 Закону України «Про місцеве самоврядування» в Україні органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Відповідно гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає правову, організаційну та матеріально-фінансову самостійність, яка має певні конституційно-правові межі.

Стаття 59 Закону визначає, що Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, а також конкретизує порядок прийняття означених рішень

Частиною 10 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад (ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування»).

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Правове регулювання земельних відносин, як суспільних відносин щодо володіння, користування і розпорядження землею, здійснюється Конституцією України, Земельним Кодексом України, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 12 ЗК України (в редакції чинній на момент прийняття рішення Ради, що оспорюється) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями комунальної власності, територіальних громад; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Стаття 83 ЗК України передбачає, що землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Стаття 116 ЗК України визначає підстави набуття права на землю із земель державної та комунальної власності, зокрема, юридичні особи набувають права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Право оренди земельної ділянки, що унормовано ст. 93 ЗК України, є заснованим на договорі строковим платним володінням і користуванням земельної ділянки, що необхідне орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Орендодавцями земельних ділянок є їх власники або уповноважені ними особи або особи, які використовують земельні ділянки на праві емфітевзису.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом.

Згідно ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами 2, 3 ст. 134 цього Кодексу. (ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України).

Зокрема, ч.1 ст.134 ЗК України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі: поновлення договорів оренди землі, укладення договорів оренди землі на новий строк з використанням переважного права орендаря (абз.22 ч.2 ст. ст. 134 цього Кодексу).

Маріупольською міської ради в якості підстави прийняття рішення №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по проспекту Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво» в його тексті зазначено саме абз.22 ч.2 ст.134 Земельного кодексу України.

Пунктом 1 вказаного рішення поновлено на 10 років договір оренди земельної ділянки № 1015 від 14.04.2006, невід`ємною частиною якого є договір про внесення змін до нього від 08.01.2009 № 31 (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :04:002:0220) площею 0,6234 для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для будівництва житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівлі у неспеціалізованих магазинах) по проспекту Миру, 127а в Центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» ().

Відносини, пов`язані з орендою землі, відповідно до частини дев`ятої статті 93 Земельного кодексу України та частиною третьою статті 792 Цивільного кодексу України регулюються законом.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності (стаття 1 Закону України «Про оренду землі»).

Відносини, що виникають між власником земельної ділянки та іншими особами у зв`язку з передачею її в користування та володіння, у тому числі порядок, особливості укладення договору оренди землі, його істотні умови, основні права та обов`язки його сторін, порядок зміни, припинення та поновлення такого договору, врегульовані положеннями Закону України «Про оренду землі».

Стаття 33 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) має назву «Поновлення договору оренди землі» та у частині першій цієї статті передбачає, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами

договору, має переважне право перед іншими особами на укладення

договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди

землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди (частини друга, третя статті 33 цього Закону).

Відповідно до вимог частин четвертої, п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі» при поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

За змістом частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні

договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди (частини сьома - десята статті 33 Закону України «Про оренду землі».

При розгляді справи, аргументуючи свою позицію, Маріупольська міська рада та ТОВ «Приазовбуд» наполягають на тому, що дія договору оренди земельної ділянки від 14.04.2006 була поновлена «за мовчазною згодою» на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Господарський суд не погоджується з доводами відповідачів виходячи з наступного.

Дійсно, у постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду від 10.09.2018 у справі № 920/739/17 зазначено, що частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» врегульовано пролонгацію договору на той самий строк і на тих самих умовах, що були передбачені договором, за наявності такого фактичного складу: користування земельною ділянкою орендарем після закінчення строку оренди і відсутність протягом одного місяця заперечення орендодавця проти такого користування (що можна кваліфікувати як мовчазну згоду орендодавця на пролонгацію договору). Суд звернув увагу, що повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», не вимагається. Суть поновлення договору оренди згідно з цією нормою саме й полягає у тому, що орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує проти поновлення договору, зокрема, у зв`язку з належним виконанням договору оренди землі. Відсутність такого заперечення, як уже зазначалося, може мати прояв у «мовчазній згоді».

Таким чином, Судова палата з розгляду справ щодо земельних відносин та права власності Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, застосовуючи частину шосту статті 33 Закону України «Про оренду землі» вважала, що для поновлення договору оренди земельної ділянки за цією підставою не вимагається повідомлення орендарем орендодавця до закінчення строку дії договору про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі, як і не є обов`язковою умова належного виконання орендарем своїх обов`язків за договором оренди.

Натомість, Велика Палата Верховного Суду у постановах від 22.09.2020 у справі №313/350/16-ц, №159/5756/18 відступила від правового висновку Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеного у постанові від 10.09.2018 у справі № 920/739/17, стосовно тверджень про необов`язковість повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Велика Палата вказала, що статтею 33 Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою - п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність.

Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини на певних умовах. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України "Про оренду землі". І саме в такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як "мовчазну згоду" орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Тим самим, визнано обов`язковим повідомлення орендарем орендодавця про намір скористатися правом на поновлення договору оренди землі для виникнення підстави поновлення договору, передбаченої частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Додаткова угода про поновлення договору оренди землі має бути укладена в обов`язковому порядку, а за наявності відмови чи ухилення орендодавця від її укладення після дотримання усіх перелічених вище умов - орендар може оскаржити такі дії орендодавця в судовому порядку.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.08.2021 у справі №903/1030/19 міститься висновок про те, що для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди.

У спірних правовідносинах відповідно до положень частини четвертої статті 236 ГПК України господарський суд враховує висновки щодо застосовування норм права, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 159/5756/18, від 22.09.2020 у справі № 313/350/16-ц, від 31.08.2021 у справі №903/1030/19.

Дослідивши фактичні обставини справи в контексті дотримання сторонами наведеного алгоритму застосування приписів ст. 33 Закону України "Про оренду землі" суд виходить з наступного.

Згідно до пункту 7 Договору оренди земельної ділянки від 14.06.2006 № 1015, укладеного Маріупольською міською радою з ТОВ «Приазовбуд», після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строку. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди повідомити письмово орендаря про намір поновлення терміну дії договору. В іншому випадку договір поновленню не підлягає.

Зобов`язання орендаря звернутися до орендодавця за 2 (два) місяці до закінчення строку дії договору оренди з письмовою заявою про поновлення терміну дії договору та погодження між сторонами положень про те, що в іншому випадку договір поновленню не підлягає, також містить у пункті 35 цього Договору.

Умовами пункту 6 зазначеного Договору його укладено на 10 (десять) років (до 28.02.2016).

Отже, з урахуванням приписів частини другої статті 33 Закону України «Про оренду землі», за умовами Договору від 14.06.2006 № 1015 Орендар повинен був письмово звернутись до Орендодавця з питання наміру поновлення терміну дії цього договору до 28.12.2015.

При розгляді справи відповідачі не заперечували факт відсутності письмової заяви Орендаря про поновлення договору оренди з проектом додаткової угоди.

Господарським судом встановлено, що письмове звернення ТОВ «Приазовбуд» з питання поновлення договору оренди земельної ділянки у справі № 905/1552/21 відбулось лише 14.12.2019 та 10.06.2021, інших заяв у попередній період від відповідача 2 не надходило.

Таким чином, господарський суд вважає доведеним факт, що до спливу строку дії Договору, у встановлений його умовами строк ТОВ «Приазовбуд» як Орендар письмово не повідомив Орендодавця - Маріупольську міську раду про намір поновлення терміну дії договору оренди землі, тобто не реалізувало переважне право перед іншими особами на укладення цього договору на новий строк. Зазначене унеможливило розгляд цього питання з прийняттям Орендодавцем відповідного рішення на підставі частини п`ятої статті 33 Закону України «Про оренду землі».

Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 року у справі № 910/7864/20 (пункти 33 - 35) наголосив, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною 1 статті 33 Закону №161-ХІV, можлива лише за умови дотримання обома сторонами договору оренди встановленої цією нормою процедури і строків.

Окрім наведеного, досліджуючи питання щодо належного виконання Орендарем своїх обов`язків, суд приймає до уваги, що за умовами договору оренди від 14.04.2006 земельна ділянка передана в строкове платне користування ТОВ «Приазовбуд» з визначеним цільовим призначенням, зокрема, метою було будівництво житлового будинку з підземною автостоянкою та приміщеннями торгівлі (роздрібна торгівлі у неспеціалізованих магазинах).

До зобов`язань Орендаря віднесено приступити до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди земельної ділянки, в установленому законом порядку; використовувати земельну ділянку відповідно до мети, визначеної у договорі і згідно з цільовим призначенням, з дотриманням режиму використання земель; почати будівництво об`єкта не пізніше чим за 2 (два) роки зі дня прийняття рішення про дозвіл на будівництво та закінчити будівництво у термін, не перевищуючий 1 (одного) календарного року після закінчення нормативного строку на будівництво; щоквартально у термін до 20 числа місяця, що йде за звітним кварталом надавати у Маріупольське фінансове управління копії платіжних документів, що підтверджують сплату до бюджету орендної плати за землю (п.35).

З моменту первісної передачі земельної ділянки у оренду у 2006 році до моменту прийняття оспорюваного рішення Маріупольської міської ради щодо поновлення строку договору оренди у 2021 році пройшло 15 років.

Будівництво знаходиться на початковій стадії виконання підготовчих робіт, зокрема, згідно актів Управління земельних відносин Маріупольської міської ради, Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради від 03.04.2018, 16.07.2018, 29.10.2019 земельна ділянка використовується ТОВ «Приазовбуд» під розміщення фундаменту, металевих контейнерів та огорожі. До актів додані фото, що свідчать про відсутність діяльності підприємства щодо ведення активних дій з виконання будівельних робіт на земельній ділянці. Опосередковано про цей факт свідчить також інформація управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради, яка міститься в листі виконавчого комітету Маріупольської міської ради №24.3-15132-07 від 13.06.2018, що у Реєстрі, який ведеться з 2011 року, відсутня інформація про документи дозвільного, та декларативного характеру на будівництво за адресою: пр. Миру, 127а у Центральному районі м. Маріуполя. З моменту отримання повноважень, з 08.02.2016 по теперішній час, до зазначеного управління від ТОВ «Приазовбуд» не надходили повідомлення про початок виконання підготовчих/будівельних робіт та заяви на отримання дозволу на виконання будівельних робіт за даною адресою. Відповідно, питання щодо надання дозволу на виконання будівельних робіт або відмови у його видачі управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради не розглядалося. Встановлено, що станом на 06.06.2018 за вищевказаною адресою будівельні роботи не виконуються.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт ДЦ30 щодо забудови земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, 127а ТОВ «Азовбудівництво» внесено до реєстру дозвільних документів вже після прийняття оспорюваного рішення.

Будь-яких доказів на підтвердження наявності об`єктивних обставин, які унеможливили проведення будівництва матеріали справи не містять.

За даними Виконавчого комітету Маріупольської міської ради, що наведені у листі №26.6.3-30280-09 від 22.11.2019, відповідно інформації, наданої Департаментом фінансів Маріупольської міської ради станом на 01.11.2019 року заборгованість ТОВ «Приазовбуд» за всіма договорами оренди земельних ділянок становить 942302,38грн, сума розрахована за весь період дії договорів. Дата останньої плати - 08.01.2013.

В ході розгляду справи відповідачі підтвердили, що між ними укладено п`ять договорів оренди земельних ділянок, за якими на ТОВ «Приазовбуд» покладений обов`язок сплачувати на користь Маріупольської міської ради грошові кошти.

Достеменно встановити чи існувала станом на дату прийняття оспорюваного рішення заборгованість саме за договором від 14.04.2006 щодо орендної плати за використання земельної ділянки за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, 127а та її розмір суд не має можливості, оскільки суду не надано інших доказів в підтвердження факту здійснення оплати за договором.

Позиція відповідачів з цього приводу полягає в тому, що обов`язок доведення факту наявності заборгованості покладений на Прокурора як позивача у справі, факт наявності заборгованості не стосується предмету заявленого позову. Крім того, у відповідача 1 відсутня можливість розмежувати за яким договором яка сума відповідачем 2 сплачувалась.

Суд зазначає, що встановлення факту наявності чи відсутності заборгованості за договором стосується предмету спору в контексті встановлення належного виконання Орендарем своїх обов`язків за договором, що є обов`язковим при застосуванні переважного права на укладення договору на новий строк шляхом поновлення його умов.

Дослідивши інформацію, що міститься у листі Виконавчого комітету Маріупольської міської ради №26.6.3-30280-09 від 22.11.2019, суд вбачає, що у будь-якому випадку з 08.01.2013 до 22.11.2019 будь-яких платежів в рахунок оплати орендної плати відповідач 2 не здійснював. Цей період включає як строк дії договору, а саме, до 28.02.2016, так і виходить за його межі. Вказане свідчить про наявність порушень з боку відповідача 2 встановленого договором обов`язку сплати орендної плати у його межах, докази протилежного суду не надані. Відсутні й докази на підтвердження факту здійснення належної оплати орендної плати у період після 28.02.2016, за умови того, що відповідач 2 вочевидь продовжував користуватись земельною ділянкою.

Таким чином, наведеним спростовується факт належного виконання Орендарем своїх обов`язків за договором як безумовної підстави, що обумовлює поновлення умов договору з застосуванням переважного права Орендаря.

За таких обставин суд дійшов висновку про недотримання ТОВ «Приазовбуд» як Орендарем процедури поновлення договору оренди землі на підставі частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі, що за сукупністю обставин виключає можливість поновлення цього договору оренди.

У пункті 41 договору від 14.04.2006 сторонами обумовлені підстави припинення дії договору, зокрема, закінчення строку, на який його було укладено.

Після припинення дії договору Орендар повертає Орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду (пункт 25).

Умовами договору його пролонгація на той самий строк і на тих самих умовах не передбачена.

Зважаючи на викладене, господарський суд дійшов висновку, що договір оренди земельної ділянки комунальної власності загальною площею 0,6234 га, яка розташована за адресою по пр. Миру (пр. Леніна), 127-А в Центральному районі м. Маріуполя з кадастровим номером :04:002:0220 від 14.04.2006, є припиненим відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі», яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, за якою договір оренди землі припиняється в разі, зокрема, закінчення строку на який його було укладено, та положень пункту 41 договору.

До аналогічного висновку про те, що строк оренди вказаної земельної ділянки за договором від 14.04.2006 закінчився 28.02.2016, прийшов Господарський суд Донецької області у рішенні від 09.11.2020 у справі № 905/892/20 за позовом Заступника керівника Маріупольської місцевої прокуратури №1 до Маріупольської міської ради та ТОВ «Приазовбуд» про визнання недійсним рішення L сесії 7 скликання Маріупольської міської ради №7/50-5074 від 26.02.2020 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127 в центральному районі міста ТОВ «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду ТОВ «Азовбудівництво»; договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0220 від 25.03.2020, укладеного між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд».

Зазначене рішення господарського суду набрало законної сили за наслідками його перегляду у апеляційному порядку.

Відповідно на момент прийняття оспорюваного рішення договір від 14.04.2006 не існував, підстави для поновлення договору з використанням переважного права Орендаря були відсутні, прийняте рішення обумовлювало фактично укладання нового договору про передачу в оренду тієї ж земельної ділянки тому ж Орендарю, який втратив переважне право на укладання такого договору внаслідок своєї бездіяльності, допускав порушення умов договору, після 28.02.2016 продовжував використовувати земельну ділянку без належних правових підстав, оскільки у порушенням строків повернення тимчасово зайнятих земель, встановлених законом та договором не повернув земельну ділянку та не виконав обов`язків щодо приведення її у стан придатний до використання за призначенням. Про ці факти Маріупольській міській раді достеменно було відомо з огляду відповідні акти обстеження земельної ділянки, які містяться в матеріалах справи.

Опосередковано висновок суду підтверджується також тим, що у тексті договору оренди землі б/н від 27.07.2021, що укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд» на підставі зазначеного рішення, відсутнє будь-яке посилання, що останній укладається у поновлення договору оренди земельної ділянки № 1015 від 14.04.2006.

На момент прийняття Маріупольською міською радою означеного рішення набрало законної сили рішення Господарського суду Донецької області від 09.11.2020 у справі № 905/892/20, яким встановлений факт того, що договір оренди земельної ділянки № 1015 від 14.04.2006 є припиненим 28.02.2016. Рішення суду відповідачем 2 виконано, внесені до відповідного реєстру дані щодо припинення права оренди земельної ділянки ТОВ «Приазовбуд».

Як наслідок, суд вважає, що право оренди земельної ділянки по проспекту Миру, 127а міста Маріуполя підлягало продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) у порядку, що визначений ч.1 ст. 134 ЗК України.

Суд не приймає до уваги позицію відповідача 2, що прийнятим рішенням не були порушені інтереси територіальної громади м.Маріуполя, оскільки будь-які інші особи, окрім ТОВ «Приазовбуд», не звертались до Маріупольської міської ради з заявами щодо отримання права оренди земельної ділянки за адресою: м.Маріуполь, вул.Миру, 127а, оскільки цей факт ніяким чином не пов`язаний з законодавчо встановленим порядком розпорядження правом оренди означеної земельної ділянки, що був порушеним під час прийняття оспорюваного рішення. Метою продажу права на конкурентних засадах є встановлення найвищого рівня орендної плати за використання земельної ділянки, намір участі потенційно зацікавлені у його отриманні особи мають можливість заявити після проголошення таких торгів.

Безпідставним є посилання відповідача 2 на абз. 3 п. 1 Розділу Х ЗК України «Перехідні положення», яким передбачено, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об`єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Пункт 1 розділу X доповнено абзацом третім згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сприяння будівництву» № 509-VI від 16.09.2008.

Як визначено в п.2 розділу «Приікнцеві положення» цього ж Закону, абзац третій підпункту 17 пункту 2 розділу I цього Закону, який і передбачав внесення абз. 3 до п. 1 Розділу Х «Перехідні положення» ЗК України,

діє протягом двох років з дня набрання чинності цим Законом (із змінами, внесеними згідно із Законом України N 2367-VI від 29.06.2010 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення державного регулювання у сфері будівництва житла»).

Чинності Закон набув 10.10.2008.

Тобто, на момент прийняття рішення Маріупольською міської ради №8/8-794 від 30.06.2021 означена норма закону не діяла.

Застосування іншого принципу дії норми права, на якому наполягає відповідач 2 та який полягає в тому, що надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року обумовлює передачу таких земельних ділянок на весь час у подальшому без проведення земельних торгів, нівелює встановлення законодавцем певного періоду строку дії означеної норми права, який був обмежений Законом в два роки.

Ствердження Маріупольської міської ради, що застосування ст.134 ЗК України характерно, якщо земельна ділянка не сформована, а у даному випадку не було потреби в отриманні дозволу на розробку проекту землеустрою та його затвердженні, спірна земельна ділянка у контексті ст. 79-1 Земельного Кодексу України була сформована при підписанні первісного договору № 1015 від 14.04.2006, є таким, що суперечить приписам ст.134 ЗК України, яка не містить будь-яких застережень з цього приводу. Відповідач 1 не навів правових підстав, на яких базується такий його висновок.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що рішення Маріупольської міської ради Донецької області 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» прийнято з порушенням ч. 2 ст. 124, ст.134 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі», відповідно підлягає визнанню незаконним та скасуванню у судовому порядку.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Згідно з частиною першою статті 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Договір оренди землі б/н від 27.07.2021, що укладений між Маріупольською міською радою та ТОВ «Приазовбуд», укладений на підставі рішення Маріупольської міської ради Донецької області 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво», що визнано судом таким, що прийнято всупереч закону.

Як наслідок, вказаний договір також суперечить ч. 2 ст. 124, ст.134 Земельного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про оренду землі» та підлягає визнанню недійсним у судовому порядку на підставі ст.ст. 203,215 Цивільного кодексу України.

Одночасно не підтверджується належними доказами у справі позиція Прокурора, викладена у позовній заяві з приводу того, що ТОВ «Приазовбуд» не мало наміру використовувати спірну земельну ділянку за цільовим призначенням, метою укладання договору була передача земельної ділянки у користування іншій приватній юридичній особі - ТОВ «Азовбудівництво», поза процедурою аукціону, що свідчить про порушення публічного порядку.

За умовами ч. 6 ст. 93 Земельного кодексу України орендована земельна ділянка або її частина може за згодою орендодавця, крім випадків, визначених законом, передаватися орендарем у володіння та користування іншій особі (суборенда).

Таким чином, отримання згоди Ради у оспорюваному рішенні на передачу земельної ділянки у суборенду та подальше укладання договору суборенди з ТОВ «Азовбудівництво» здійснено відповідачем 2 з метою реалізації цього права. Доказів на підтвердження іншого не наведено.

Відповідач 2 також посилався на той факт, що рішення Маріупольської міської ради №8/8-794 від 30.06.2021 року та договір оренди земельної ділянки узаконюють користування земельною ділянкою ТОВ «Приазовбуд» та надають можливість на реалізацію правомірних очікувань на вільний доступ до свого майна та можливість його використання, а безпідставне звернення Прокурора до суду з даним позовом створює неправомірний тиск та втручання у право оренди ТОВ «Приазовбуд», що суперечить принципу мирного володіння майном, який визначений статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Частиною 1 статті 9 Конституції України передбачено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 статті 1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» Україна повністю визнає на своїй території дію приписів Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Суду в усіх питаннях, що стосуються її тлумачення і застосування.

Водночас статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Так, у рішенні ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» 24.06.2003 Європейський суд з прав людини зазначив, що законними очікуваннями є очікування на законних підставах продовження терміну дії договору оренди, і це очікування є складовою частиною права власності заявника, наданого йому за договором оренди в розумінні зазначеної статті. ЄСПЛ дійшов висновку про те, що заявник мав право, принаймні, очікувати на законних підставах, що він зможе продовжити термін дії договору, і таке очікування можна вважати - в цілях застосування положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції - складовою частиною його права власності, наданого йому за договором оренди.

Одночасно, у вказаному вище рішенні зазначено, що, оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, то в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції», отже, визнання недійсним договору, згідно якого особа отримала майно від держави, та подальше позбавлення його цього майна на підставі того, що державний орган порушив закон, є неприпустимим.

При цьому, у рішенні Європейського суду з прав людини по справі «Пайн Велі Девелопмент Лтд» та інші проти Ірландії» від 23.10.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що статтю 1 Першого протоколу Конвенції можна застосувати до захисту «правомірних очікувань» щодо певного стану речей (у майбутньому), оскільки їх можна вважати складовою частиною власності. «Правомірні очікування» виникають у особи, якщо нею було дотримано всіх вимог законодавства для отримання відповідного рішення уповноваженого органу, а тому, вона мала усі підстави вважати, що таке рішення є дійсним та розраховувати на певний стан речей.

Позиція Європейського суду з прав людини полягає в тому, що особа суб`єкт приватного права не може відповідати за помилки державних органів (чи органів місцевого самоврядування) при укладенні останніми відповідних договорів, а державні органи не можуть вимагати повернення в попередній стан, посилаючись на те, що вони при укладанні цих договорів припустилися помилки.

У даному ж випадку, як встановлено судом, порядку поновлення договору не дотримався не тільки орган місцевого самоврядування, але й ТОВ «Приазовбуд», наслідком чого стало прийняття рішення й укладання договору, що суперечать закону.

Законні очікування не можна ототожнювати із сподіваннями, що виникають на підставі особистого сприйняття або помилкової оцінки певних обставин чи правових норм.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа "Серявін проти України", § 58, рішення від 10 .02.2010).

Отже, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Решта доводів учасників процесу, їх пояснень, поданих до матеріалів справи документів були досліджені судом, і наведених вище висновків суду не спростовують.

Розподіл судових витрат

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Судовий збір, відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на задоволення позовних вимог у повному обсязі судовий збір покладається на відповідачів в рівних частках.

Розпорядженням №9-р від 15.04.2022 р «Про організацію роботи та комунікацію між працівниками в Господарському суді Донецької області в умовах воєнного стану», наказом №23 від 15.04.2022 «Про впровадження дистанційної роботи працівникам апарату суду та оголошення простою» запроваджено роботу Господарського суду Донецької області у відділеному режимі, встановлено дистанційний режим роботи, тому прибуття безпосередньо до приміщення суду працівників суду відбувається з певною періодичністю.

В програмі віддаленого доступу частково не відтворювались скановані копії документів, які суд досліджував під час прийняття судового рішення, що унеможливило підписання повного тексту рішення суду в строк, визначений ст. 233 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Керівника Маріупольської окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави до Маріупольської міської ради Донецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво» про визнання незаконним та скасування рішення 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво»; визнання недійсними договору оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0220 розташованої по пр. Миру, 127а в Центральному районі м. Маріуполя від 27.07.2021 б/н, що укладений між Маріупольською міською радою Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» задовольнити повністю.

Визнати незаконним та скасувати рішення 8 сесії 8 скликання Маріупольської міської ради Донецької області №8/8-794 від 30.06.2021 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по пр. Миру, 127а в Центральному районі міста Товариству з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» та надання дозволу на передачу її в суборенду Товариству з обмеженою відповідальністю «Азовбудівництво».

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, кадастровий номер :04:002:0220, розташованої по пр. Миру, 127а в Центральному районі м.Маріуполя, від 27.07.2021 б/н, що укладений між Маріупольською міською радою Донецької області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд».

Стягнути з Маріупольської міської ради Донецької області (ідентифікаційний код 33852448, адреса місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, буд.70) на користь Донецької обласної прокуратури (ідентифікаційний код 25707002, адреса місцезнаходження: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6) судовий збір в розмірі 2270,00грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Приазовбуд» (ідентифікаційний код 20336699, адреса місцезнаходження: 87525, Донецька область м.Маріуполь, пр.Будівельників, буд.75,кв.56) на користь Донецької обласної прокуратури (ідентифікаційний код 25707002, адреса місцезнаходження: 87500, Донецька область, м.Маріуполь, вул. Університетська, буд. 6 ) судовий збір в розмірі 2270,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте у нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено у судовому засіданні 29.03.2023.

Повний текст рішення суду підписано 18.09.2023.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ст.241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.М. Устимова