ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

12 вересня 2023 року м.Тернопіль Справа № 921/429/23
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрусик Н.О.

при секретарі судового засідання Свергун О.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

позовом: Приватного підприємства "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ТИРАС", м.Тернопіль

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Галіахметова Олександра Олександровича, м.Тернопіль

про стягнення 360000,00грн,

за участю представників від:

позивача: Сідий С.В., адвокат, ордер серії ВО №1055329 від 15.06.2023 (в залі суду);

відповідача: не з`явився.

Зміст позовних вимог, позиція позивача.

Приватне підприємство "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ТИРАС", м.Тернопіль звернулося через підсистему "Електронний суд" 21.06.2023 до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Галіахметова Олександра Олександровича, м.Тернопіль, про стягнення 300000,00грн неповернутої поворотної безвідсоткової фінансової допомоги наданої згідно умов договору №1 від 16.05.2023, з підстав закінчення строку, визначеного договором, для повернення наданих коштів та 60000,00грн штрафу.

Правовими підставами позову визначено приписи ст.ст.525, 526, ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України, а також умови договору №1 від 16.05.2023 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги.

Заперечення відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався, а також не заявив будь яких інших заяв чи клопотань ані з процесуальних питань, ані по суті спору.

Процесуальні дії суду у справі.

Згідно з ухвалою суду від 05.07.2023 про відкриття провадження у справі, розгляд справи здійснювався за правилами загального позовного провадження.

У підготовчому засіданні, призначеному на 25.07.2023, оголошувалася перерва до 29.08.2023.

Ухвалою суду від 29.08.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні на 12.09.2023.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Рекомендовані поштові відправлення №954 від 05.07.2023, №241 від 27.07.2023, №860 від 31.08.2023, якими на адресу зареєстрованого місцезнаходження Фізичної особи-підприємця Галіахметова Олександра Олександровича ( АДРЕСА_1 ) направлялися ухвали суду від 05.07.2023 про відкриття провадження у справі, від 25.07.2023 про повідомлення про підготовче засідання, від 29.08.2023 про закриття підготовчого провадження у справі та призначення судового засідання по розгляду справи по суті на 12.09.2023, відділенням поштового зв`язку повернуто не врученими із зазначенням причини "адресат відсутній за вказаною адресою" (довідки форми №20 від 12.07.2023, 04.08.2023, 06.09.2023 долучено до справи). Разом з тим, електронні копії ухвал суду від 05.07.2023, 25.07.2023, 29.08.2023 надсилалися відповідачу на його електронну пошту, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ІНФОРМАЦІЯ_1) в розділі "Інформація для здійснення зв`язку" та, згідно з довідками про доставку електронного листа були доставлені до електронної скриньки відповідача у справі 05.07.2023, 25.07.2023, 31.08.2023, відповідно. Окрім того, судом вживалися заходи задля повідомлення відповідача про розгляд справи та призначені судові засідання за допомогою телефонограми по контактному номеру телефону НОМЕР_1 , вказаному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, які не дали жодних результатів, оскільки абонент за даним номером телефону знаходився поза зоною досяжності.

Відповідно до ч.5 ст.6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

У розумінні Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021, офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в «Електронному кабінеті» ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів (правова позиція, викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у постанові від 07.07.2022 у справі №120/4298/21-а,).

З огляду на наведене, у суду є достатньо підстав вважати, що відповідач є належним чином повідомлений про розгляд справи, зокрема шляхом отримання ним ухвал суду від 05.07.2023, 25.07.2023, 29.08.2023 на вказану у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, тобто офіційну, електронну адресу (ІНФОРМАЦІЯ_1).

Оскільки неявка учасників справи, належним чином повідомлених про судове засідання, не є перешкодою для розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір у даному судовому засіданні (ч.1 ст.202 ГПК України).

З огляду на те, що відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 ГПК України.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.233 ГПК України, суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Рішення приймаються в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу. Після виходу з нарадчої кімнати, відповідно до ст.240 ГПК України, у судовому засіданні 12.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фактичні обставини справи.

16 травня 2023 року між Приватним підприємством "Науково-виробнича фірма "Тирас" як Позикодавцем та Фізичною особою-підприємцем Галіахметовим Олександром Олександровичем як Позичальником укладено договір №1 про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі - договір), відповідно до умов якого Позикодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором та чинним законодавством України, зобов`язався надати Позичальнику безвідсоткову поворотну фінансову допомогу (далі - допомога) з метою фінансування потреб ведення підприємницької діяльності Позичальника, а останній зобов`язався прийняти допомогу, використати її за цільовим призначенням і повернути Позикодавцеві у визначений договором термін (п.п.1, 2 договору).

Пунктом 4 договору визначено, що допомогою за цим договором є сума коштів у розмірі 300000,00грн.

Визначену цим договором допомогу Позичальник надає протягом одного дня з моменту підписання цього договору. Допомога надається грошовими коштами шляхом перерахування коштів з поточного рахунку Позикодавця на поточний рахунок Позичальника (п.5 договору).

У пункті 6 договору встановлено строк використання Позичальником фінансової допомоги з 16.05.2023 по 05.06.2023.

Як вбачається з п.7 договору, Позичальник зобов`язався протягом одного дня після закінчення строку, визначеного в п.6 договору, повернути кошти Позикодавцеві, шляхом їх перерахування чи внесення на рахунок Позикодавця або в іншій, погодженій сторонами формі (п.8 договору).

Відповідно до п.10 договору, у випадку порушення своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, визначену цим договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання (виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання).

У пункті 14 договору сторони передбачили, зокрема відповідальність Позичальника у випадку порушення ним строку повернення допомоги, визначеного в п.п.6, 7, п.12 цього договору, у вигляді сплати штрафу в розмірі 20% від суми несвоєчасно поверненої допомоги та пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України (пп.14.2 договору).

Договір набув чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п.16 договору).

Позивач на виконання умов договору 16.05.2023 перерахував на банківський рахунок відповідача грошові кошти в розмірі 300000,00грн, що підтверджується платіжною інструкцією №100, котра містить відмітку ТВБВ №10019/03 АТ "ОЩАДБАНК" про здійснення даної розрахункової операції.

Відповідач, в порушення умов договору, взяті на себе зобов`язання не виконав та не повернув допомогу у строк, визначений п.6 договору, а саме до 07.06.2023.

Оскільки відповідачем порушено умови договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги, тому позивачем заявлено вимоги про примусове стягнення коштів в судовому порядку; просить відновити його порушені майнові права. Також позивачем нараховано, крім суми боргу, штраф у розмірі 60000,00грн, нарахований за порушення строку повернення позики.

Мотиви та норми закону, з яких суд виходить при ухваленні рішення.

Предметом даного спору є вимога про стягнення заборгованості, що виникла у результаті невиконання підприємцем умов Договору від 16.05.2023 в частині повернення 300000,00грн., отриманих як безвідсоткова позика зі строком повернення - до 06.06.2023.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. При цьому, правовою основою для отримання поворотної фінансової допомоги є договір позики.

Зобов`язання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно з ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем і відповідачем у справі виникли зобов`язання, які за своєю правовою природою мають ознаки договору позики, згідно якого в силу ст. 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як встановлено судом, між сторонами 16.05.2023 укладено договір, на виконання якого позивачем було надано відповідачу безвідсоткову поворотну фінансову допомогу в розмірі 300000,00грн.

Отже, підписавши вказаний договір, позивач та відповідач реалізували своє право на вільний вступ у договірні відносини, вибір контрагента, визначення умов договору та встановлення його змісту, зокрема, погодили предмет договору, взаємні права і обов`язки, суму договору, строк повернення позичальником фінансової допомоги, строк дії договору, відповідальність сторін та інші умови.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У пункті 6 договору від 16.05.2023 сторони визначили строк використання фінансової допомоги, а саме з 16.05.2023 по 05.06.2023, а в п.7 договору - строк повернення допомоги, тобто протягом одного дня після закінчення строку, визначеного у п.6 договору, тобто протягом 06.06.2023. Даний строк сторонами не продовжувався, тому суд констатує, що строк виконання відповідачем зобов`язань щодо повернення отриманих грошових коштів є таким, що настав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що позивачем умови договору про надання безвідсоткової поворотної фінансової допомоги виконано належним чином, натомість такі умови договору відповідачем порушено, грошові кошти в розмірі 300000,00грн не повернуто.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

Частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказів, що підтверджують виконання відповідачем умов договору №1 від 16.05.2023, в частині повернення фінансової допомоги в сумі 300000грн., та відновлення тим самим порушених майнових прав кредитора на момент розгляду спору судом, матеріали справи не містять. Таким чином, зважаючи на встановлені фактичні обставини справи та вищезазначені правові норми, а також враховуючи, що відповідач в установленому законом порядку не спростував обставини, викладені позивачем у позовній заяві та в судових засіданнях, відзиву на позов не надав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення 300000,00грн є обґрунтованими та підтвердженими документально належними доказами, тому підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4 статті 231 ГК України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Вимога про стягнення з відповідача 60000,00грн штрафу заявлена позивачем на підставі п.14.2 договору, відповідно до якого у випадку порушення Позичальником строку повернення фінансової допомоги, останній сплачує штрафну санкцію в розмірі 20% від суми несвоєчасно поверненої допомоги (300000х20%=60000грн).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджуються доводи позивача про те, що у визначений договором строк (до 06.06.2023 включно) сума наданої відповідачу фінансової допомоги не повернута підприємцем, внаслідок чого має місце прострочення відповідачем зобов`язання з повернення коштів в розмірі 300000,00грн фінансової допомоги, відтак, виходячи з умов договору (п.14.2) правомірними та підставними є вимоги про стягнення з Позичальника штрафу в розмірі 60000,00грн.

Висновки господарського суду.

В силу положень ст.20 Цивільного кодексу України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст.13, ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1-3 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Матеріалами справи підтверджено факт невиконання відповідачем договірних зобов`язань перед позивачем щодо повернення коштів, отриманих ним як безвідсоткова фінансова допомога у встановлені договором строки, тому на підставі встановлених фактичних обставин суд дійшов висновку про наявність законних підстав для стягнення зазначеної суми в примусовому порядку на користь позивач, а отже позовні вимоги визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати.

Судові витрати у вигляді сплаченого позивачем судового збору у розмірі 5400,00грн, в силу ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 11, 42, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 123, 129, 219, 220, 222, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Галіахметова Олександра Олександровича ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь Приватного підприємства "НАУКОВО-ВИРОБНИЧА ФІРМА "ТИРАС" (місто Тернопіль, вул.Торговиця, будинок 32, ідентифікаційний код 36467622) - 300000 (триста тисяч)грн 00коп. неповернутої фінансової допомоги, 60000 (шістдесят тисяч)грн. 00коп. штрафу та 5400 (п`ять тисяч чотириста)грн 00коп. в повернення сплаченого судового збору.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено та підписано 15.09.2023.

Суддя Н.О. Андрусик