РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2023Справа № 910/7704/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/7704/23

за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлівський";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС";

про стягнення 26 769,54 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлівський" звернулося з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС" заборгованість у розмірі 26 769,54 грн, що складається з заборгованості за внесками на управління (утримання) будинком, на резервний та ремонтний фонди у розмірі 13 192,05 грн та заборгованості за опалення у розмірі 13 577,49 грн.

В обґрунтування позовних вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлівський" вказує, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС", як у власника квартири №100б в буд. 18 по вул. Павлівська у м. Києві, наявний борг у розмірі 26 769,54 грн із сплати внесків на управління (утримання) будинком, на резервний та ремонтний фонди за лютий, березень та квітень 2023 року, а також борг у розмірі 13 577,49 грн із внесків на опалення за лютий та березень 2023 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/7704/23, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 22.05.2023 була направлена на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення уповноваженим представникам сторін.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі № 910/7704/23 направлялася на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС": 03067, м. Київ, вул. Олекси Тихого, 103, проте з указаної адреси поштове відправлення повернулось з відміткою пошти про причини повернення - "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, а також день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, в силу наведених положень законодавства, ухвала про відкриття провадження у справі вважається врученою відповідачеві.

Крім того, за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України, ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень", усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. 1-2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитися з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Оскільки відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

12.04.2019 проведено державну реєстрацію Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлівський" (далі також - позивач, ОСББ), яке до Статуту створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 18, що розташований за адресою: м. Київ, вул. Павлівська, буд. 18, відповідно до Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку".

Позивач вказує, що рішенням загальних зборів ОСББ, викладеним в протоколі №2 від 17.07.2019, встановлено розмір щомісячних внесків співвласників Об`єднання (власників квартир та нежитлових приміщень): внесок на управління (утримання) будинком - 9,5 грн/кв.м. для власників житлових приміщень та 11,5 грн/кв.м. для власників нежитлових приміщень комерційного призначення, внесок на резервний фонд - 2 грн/кв. м., внесок на ремонтний фонд - 2 грн./кв.м.

Як зазначає позивач, рішенням правління ОСББ, викладеним в протоколі №2 від 07.08.2019, встановлено застосування внеску на управління (утримання) багатоквартирним будинком на рівні 11,50 грн. за 1 кв.м. у разі використання житлових приміщень (квартир) як нежитлових (офіс, магазин, склад тощо).

Позивач звертає увагу суду, що рішенням засідання правління ОСББ, викладеним в протоколі №3 від 15.08.2019, встановлено, що квартира №100 використовується як декілька офісів з приблизною кількістю працівників до 50 людей, для власника квартири застосувати внесок на управління (утримання) багатоквартирним будинком на рівні 11,50 грн. за 1 кв.м., як для нежитлових приміщень.

Позивач вказує, що квартира № 100б у будинку №18 по вулиці Павлівській в м. Києві була виділена із квартири №100 шляхом проведення реконструкції у 2021 році та як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 273826821, право власності на квартиру № 100б по вулиці Павлівська, 18 у місті Києві належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС" (далі також - відповідач, співвласник).

Також ОСББ зазначає, що рішенням засідання правління ОСББ, викладеним в протоколі №19 від 16.11.2022, встановлено тарифи на опалення в розмірі 1 832 грн за 1 Гкал для власників житлових приміщень, 3 000 грн за 1 Гкал для власників нежитлових приміщень, а також житлових приміщень, які використовуються як нежитлові (під офіс, магазин, склад тощо).

ОСББ у позовній заяві вказує, що у період з лютого-квітня 2023 відповідачем не сплачено внески на управління (утримання) будинком, на резервний та ремонтний фонди по 4 397,35 грн за кожен місяць а також внесків за опалення за лютий 2023 року у розмірі 10 066,53 грн і березень 2023 року у розмірі 3 510,96 грн, що призвело до утворення загальної заборгованості у розмірі 26 769,54 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 385 Цивільного кодексу України, власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Статтею 4 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", встановлено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Об`єднання створюється як непідприємницьке товариство для здійснення функцій, визначених законом. Порядок надходження і використання коштів об`єднання визначається цим Законом та іншими законами України. В одному багатоквартирному будинку може бути створено тільки одне об`єднання. Власники квартир та нежитлових приміщень у двох і більше багатоквартирних будинках, об`єднаних спільною прибудинковою територією, елементами благоустрою, обладнанням, інженерною інфраструктурою, можуть створити одне об`єднання. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово- комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Статтею 15 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що співвласник зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень; використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщеннями; забезпечувати збереження приміщень, брати участь у проведенні їх реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення; забезпечувати дотримання вимог житлового і містобудівного законодавства щодо проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення приміщень або їх частин; не допускати порушення законних прав та інтересів інших співвласників; дотримуватися вимог правил утримання житлового будинку і прибудинкової території, правил пожежної безпеки, санітарних норм; своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі; відшкодовувати збитки, заподіяні майну інших співвласників; виконувати передбачені статутними документами обов`язки перед об`єднанням; запобігати псуванню спільного майна, інформувати органи управління об`єднання про пошкодження та вихід з ладу технічного обладнання; дотримуватися чистоти у місцях загального користування та тиші згідно з вимогами, встановленими законодавством. Статутом об`єднання можуть бути встановлені інші обов`язки співвласників.

У разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду (ч. 6 ст. 13 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", об`єднання має право, зокрема: приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право, зокрема: вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднанім внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; звертатися до суду в разі відмови співвласника відшкодовувати заподіяні збитки, своєчасно та у повному обсязі сплачувати всі встановлені цим Законом та статутом об`єднання внески і платежі, у тому числі відрахування до резервного та ремонтного фондів.

Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Частка участі співвласника квартири та/або нежитлового приміщення визначається відповідно до його частки як співвласника квартири та/або нежитлового приміщення (ст. 20 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку").

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів.

Статтею 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Відповідно до ст. 360 Цивільного кодексу України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника (ч. 2 ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку".

Частинами 2, 3 ст. 12 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком.

За змістом п. 1 розділу IV Статуту, за рішенням загальних зборів в об`єднанні можуть створюватися ремонтний, резервний фонди, кошти яких спрямовуються на цілі, визначені загальними зборами об`єднання.

Пунктом 2 вказаного розділу Статуту визначено, що сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного та інших фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. Частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на управління, утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. Порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного, ремонтного фондів, встановлюються загальними зборами об`єднання відповідно до законодавства та Статуту.

Як встановлено п. 2 розділу V Статуту, співвласник зобов`язаний, зокрема, виконувати обов`язки, передбачені Статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, використовувати приміщення за призначенням, дотримуватися правил користування приміщенням, своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, рішенням загальних зборів ОСББ, викладеним в протоколі №2 від 17.07.2019, встановлено розмір щомісячних внесків співвласників Об`єднання (власників квартир та нежитлових приміщень): внесок на управління (утримання) будинком - 9,5 грн/кв.м. для власників житлових приміщень та 11,5 грн/кв.м. для власників нежитлових приміщень комерційного призначення, внесок на резервний фонд - 2 грн/кв. м., внесок на ремонтний фонд - 2 грн./кв.м.

Рішенням правління ОСББ, викладеним в протоколі №2 від 07.08.2019, встановлено застосування внеску на управління (утримання) багатоквартирним будинком на рівні 11,50 грн. за 1 кв.м. у разі використання житлових приміщень (квартир) як нежитлових (офіс, магазин, склад тощо).

Рішенням засідання правління ОСББ, викладеним в протоколі №3 від 15.08.2019, встановлено, що квартира №100 використовується як декілька офісів з приблизною кількістю працівників до 50 людей, для власника квартири застосувати внесок на управління (утримання) багатоквартирним будинком на рівні 11,50 грн. за 1 кв.м., як для нежитлових приміщень.

Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 273826821, право власності на квартиру № 100б по вулиці Павлівська, 18 у місті Києві належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС" (далі також - відповідач).

Рішенням засідання правління ОСББ, викладеним в протоколі №19 від 16.11.2022, встановлено тарифи на опалення в розмірі 1832 грн за 1 Гкал для власників житлових приміщень, 3000 грн за 1 Гкал для власників нежитлових приміщень, а також житлових приміщень, які використовуються як нежитлові (під офіс, магазин, склад тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу (о/р 0) виставлялися квитанції (рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги та інші послуги), які ним сплачувалися, що підтверджується платіжною інструкцією від 09.11.2022 на суму 4 397,35 грн, платіжною інструкцією від 13.12.2022 на суму 14 528,13 грн, платіжною інструкцією від 11.01.2023 на суму 18 093,36 грн та платіжною інструкцією від 14.02.2023 на суму 12 585,83 грн, в призначенні платежу яких було зазначено зокрема: утримання будинку,№ кв. 100б, о/р 0.

Проте, відповідач не сплатив квитанції (рахунки на сплату за житлово-комунальні послуги та інші послуги) за період лютий-квітень 2023 року, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість у загальному розмірі 26 769,54 грн. Доказів протилежного сторонами до суду не надано.

Також суд зазначає, що в матеріалах справи наявний договір на постачання теплової енергії від 01.11.2020 № 03/11-20, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ідеал енерджі систем" та позивачем, з п. 1.1., 1.2. якого вбачається, що відповідно до умов цього договору виробник здійснює постачання теплової енергії замовникові у орієнтовних обсягах 900 Гкал., а замовник зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, що встановлені умовами цього договору. Підтримувати середньодобову температуру теплоносія в подавальному трубопроводі згідно з температурним графіком. Адреса об`єкту теплоспоживання: м. Київ, вул. Павлівська 18.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг з утримання багатоквартирного будинку № 18 по вул. Павлівська у м. Києві в означений період та постачання теплової енергії за вказаною адресою, при чому відповідач факт надання означених послуг, їх вартість та якість не спростував. Доказів зворотного сторонами до матеріалів справи не надано.

Отже, суд зазначає, що відповідач не здійснив оплату належним чином, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості у розмірі 26 769,54 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Реал ЮС" (03067, м. Київ, вул. Олекси Тихого, буд. 103, ідентифікаційний код юридичної особи 44416970) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Павлівський" (01054, м. Київ, вул. Павлівська, 18, ідентифікаційний код юридичної особи 42950867) заборгованість у розмірі 26 769 (двадцять шість тисяч сімсот шістдесят дев`ять) грн 54 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко