ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

18.09.2023м. СумиСправа № 920/1076/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Джепи Ю.А., розглянувши заяву представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА-НОВА" (вул. Кропиви Костянтина, 59, смт. Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600, ) від 13.09.2023 б/н (вх. № 3527 від 14.09.2023) про забезпечення позову до подання

позову: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА-НОВА" (вул. Кропиви Костянтина, 59, смт. Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600, )

до відповідача: Роменської міської ради Сумської області (бульвар Шевченка, 2, м. Ромни, Сумська область, 42000 )

про скасування рішень

без виклику учасників справи

УСТАНОВИВ:

Представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА-НОВА"звернувся до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову, в якій просить суд забезпечити позов Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА» шляхом заборони Роменській міській раді Сумської області вчиняти будь - які дії з виконання рішення п`ятдесят дев`ятої сесії восьмого скликання Роменської міської ради Сумської області від 30.08.2023 «Про дострокове розірвання договорів оренди землі, укладених із гр. ОСОБА_1 на земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів на території Коржівського та Малобубнівського старостинських округів Роменської міської територіальної громади» щодо реєстрації припинення права оренди ОСОБА_1 на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:001:0199 площею 8,2962 га, :01:001:0198 площею 1,2137 га, :01:003:0710 площею 1,0643 га, :01:002:1253 площею 38,3262 га, :01:002:1254 площею 38,1143 га, :01:003:0966 площею 28,2926 га, :01:002:1270 площею 22,5525 га, :01:001:0197 площею 5,5697 га, :01:003:0967 площею 18,5155 га, :01:003:0969 площею 14,2928 га, :01:002:1250 площею 21,5128 га, :01:004:0387 площею 3,3398 га, :01:002:1246 площею 1,8298 га, :01:002:0123 площею 21,2221 га, :02:001:0269 площею 4,3555 га, :02:001:0272 площею 20,2220 га, :02:003:0209 площею 10,9509 га, :01:002:0122 площею 0,6218 га, :02:002:0414 площею 16,6165 га, :01:002:0124 площею 5,9025 га, :01:003:0376 площею 21,3013 га, :01:001:0378 площею 48,7356 га, :01:002:0120 площею 0,2403 га, :02:002:0413 площею 5,4484 га, :01:003:0374 площею 36,5112 га, :01:002:0121 площею 2,6321 га, :01:003:0375 площею 21,3780 га, :02:002:0412 площею 1,1699 га, :01:002:0119 площею 59,5146 га. Також просить заборонити державним реєстраторам, які уповноважені проводити реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, у тому числі нотаріусам, іншим акредитованим особам, посадовим особам, які уповноважені здійснювати реєстрації дії або проводити зміни в будь-який інший спосіб у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, проводити реєстраційні дії з припинення права оренди ОСОБА_1 відносно земельних ділянок з кадастровими номерами: :01:001:0199 площею 8,2962 га, :01:001:0198 площею 1,2137 га, :01:003:0710 площею 1,0643 га, :01:002:1253 площею 38,3262 га, :01:002:1254 площею 38,1143 га, :01:003:0966 площею 28,2926 га, :01:002:1270 площею 22,5525 га, :01:001:0197 площею 5,5697 га, :01:003:0967 площею 18,5155 га, :01:003:0969 площею 14,2928 га, :01:002:1250 площею 21,5128 га, :01:004:0387 площею 3,3398 га, :01:002:1246 площею 1,8298 га, :01:002:0123 площею 21,2221 га, :02:001:0269 площею 4,3555 га, :02:001:0272 площею 20,2220 га, :02:003:0209 площею 10,9509 га, :01:002:0122 площею 0,6218 га, :02:002:0414 площею 16,6165 га, :01:002:0124 площею 5,9025 га, :01:003:0376 площею 21,3013 га, :01:001:0378 площею 48,7356 га, :01:002:0120 площею 0,2403 га, :02:002:0413 площею 5,4484 га, :01:003:0374 площею 36,5112 га, :01:002:0121 площею 2,6321 га, :01:003:0375 площею 21,3780 га, :02:002:0412 площею 1,1699 га, :01:002:0119 площею 59,5146 га, що знаходяться на території Коржівського та Малобубнівського старостинських округів Роменської міської територіальної громади.

В обгрунтування заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що рішенням п`ятдесят дев`ятої сесії восьмого скликання Роменської міської ради Сумської області від 30.08.2023 «Про дострокове розірвання договорів оренди землі, укладених із гр. ОСОБА_1 на земельні ділянки, розташовані за межами населених пунктів на території Коржівського та Малобубнівського старостинських округів Роменської міської територіальної громади» вирішено розірвати 29 договорів оренди земельних ділянок, які було надано ОСОБА_1 в оренду строком на 21 рік для ведення фермерського господарства.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ДРУЖБА-НОВА» є суборендарем спірних земельних ділянок, наданих в оренду ОСОБА_1 , на підставі договорів суборенди.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про оренду землі» орендована земельна ділянка або її частина може передаватися орендарем у суборенду без зміни цільового призначення, якщо це передбачено договором оренди або за письмовою згодою орендодавця (крім випадків, визначених законом).

У разі припинення договору оренди чинність договору суборенди земельної ділянки припиняється.

Отже, заявник вважає, що дострокове припинення за оскаржуваним рішенням міськради договорів оренди, укладених між ГУ Держземагентства у Сумській області та гр. ОСОБА_1 , які в подальшому були передані в суборенду гр. ОСОБА_1 товариству «ДРУЖБА-НОВА», вплине та права та інтереси безпосередньо суборендаря цих земельних ділянок - СТОВ «ДРУЖБА-НОВА».

Заявник також вказує, що підстави для дострокового розірвання договорів оренди Роменською міською радою в односторонньому порядку є надуманими та незаконними: жодна з підстав, зазначених міськрадою в своєму рішенні, не передбачена ані законом ані договором як підстава дострокового розірвання договорів оренди в односторонньому порядку; згоду на передачу земельних ділянок в суборенду було надано, а суборендна плата сплачувалась на рахунки Малобубнівської та Коржівської сільрад вчасно і в повному обсязі. При цьому зазначено, що обгрунтування незаконності рішення міської ради буде детально викладено позивачем у позові.

Отже, заявник вважає, що оскаржуваним рішенням Роменська міська рада позбавляє СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» майна, яке є власністю товариства. Також зазначає, що обраний захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, застосування зустрічного забезпечення позову вважає не потрібним.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що кожному гарантується право на судовий захист.

Відповідно до частини четвертої статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод. Європейським судом у справі «Горнсбі проти Греції» зазначено, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвими, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням.

У рішенні Європейського суду від 18 травня 2004 року у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішенню залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином, господарський суд, будучи органом правосуддя, повинен врахувати потенційні ризики можливості невиконання рішення суду та гарантувати відновлення порушених прав позивача в разі задоволення позову та виконання постановленого рішення.

Згідно зі статтею 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 137 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 137 ГПК України позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

За приписами статті 140 ГПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Тобто забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача. Метою забезпечення позову, є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами немайнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову.

В силу положень частини першої статті 74 ГПК України обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення конкретного позову та на які така сторона посилається.

Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, яка бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник зазначає, що дострокове припинення за оскаржуваним рішенням міськради договорів оренди, укладених між ГУ Держземагентства у Сумській області та гр. ОСОБА_1 , які в подальшому були передані в суборенду гр. ОСОБА_1 товариству «ДРУЖБА-НОВА», вплине та права та інтереси безпосередньо суборендаря цих земельних ділянок - СТОВ «ДРУЖБА-НОВА», оскільки останнє буде позбавлене свого майна - майбутнього врожаю. Отже, заявник вважає, що оскаржуваним рішенням Роменська міська рада позбавляє СТОВ «ДРУЖБА-НОВА» майна, яке є власністю товариства.

У той же час, у заяві міститься лише посилання на потенційне порушення прав заявника, при цьому відсутнє достатнє обґрунтування та докази на підтвердження доцільності та необхідності забезпечення позову.

При цьому обраний спосіб забезпечення, як то заборона Роменській міській раді Сумської області вчиняти будь - які дії з виконання її рішення п`ятдесят дев`ятої сесії восьмого скликання від 30.08.2023, є надто загальним.

Так, в оскаржуваному рішенні Роменської міської ради йдеться лише про розірвання відповідних договорів, без будь-яких додаткових конкретних заходів щодо його виконання, зокрема, щодо подальшої долі вирощуваних культур на відповідних земельних ділянках тощо.

Суд зазначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до потенційного порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без обґрунтування підстав для вжиття саме таких заходів як обрано заявником, без посилання на конкретні дії, а не наміри, відповідача, що свідчать про порушення прав, не може бути підставою для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Відповідно до статті 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп-/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

У поданій представником позивача заяві міститься лише припущення щодо ймовірного порушення прав заявника у майбутньому.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням, в тому числі, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частини шостої статті 140 ГПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

На підставі статті 129 ГПК України судовий збір за подання заяви про забезпечення позову покладається на заявника у зв`язку із відмовою у її задоволенні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 129, 136, 137, 138-140, 233, 234, 235 та статтями 254-256 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні заяви представника Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ДРУЖБА-НОВА" (вул. Кропиви Костянтина, 59, смт. Варва, Прилуцький район, Чернігівська область, 17600, ) від 13.09.2023 б/н (вх. № 3527 від 14.09.2023) про забезпечення позову до його подання.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 18 вересня 2023 року.

3. Ухвала може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строки та в порядку, встановлені статтями 253-259 Господарського процесуального кодексу України.

4. Надіслати копію ухвали учасникам справи.

Суддя Ю.А. Джепа