ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12 вересня 2023 року Справа № 903/630/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г., за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представника позивача : адвоката Дашка М.В.,

представника відповідача : адвоката Щербюка О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп-ЛТД"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Маст Компані"

про розірвання договору та стягнення 2400075грн.

встановив: позивач - ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" звернувся до суду з позовом до ТОВ Маст Компані (відповідача), в якому просив суд:

- розірвати договір купівлі-продажу товару інверторних генераторів НМ-G2200INV, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп-ЛТД" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Маст Компані";

- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Маст Компані" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-Груп-ЛТД" сплачені за договором кошти в сумі 2 4000 75грн.

Також позивач зазначив, що попередній орієнтовний розрахунок судових витрат складається з 38685грн. 13коп. судового збору (2684+36001,13) та витрат на правову допомогу в розмірі 100000грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов договору купівлі-продажу від 28.10.2022р. в частині поставки оплаченого позивачем товару (інверторних генераторів №НМ-G2200INV).

Ухвалою суду від 23.06.2023 позовну заяву ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення йому вказаної ухвали для усунення недоліків, а саме: надати суду договір купівлі-продажу від 28.10.2022р., укладений між ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" та ТОВ "Маст Компані".

30.06.2023р. представник позивача ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" надіслав на адресу суду заяву (вх.№01-75/3895/23), в якій зазначив, що між позивачем- ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" та відповідачем ТОВ "Маст Компані був укладений договір купівлі-продажу від 28.10.2022року в усній, формі, що не суперечить ЦК України та який повністю виконувався сторонами у момент їх вчинення, шляхом надання відповідачем рахунку №140 від 28.10.2022 року на оплату інвентарних генераторів НМ-G2200ІNV в кількості 75 штук та оплатою товару позивачем, що підтверджено платіжними інструкціями №4414 від 28.10.2022 року та №4478 від 09.11.2022 року.

Оскільки представник позивача повідомив суд, що між сторонами договір у письмовій формі не укладався, суд дійшов висновку про усунення позивачем недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 03.07.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

21.07.2023р. відповідач надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-75/4312/23), в якому заперечив проти позову в повному обсязі та зазначив, що позовні вимоги про розірвання договору та повернення коштів є передчасними. Відповідач вказав, що 15 листопада 2022 року відповідач відвантажив позивачу генератори. Відвантаження генераторів супроводжувалось випискою видаткової накладної №135 від 15 листопада 2022 року. Відвантаження відбувалось на умовах самовивозу транспортом позивача. Враховуючи позицію позивача, який стверджує, що поставка товару не відбулася, останній має право вимагати обов`язку відповідача з поставки генераторів відповідно до ст.530 ЦК України і лише після невиконання такої вимоги відповідачем вимагати повернення коштів та розірвання договору. В доданих до позовної заяви доказів міститься вимога не про поставку товару, а про сплату заборгованості, відповідно до якої позивач просить відповідача в семиденний строк з дня пред`явлення вимоги повернути сплачені кошти, а не поставити товар, як про це вказує в позовній заяві. Також зазначає, що відповідачем було виявлено відсутність видаткових накладних, а саме №135 від 15 листопада 2022 року та №71 від 25.10.2022 року, у зв`язку з чим, відповідач звернувся з проханням до позивача вислати зазначені видаткові накладні. Проте прохання позивачем не було задоволено. Позивач зареєстрував податкові накладні, що свідчить про отримання ним товару. Вважає, що позовні вимоги про розірвання договору та повернення коштів є передчасними.

31.07.2023р. представник позивача надіслав на адресу суду відповідь на відзив (вх.№01-75/4463/23), в якій заперечив щодо доводів відповідача зазначених у відзиві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Позивач зазначив, що складення ТОВ «Маст Компані» податкових накладних № 100 від 28.10.2022 року та № 158 від 09.11.2022 року є саме підтвердження отримання коштів від ТОВ «Партнер-Груп-ЛТД», а не отримання товару. Після реєстрації ТОВ «Маст Компані» в ЄРПН податкових накладних № 100 від 28.10.2022 року та № 158 від 09.11.2022 року, ТОВ «Партнер-Груп-ЛТД» у відповідності до ПКУ скористалось податковим кредитом на суми ПДВ, які визначені вказаними податковими накладними. До моменту поки ТОВ «Маст Компані» не поверне суму попередньої оплати за товар у розмірі 2 400 075,00 грн. та не зареєструє в ЄРПН розрахунок коригування до податкової накладної щодо зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг, ТОВ «Партнер-Груп-ЛТД» користується податковим кредитом на суми ПДВ по вказаних податковим накладним.

Ухвалою суду від 15.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті "23" серпня 2023 р.

В судовому засіданні 23.08.2023 за згодою представників сторін відповідно до ч. 2 ст. 216 ГПК України оголошено перерву до "12" вересня 2023 р.

В судовому засіданні 12.09.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у позові.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

У жовтні 2022 року між позивачем - ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" (Покупець) та відповідачем - ТОВ "Маст Компані" (Постачальник) було достягнуто усної домовленості про купівлю-продаж інвенторних генераторів HM-G2200INY у кількості 75 штук.

28.10.2022 ТОВ "Маст Компані" надіслав позивачу рахунок на оплату №140 від 28.10.2022 на суму 2400075грн.

Умовами рахунку було передбачено, що товар відпускається за фактом надходження коштів на п/р постачальника самовивозом за наявності довіреності та паспорта.

Позивачем, як покупцем було здійснено оплату обумовленого товару, що підтверджується платіжними інструкціями №4414 від 28.10.2022 та №4478 від 09.11.2022 на суму 2400075грн, із зазначенням призначення платежу: оплата за генератори зг. рах №140 від 28.10.2022. Зазначене не заперечується відповідачем.

Позивач зазначає, що протягом розумного строку товар не було поставлено на адресу позивача.

07.04.2023 позивач надіслав відповідачу претензію (вимогу) про сплату заборгованості від 06.04.2023, про що свідчать накладна Укрпошти та опис вкладення у цінний лист від 07.04.2023.

У претензії позивач зазначив, що між сторонами відсутні будь-які правовідносини, усний чи письмовий договір не укладався, документи не підписувалися. На підставі ст.1212 ЦК України вимагав відповідача у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги повернути безпідставно сплачені ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" кошти у розмірі 2400075грн.

Відповідач відповіді на претензію не надав, вимогу не виконав.

Позивач вважає, що відповідачем істотно порушені умови договору купівлі-продажу щодо поставки обумовленого товару, а тому звернувся до суду з вимогою розірвати договір купівлі-продажу товару інверторних генераторів НМ-G2200INV, та стягнути з ТОВ "Маст Компані" сплачені за договором кошти в сумі 2 4000 75грн.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до вимог ст.147 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст.206, ч.1 ст.207 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Згідно з ч.1 ст.207 ЦКУ правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Як вбачається з матеріалів справи, письмового договору між сторонами не укладалося, проте у сторін виникли взаємні права та обов`язки у зв`язку із купівлею-продажем товару.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною першою статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За приписами ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст.663 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ч.3, 4 ст. 538 ЦК України, у разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі. Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Заперечуючи позов, відповідач зазначає, що вимоги позивача до відповідача щодо поставки товару не було.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони погодили, що товар відпускається самовивозом, тобто за рахунок покупця. Дату передачі товару покупцеві сторонами не було погоджено.

Суд зазначає, що у випадку відмови відповідача від передачі товару, такі обставини мали бути оформлені актом у передбаченій законом формі.

Позивачем не надано суду доказів звернення до ТОВ "Маст Компані" з вимогою про виконання відповідачем умов договору купівлі-продажу, а саме про передачу генераторів. Водночас, в матеріалах справи міститься вимога від 06.04.2023 про повернення безпідставно сплачених ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" коштів у розмірі 2400075грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем зобов`язання щодо передачі позивачу товару не настав, а тому позовні вимоги в частині стягнення сплачених за договором коштів в сумі 2 4000 75грн. є передчасними.

Щодо вимоги про розірвання договору купівлі-продажу товару інверторних генераторів НМ-G2200INV, укладеного між ТОВ "Партнер-Груп-ЛТД" та ТОВ "Маст Компані" суд зазначає наступне.

У відповідності до положень частин 1-5 статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі, якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Таким чином, підставою для розірвання договору згідно приписів статті 651 Цивільного кодексу України може бути належним чином доведений факт невиконання (порушення) відповідачем передбачених законом або договором зобов`язань, що призводить до завдання іншій стороні значної шкоди, що має бути встановлена у спосіб оцінки і яка свідчить про "істотність порушення договору" є значна міра позбавлення того на що особа розраховувала при укладенні договору.

Водночас, статтею 654 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до загального правила, угода сторін щодо зміни або розірвання договору має бути вчинена у такій самій формі, що і договір. Отже, якщо договір був укладений в усній формі, він може бути змінений або розірваний усною угодою сторін, якщо у простій письмовій то, відповідно, угодою у простій письмовій формі. При цьому слід враховувати, що відповідно до ст.207 ЦК угода у письмовій формі може вчинятися як шляхом складання єдиного документа, так і шляхом обміну листами, телеграмами, факсами тощо.

Позивачем не зазначено та не надано суду доказів звернення до відповідача про розірвання усного договору купівлі-продажу.

Поряд із цим, розірвання усного договору на вимогу однієї із сторін за рішенням суду, не передбачено чинним законодавством.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в позові у повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

У позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 21.09.2023.

Суддя О. Г. Слободян