ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/733/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, за участю секретаря судового засідання О. Гуменюк, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Акцент - банк"

до Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни

про стягнення в сумі 239 302,41 грн,

за участю представників:

від позивача: не з`явився,

від відповідача:О.Кинали, паспорт,

УСТАНОВИВ:

У липні 2023 року Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (позивач) звернулося до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Фізичної особи - підприємця

Кинали Оксани Валеріївни (відповідач) про стягнення 239 302,41 грн, з яких: 165 156, 41 грн

боргу за кредитом, 39 446,00 грн заборгованості по відсотках, 23 700,00 грн заборгованості за

винагородою, 1 000,00 грн штрафу за фіксованою складовою та 10 000,00 грн штрафу за змінною складовою за кредитним договором № 20.40. від 09.06.2021.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Згідно із з позовною заявою, станом на 07.07.2023 заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 190 260,40 грн, з яких: 165 000,00 грн основного боргу та 25 260,40 грн заборгованості по відсотках. Станом на дату звернення до суду відповідач заборгованість за договором не погасив, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 165 000,00 грн основного боргу та 25 260,40 грн заборгованості по відсотках.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на ст. 525, 526, 530, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України та ст. 193, 222, 345, 346 ГК України.

11.09.2023 від відповідачки надійшов відзив на позов, згідно з якими починаючи з 06.07.2021 по 09.022022 нею сплачено позивачу в рахунок погашення кредиту 73 800,00 грн, які включали в себе тіло кредиту, відсотки та комісію. Відповідачка неодноразово зверталася до позивача з письмовими заявами про перенесення строків оплати як тіла кредиту, так і відсотків, що нараховані за кредитним договором у зв`язку з вторгненням ворожої держави на територію України та введенням воєнного стану, однак такі звернення залишені з боку позивача без належного реагування. Окрім того, відповідачка зазначає, що відповідно до вимог чинного законодавства протягом дії воєнного стану неустойка (штраф, пеня) за неналежне виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитними зобов`язаннями не застосовується. Також відповідачка не погоджується з нарахуванням процентів та комісій після розірвання договору в односторонньому порядку. Ураховуючи викладене, відповідачка вимоги в розмірі 1 000,00 грн штрафу (фіксована складова), 10 000,00 грн штрафу (змінна складова) та 3 726,95 грн боргу за процентами та заборгованості за винагородою не визнає, просить суд у їх задоволенні відмовити.

Процесуальні рішення, заяви і клопотання сторін та результати їх розгляду.

Ухвалою суду від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 28.08.2023.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання про розгляд справи без його участі.

17.08.2023 від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи.

У судовому засіданні, яке відбулося 28.08.2023, відповідачка заявила усне клопотання про відкладення розгляду справи з метою забезпечення її права на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 28.08.2023 у судовому засіданні оголошено перерву на 18.09.2023.

Інших заяв і клопотань від сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, оцінивши подані докази, суд установив таке.

Фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

09.06.2021 між позивачем (банк, кредитор) та відповідачкою (позичальник) укладено кредитний договір №20.40.000000022, щодо надання кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 200 000,00 грн строком на 36 місяців (тобто до 07.06.2024) зі сплатою процентів у розмірі 20,90 % щорічно.

Банк свій обов`язок виконав повністю, надавши позичальнику кредит в розмір 200 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 09.06.2021.

Відповідно до п. А2 та п. АЗ кредитного договору ліміт цього договору 200 000,00 грн на такі цілі: у розмірі 200 000,00 грн на фінансування поточної діяльності (для придбання сировини та матеріалів, оплати товарів та послуг, виплати заробітної плати); у розмірі 0,00 грн на сплату комісії за видачу кредитних коштів та у розмірі 00,00 грн на сплату страхових платежів зі строком повернення до 07.06.2024 року шляхом здійснення погашення кредиту та процентів щомісячними ануїтетними (однаковими) платежами з розмір та у строки з графіком платежів (додаток №1 цього договору).

Згідно з п. А6, А10 кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20.90 % річних. Позичальник сплачує щомісячну винагороду за

кредитне обслуговування у розмірі 0.79 % від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Пунктами 2.2.2-2.2.3 кредитного договору погоджено, що позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 4.1, 4,2, 4.3 кредитного договору та повернути кредит у терміни, встановлені п. 12, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

За п. А8 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи із фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у році, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (методом визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Якщо ануїтентний платіж не буде здійснено у відповідно дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Відповідачка на виконання умов кредитного договору у період з 06.07.2021 по 09.02.2022 сплатила 73 800,00 грн, на підтвердження чого надала виписки з особового рахунку.

З метою перенесення строків платежів за кредитним договором відповідачка неодноразово зверталася до позивача з письмовими заявами, зокрема від 08.04.2022, 04.05.2022, 04.08.2022 та 16.08.2022, однак погодження не отримала.

Відповідно до ст. 212, 651 ЦК України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, позиваючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою (абз. 6 п. А3 кредитного договору).

Згідно з п. 2.3.2 кредитного договору при настанні будь-якої з подій: порушенні позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами цього договору, у т.ч. у випадку порушення цільового використання кредит, банк на свій розсуд має право: змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст. 212. 611, 651 ЦК України, за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену в повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суду кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим кредитом.

21.04.2023 позивач направив відповідачці вимогу від 17.04.2023, в якій просив погасити заборгованість у строк до 24.04.2023.

Відповідачка вимоги не виконала, заборгованості у встановлений строк не погасила.

Окрім того, п. 5.8 кредитного договору передбачено, що у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за такою формулою: 1 000 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Станом на 26.05.2023 заборгованість відповідачки, за твердженням позивача, за кредитним договором становить 239 302,41 грн, з яких: 165 156,41 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 39 446,00 грн - загальний залишок заборгованості за процентами; 23 700,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою; 1 000,00 грн - штраф (фіксована складова); 10 000,00 грн - штраф (змінна складова).

У свою чергу, відповідачка не погоджується із нарахованими штрафами в розмірі 11 000,00 грн, а також вважає, що проценти та винагорода в розмірі 3 726,95 нараховані поза межами строку дії кредитного договору, а відтак зазначені суми задоволенню не підлягають.

Згідно з п. 5.7. кредитного договору позовна давність по вимогах про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за цим договором встановлюється сторонами тривалістю п`ять років.

З урахуванням викладеного судом установлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, пов`язані із неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного та у повному розмірі повернення кредиту, сплати процентів, регулювання яких здійснюється ГК України та ЦК України.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів.

Приписами ст. 626, 627, 628 та 629 ЦК України унормовано, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

У силу вимог ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Частинами 1-3 ст. 1056-1 ЦК України врегульовано, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (ч. 1ст. 1048 ЦК України).

Отже, зобов`язання з кредитного договору передбачає єдиний обов`язок боржника - повернути кредит у повному розмірі та сплатити проценти за користування кредитом.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України унормовано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У силу вимог ч. 1, 6, 7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються зі ст. 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від

виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання

або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з

порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як установлено судом із фактичних обставин справи, 09.06.2021 відповідачці наданий кредит в розмірі 200 000,00 грн, який остання повернула частково, розмір боргу становить 165 156,41 грн.

Вказана сума заборгованості відповідачкою не заперечується.

Окрім того, за твердженням позивача, відповідачка не сплатила процентів за користування кредитом, розмір яких становить 39 446,00 грн, та винагороди в розмірі 23 700,00 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 навела висновок про те, що припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів

до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 наведено висновки про те, що відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані ч. 1 ст. 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань, а не у випадку їх порушення. Натомість наслідки прострочення грошового зобов`язання (коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх) також урегульовані законодавством.

У випадках, коли боржник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання, за ч. 1 ст.1050 ЦК України застосуванню у таких правовідносинах підлягає положення ст. 625 цього Кодексу. За наведеним у цій статті регулюванням відповідальності за прострочення грошового зобов`язання на боржника за прострочення виконання грошового

зобов`язання покладається обов`язок сплатити кредитору на його вимогу суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції, а також 3% річних від простроченої суми, якщо

інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проценти, встановлені ст. 625 ЦК України, підлягають стягненню саме при наявності протиправного невиконання (неналежного виконання) грошового зобов`язання. Тобто проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання за ч. 2 ст. 625 ЦК України, є спеціальним видом відповідальності за таке порушення зобов`язання. На відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима, зокрема за договором позики, до них застосовуються загальні норми про цивільно-правову відповідальність. Велика Палата Верховного Суду наголосила, що вона вже звертала увагу, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності

боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від

знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Подібні висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1ст. 1048 ЦК України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та ч. 1ст. 1048 ЦК України як плата за надану позику (кредит), а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

Отже, за правомірне користування кредитними коштами (в межах строку дії кредитного договору) стягуються проценти на підставі ч. 1 ст. 1048 ЦК України, а за неправомірне користування кредитними коштами (поза межами строку дії кредитного договору) - на підставі положень ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Судом установлено, що позивач 21.04.2023 направив на адресу відповідачки вимогу про виконання зобов`язань у строк до 24.04.2023, тобто обов`язок відповідачки достроково виконати зобов`язання настав 24.04.2023. Саме з вказаним моментом пов`язується закінчення строку кредитування і, як наслідок, право на нарахування процентів та винагороди.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості судом установлено, що позивач здійснив нарахування процентів та винагороди по 10.05.2023, тобто поза межами строку дії кредитного договору.

Суд, перевіривши обґрунтованість розрахунку (з 11.04.2023 по 24.04.2023), установив, що розмір процентів становить 38 641,41 грн (165 156,41 грн х 20,90% х 14/360 = 1 342,35 грн + 37 299,06 грн (розмір процентів станом на 10.04.2023)), а винагороди 22 857,33 грн (1 580,00 грн х 14/ 30 = 737,33 грн + 22 120,00 (розмір винагороди станом на 10.04.2023), отже, проценти та винагорода підлягають частковому задоволенню.

Щодо нарахування штрафу в розмірі 1 000,00 грн (фіксована складова) та 10 000,00 грн (змінна складова), то за п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим

кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Отже, нараховані позивачем штрафи підлягаю списанню, а відтак вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про порушення майнових прав позивача, а отже, про наявність підстав для частково задоволення позову.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний)

розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом

справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).

У позовній заяві позивачем зазначено попередній розрахунок судових витрат, що складаються із судового збору в розмірі 3 589,54 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи, що позов задоволено частково, відтак судовий збір в розмірі 3 399,65 грн покладається на відповідача, а решта на позивача.

Керуючись ст. 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни про стягнення 239 302,41 грн задоволити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11, ідентифікаційний код 14360080) 165 156,41 грн боргу за кредитом, 38 641,41 грн заборгованості по відсотках, 22 857,33 грн заборгованості за винагородою.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 804,59 грн процентів, 842,67 грн винагороди, 11 000,00 грн штрафів відмовити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця Кинали Оксани Валеріївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк"(49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11, ідентифікаційний код 14360080) 3 399,65 грн судового збору.

Позивач: Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11, ідентифікаційний код 14360080).

Відповідач: Фізична особа - підприємець Кинали Оксана Валеріївна ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне судове рішення складене та підписане 19.09.2023.

Суддя О.Андрійчук