ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

18 вересня 2023 року Справа № 915/1421/23

м. Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Семенчук Н.О., розглянувши матеріали

за позовом: Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Горизонт", пров. Парусний, 7А, м. Миколаїв, 54007 ()

до відповідача: Миколаївської міської ради, вул. Адміральська, 20, м. Миколаїв, 54001 (), електронна пошта: ;

про: визнання додаткової угоди укладеною

Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Горизонт" звернулось до Господарського суду Миколаївської області з позовною заявою №21-А від 09.09.2023 до Миколаївської міської ради, в якій просить суд визнати додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 02.06.2006 , який 10 липня 2006 року зареєстровано в книзі записів договорів оренди Миколаївської міської ради за №4237 та у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК», про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 10.07.2006 за №88,- укладеною в редакції викладеній в прохальній частині позовної заяви.

Підставою позову позивачем зазначено обставини щодо набуття позивачем права на поновлення договору оренди землі на підставі ч. 6 ст. 33 Закону України "Про оренду землі".

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд дійшов висновку, що позовна заява №21-А від 09.09.2023 не відповідає вимогам Глави 1 Розділу ІІІ Господарського процесуального кодексу України за наступними підставами.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Приписами ч. 2 ст.123 ГПК України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За змістом ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до пп.1) п.2 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2023 року 2 684,00 гривня.

Так, позивачем в позовній заяві викладено позовну вимогу немайнового характеру. Таким чином, судовий збір за подання позовної заяви немайнового характеру повинен складати 2 684,00 грн. Як доказ сплати судового збору позивачем надано суду квитанцію №0.0..1 від 07.08.2023

на суму 2684,00 грн.

На виконання листа Державної судової адміністрації України «Про забезпечення заходів контролю за надходженням та поверненням судового збору» від 14.09.2018 №6-17517/18 суд здійснив перевірку зарахування судового збору, сплаченого позивачем за подання позову у справі №915/1421/23, згідно з квитанцією №0.0..1 від 07.08.2023 на суму 2684,00 грн.

Згідно з випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, сформованою за допомогою механізму централізованого отримання виписок з Державної казначейської служби України щодо сплати судового збору у автоматизованій програмі «Діловодство спеціалізованого суду», судовий збір, сплачений позивачем у сумі 2 684,00 грн (за квитанцію №0.0..1 від 07.08.2023) за звернення до господарського суду Миколаївської області з позовом до Миколаївської міської ради про визнання додаткової угоди укладеною у справі №915/1279/23.

Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 08.09.2023 у справі №915/1279/23 позовну заяву (вх. № 10785/23 від 16.08.2023) і додані до неї документи повернуто позивачу Приватному підприємству виробничо-комерційної фірми "Горизонт" на підставі п.3 ч.5 ст.174 ГПК України.

У відповідності до ч.5 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила у разі повернення заяви або скарги.

Оскільки Господарський процесуальний кодекс України чи Закон України «Про судовий збір» не передбачають можливості при поданні нових позовних заяв, ураховувати платіжні доручення (квитанції) про сплату судового збору за заявами позивача, що вже подавались до суду, а тому після повернення позовної заяви за ухвалою суду від 08.09.2023 у справі №915/1279/23 Приватне підприємство виробничо-комерційна фірма "Горизонт" отримало право на повернення суми судового збору, сплаченого у такій справі за квитанцію №0.0..1 від 07.08.2023 на суму 2684,00 грн., яке приєднане до такої справи №915/1279/23, а тому така квитанція не може бути прийнята, в якості доказу сплати судового збору у цій справі.

Отже, оскільки кожна позовна заява є самостійним, окремим об`єктом справляння судового збору, суд не приймає квитанцію №0.0..1 від 07.08.2023 на суму 2 684,0000 грн, як належний доказ оплати судового збору за подання Приватним підприємством виробничо-комерційна фірма "Горизонт" до Господарського суду Миколаївської області позовної заяви №21-А від 09.09.2023 (вх.№12023/23 від 13.09.2023).

Таким чином, всупереч вимог ст.164 ГПК України, позивач до позовної заяви не надав доказів підтверджуючих сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Враховуючи викладене, позивачу необхідно надати докази сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, - надаються суду в оригіналі.

Відповідно до ст.174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ст.164 Господарського процесуального кодексу України, що відповідно до вимог ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення позовної заяви без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 162, 174, 232, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву №21-А від 09.09.2023 Приватного підприємства виробничо-комерційної фірми "Горизонт" залишити без руху.

2. Приватному підприємству виробничо-комерційній фірмі "Горизонт" усунути встановлені при поданні позовної заяви недоліки в строк, який не перевищує 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Роз`яснити Приватному підприємству виробничо-комерційній фірмі "Горизонт", що при невиконанні вимог даної ухвали, позовна заява вважається неподаною та повертається позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.О. Семенчук