РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2023Справа № 910/10710/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Демидова В.О., за участю секретаря судового засідання Анастасової К.В., розглянувши справу за позовом Міністерства оборони України (03168, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 6) до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (02093, місто Київ, вул. Зеленого Отамана, будинок 3-А) про стягнення 6 541 094,00 грн,

Представники учасників справи:

від позивача - Подольський В.Г.

від відповідача - Алексєєнко Я.Я.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

05.07.2023 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Міністерства оборони України до Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" про стягнення 6 541 094,00 грн. та 06.07.2023 передана судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконано умови державного контракту на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення № 509/4/22/20 від 22.09.2022 у зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача штраф за відмову виконання зобов`язань у розмірі 6 541 094,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

У встановлений судом строк від позивача надійшли докази усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 17.08.2023.

11.08.2023 до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що товар не поставлено відповідачем з об`єктивних, незалежних від відповідача причин та відповідач жодного дня не користувався коштами позивача. Кошти відразу ж було перераховано іноземному постачальнику на виконання зовнішньоекономічного контракту, однак, з об`єктивних причин поставити товар виявилось неможливим.

Також відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій на 95 % від розрахунків, наданих позивачем. Зазначав, що стягнення у повному розмірі штрафних санкцій призведе до блокування господарської діяльності підприємства з огляду на те, що таке стягнення створить додаткове значне фінансове навантаження на відповідача та дестабілізує його роботу. Заявлений у позовній заяві розмір штрафних санкцій є непомірно великим, оскільки позивач не поніс жодних збитків у зв`язку з порушенням відповідачем умов контракту, як наслідок в разі стягнення всієї суми штрафних санкцій з відповідача вони будуть невиправданими та неспіврозмірними, що призведе до істотного порушення балансу інтересів сторін.

11.08.2023 відповідач подав до суду заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, а саме - акціонерне товариство «Українська оборонна промисловість».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи, закрито підготовче провадження по справі та призначено розгляд справи по суті на 12.09.2023.

У судове засідання 12.09.2023 з`явилися представники сторін, надали пояснення по справі.

В судовому засіданні 12.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

22.09.2022 між Міністерством оборони України (далі - позивач, замовник) та Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державне підприємство «Укроборонсервіс» (далі - відповідач, виконавець) укладено державний контракт на поставку (закупівлю) товарів оборонного призначення № 509/4/22/20 (далі - контракт), відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов`язується поставити замовнику з дотриманням вимог законодавства товар, зазначений в Специфікації (додаток 1 до контракту), що постачається з метою забезпечення відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальної цілісності, обмеження конституційних прав і свобод людини, а замовник - прийняти її та оплатити такий товар.

Згідно з п. 2.1. контракту орієнтовна вартість товару на момент укладання контракту без урахування ПДВ становить 93 444 200,00 грн. ПДВ - 0,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 09.12.2022 до контракту сторони доповнили п. 2.1 абзацом наступного змісту: «Обсяг фінансування та бюджетні зобовязання за загальним фондом бюджетної підпрограми КПКВ 2101150/9 у 2022 році складають 90 640 874,00 грн. Обсяг фінансування та бюджетні зобовязання у 2023 році визначаються окремою додатковою угодою».

За умовами п. 2.6. контракту замовник може здійснювати попередню оплату в розмірі до 97% від орієнтовної вартості товару за контрактом на строк не більш, як на сім місяців з дати перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. У разі проведення попередньої оплати товар поставляється не пізніше строку поставки товару, зазначеного у специфікації.

Попередня оплата здійснюється після отримання іноземним постачальником (виробником) товару дозволу уповноваженого органу з експортного контролю країни, в якій розміщується постачальник (виробник) товару, на здійснення міжнародної передачі товарів (товарів військового призначення, що є предметом даного контракту).

Для підтвердження отримання іноземним постачальником (виробником) товару дозволу уповноваженого органу з експортного контролю, виконавець надає замовнику завірену копію зазначеного дозволу або інший документ, що підтверджує його отримання.

Попередня оплата здійснюється на підставі рахунку, наданого виконавцем шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок протягом 15 банківських днів.

Пунктом 3.1. контракту визначено, що поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем товару за контрактом здійснюється у місці поставки на підставі видаткової накладної з оформленням вантажоодержувачем акту приймання-передачі.

Відповідно до п. 3.2. контракту поставка виконавцем та приймання вантажоодержувачем товару за контрактом здійснюється відповідно до комплекту технічної документації, що поставляється разом з товаром, у місці поставки. Товар передається виконавцем та приймається вантажоодержувачем згідно з товаросупровідними документами, технічною документацією, сертифікатів якості, сертифікатами походження.

Датою виконання виконавцем зобов`язань щодо поставки товару є дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (п. 3.4. контракту).

Виконавець зобов`язаний поставити товар згідно з умовами контракту не пізніше строку, визначеного у Специфікації, та надати замовнику документи згідно з п. 2.5 контракту (п. 4.1 контракту).

За умовами пп. 1 п. 7.2 контракту за порушення строків поставки товару виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості непоставленого (недопоставленого) товару, за кожний день прострочення поза встановлені контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з виконавця додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної суми.

Пп.2 п. 7.2 контракту сторони визначили, що у випадку неповернення (несвоєчасного повернення) попередньої оплати (її частини) у строк, визначений п. 2.6 контракту, виконавець сплачує пеню у розмірі 0,1 відсотка від суми неповернутих коштів (на які не надано звітні документи) за кожен день прострочення.

Згідно з пп. 3 п. 7.2 контракту за відмову від поставки товару з виконавця стягується штраф у розмірі 7% вартості товару за контрактом. Крім того, виконавець повертає замовнику отриману попередню оплату, якщо така попередня оплата була здійснена.

Відповідно до п. 7.3 контракту сторони звільняються від відповідальності за невиконання (часткове чи повне) або неналежне виконання зобов`язань за цим контрактом у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорні обставини), які не існували під час укладення контракту та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання контракту (аварія, катастрофа, стихійне лихо, тощо).

Згідно з п. 7.4 контракту сторона, що не може виконувати свої зобов`язання за контрактом внаслідок дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це в письмовій формі іншу сторону. У разі не повідомлення у строк, який визначений у 1 абзаці цього пункту, у письмовій формі іншої сторони про настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) вона позбавляється права посилатися на ці обставини та не звільняється від відповідальності, передбаченої п. 7.2 цього контракту, навіть при наявності відповідного сертифікату, виданого ТПП України та/або регіональними торгово-промисловими палатами.

Відповідно до п. 7.5 контракту доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) є сертифікат, який видається ТПП України або регіональними торгово-промисловими палатами.

Сторона, що не може виконувати зобов`язання за контрактом внаслідок виникнення істотної зміни обставин, повинна не пізніше ніж протягом 5 календарних днів з моменту їх виникнення повідомити про це в письмовій формі іншу сторону

У разі не повідомлення у строк, який визначений у 2 абзаці цього пункту, у письмовій формі іншої сторони про настання істотної зміни обставин вона позбавляється права посилатися на ці обставини, навіть при наявної відповідного висновку про істотну зміну обставин, що видається ТПП України або регіональними торгово-промисловими палатами (п. 7.7 контракту).

При цьому, у п. 7.10 контракту сторонами погоджено, що вони усвідомлюють, що даний контракт укладається під час дії в Україні правового режиму воєнного стану, а тому сам факт дії воєнного стану в Україні, не буде вважатись обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами)/істотною зміною обставин, крім випадків настання конкретних подій/обставин (окупація території агресором, коди повинні поставитись товари, знищення безпосередньо товарів та/або бази/складів/приміщень виконавця, де тимчасово зберігалися (у разі відсутності інформації від замовника щодо місця поставки товарів) товари для замовника, тощо) під час дії правового режиму воєнного стану, що буде підтверджено документами, які видаються органами державної влади.

Пунктом 10.1 контракту сторони погодили, що контракт діє до 31.12.2023.

До державного контракту № 509/4/22/20 від 22.09.2022 було укладено специфікацію товару №509/4/28с, у якій сторонами за контрактом було визначено найменування, кількість та ціну товару (повний метальний заряд до 152 мм буксируваної гаубиці Д-20 (без гільзи, типу БН-546) у кількості 5000 од. загальною вартістю 93 444 200,00 грн (без ПДВ). Термін постачання - до 30.04.2023).

У специфікації визначено, що вантажоодержувач товару за контрактом визначається замовником за 3 дні до дати передачі товару, про що замовник повідомляє виконавця.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №169 «Деякі питання здійснення оборонних та публічних закупівель товарів, робіт і послуг в умовах воєнного стану» та умов Контракту за рішенням Міністра оборони України від 24.09.2022 №32099/з відповідачу перераховано попередню оплату у розмірі 90 640 874,00 грн, що складає 97% від загальної вартості контракту, що відповідачем не заперечується.

Позивач направляв відповідачу листи від 24.01.2023 №509/4/272, від 18.02.2023 № 509/536 та від 17.03.2023 №509/842 з нагадуванням підтвердити можливість виконання контракту.

Проте, листом від 27.04.2023 відповідач повідомив позивача, що ДП «Укроборонсервіс» отримало від компанії-постачальника «Mildat Sp. z o.o» (Польща) листа, яким вона повідомила, що існуючий на сьогодні дефіцит на ринках порохів та комплектуючих для виробництва боєприпасів не дозволяє забезпечити поставку повних метальних зарядів до 152 мм буксируваної гаубиці Д-20 (без гільзи, типу БН-546) у кількості 5000 од., які визначені державним контрактом від 22.09.2022 №509/4/22/20. Компанією-постачальником прийнято рішення про повернення підприємству отриманої суми передоплати на постачання виробів. У зв`язку з зазначеним відповідач повідомив позивача про готовність повернути попередню оплату та пропонував розірвати державний контракт без взаємних претензій.

Матеріали справи містять претензію позивача від 08.05.2023 №15/20, в якій останній зазначав, що відповідачем 01.05.2023 повернуто попередню оплату у сумі 90 640 874,00 грн, проте відмовлено у поставці товару, що відповідно до вимог пп. 3 п. 7.2 контракту є підставою для нарахування штрафу у розмірі 6 541 094,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що оскільки відповідач фактично відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань а контрактом, що відповідно до вимог пп. 3 п. 7.2 контракту є підставою для нарахування штрафу у розмірі 6 541 094,00 грн, просив стягнути з останнього штраф у вказаному розмірі.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач зазначав, що на виконання укладеного між сторонами контракту відповідач уклав з компанією «Mildat Sp. z o.o» (Польща) зовнішньоекономічний контракт №К29-3.1/35 від 01.07.2022 на поставку виробів, зокрема, повних метальних зарядів до 152 мм буксируваної гаубиці Д-20 типу БН-546, зі строком поставки виробів до 05.12.2022, ціна виробів - 2 400 000,00 Євро.

03.10.2022 позивачем на рахунок відповідача було перераховано попередню оплату у сумі 90 640 874,00 грн, яку було конвертовано в Євро та 04.10.2022 перераховано в якості 100% авансу (2 400 000,00 Євро) продавцю за зовнішньоекономічним контрактом.

Листами №0156/SK/2022/R від 30.12.2022 та № L. Dz. 0014/ SK/2023/R від 29.01.2023 Польська Палата Виробників Продукції Оборонного Призначення підтвердила, що через поточну глобальну ситуацію та війну в Україні, спричинену російською федерацією в лютому 2022 року, виник непередбачуваний різкий попит на артилерійські снаряди, артилерійський порох та якісну сировину, що необхідні для виробництва артилерійських боєприпасів, що порушило ланцюги поставок та призвело до дефіциту основних компонентів і кінцевої продукції на світових ринках.

27.04.2023 компанія «Mildat Sp. z o.o» направила відповідачу лист №MILDAT/23/147/HM, в якому повідомила, що існуючий дефіцит порохів та комплектуючих для виробництва боєприпасів на ринках не дозволяє здійснити поставку повних метальних зарядів для 152-мм буксируваної гаубиці 2А65 «Мста0Б» та самохідної гаубиці 2519 «Мста-С», гаубічних гармат Д-20 та самохідних гаубиць 253, 253М «Акація» (типу БН-546) у кількості 5000 шт, передбачених контрактом №К 29-3.1/35 від 01.07.2022 в найближчому майбутньому.

28.04.2023 авансовий платіж у сумі 2 400 000,00 Євро повернуто відповідачу, який 01.05.2023 конвертував їх гривню та повернув 90 640 874,00 грн позивачу.

З огляду на вказане відповідач зазначав, що товар не поставлено ним з об`єктивних, незалежних від нього причин та він жодного дня не користувався коштами позивача. Кошти відразу ж було перераховано іноземному постачальнику на виконання зовнішньоекономічного контракту. Також просив зменшити розмір штрафних санкцій на 95 % від розрахунків позивача.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

За умовами п. 2.6. контракту замовник може здійснювати попередню оплату в розмірі до 97% від орієнтовної вартості товару за контрактом на строк не більш, як на сім місяців з дати перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця. У разі проведення попередньої оплати товар поставляється не пізніше строку поставки товару, зазначеного у специфікації.

Попередня оплата здійснюється після отримання іноземним постачальником (виробником) товару дозволу уповноваженого органу з експортного контролю країни, в якій розміщується постачальник (виробник) товару, на здійснення міжнародної передачі товарів (товарів військового призначення, що є предметом даного контракту).

Для підтвердження отримання іноземним постачальником (виробником) товару дозволу уповноваженого органу з експортного контролю, виконавець надає замовнику завірену копію зазначеного дозволу або інший документ, що підтверджує його отримання.

Попередня оплата здійснюється на підставі рахунку, наданого виконавцем шляхом перерахування коштів на його розрахунковий рахунок протягом 15 банківських днів.

Відповідно до статті 663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

У специфікації визначено, що виконавець зобов`язаний поставити товар згідно з умовами контракту до 30.04.2023.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання укладеного між сторонами контракту відповідач уклав з компанією «Mildat Sp. z o.o» (Польща) зовнішньоекономічний контракт №К29-3.1/35 від 01.07.2022 на поставку виробів, зокрема, повних метальних зарядів до 152 мм буксируваної гаубиці Д-20 типу БН-546, зі строком поставки виробів до 05.12.2022, ціна виробів - 2 400 000,00 Євро.

03.10.2022 позивачем на рахунок відповідача було перераховано попередню оплату у сумі 90 640 874,00 грн, яку було конвертовано в Євро та 04.10.2022 перераховано в якості 100% авансу (2 400 000,00 Євро) продавцю за зовнішньоекономічним контрактом.

Листами №0156/SK/2022/R від 30.12.2022 та № L. Dz. 0014/ SK/2023/R від 29.01.2023 Польська Палата Виробників Продукції Оборонного Призначення підтвердила, що через поточну глобальну ситуацію та війну в Україні, спричинену російською федерацією в лютому 2022 року, виник непередбачуваний різкий попит на артилерійські снаряди, артилерійський порох та якісну сировину, що необхідні для виробництва артилерійських боєприпасів, що порушило ланцюги поставок та призвело до дефіциту основних компонентів і кінцевої продукції на світових ринках.

27.04.2023 компанія «Mildat Sp. z o.o» направила відповідачу лист №MILDAT/23/147/HM, в якому повідомила, що існуючий дефіцит порохів та комплектуючих для виробництва боєприпасів на ринках не дозволяє здійснити поставку повних метальних зарядів для 152-мм буксируваної гаубиці 2А65 «Мста0Б» та самохідної гаубиці 2519 «Мста-С», гаубічних гармат Д-20 та самохідних гаубиць 253, 253М «Акація» (типу БН-546) у кількості 5000 шт, передбачених контрактом №К 29-3.1/35 від 01.07.2022 в найближчому майбутньому.

28.04.2023 авансовий платіж у сумі 2 400 000,00 Євро повернуто відповідачу, який 01.05.2023 конвертував їх гривню та повернув 90 640 874,00 грн позивачу.

Повернення попередньої оплати у розмірі 90 640 874,00 грн позивачем не заперечується.

Разом з тим, листом від 27.04.2023 відповідач повідомив позивача, що ДП «Укроборонсервіс» отримало від компанії-постачальника «Mildat Sp. z o.o» (Польща) листа, яким вона повідомила, що існуючий на сьогодні дефіцит на ринках порохів та комплектуючих для виробництва боєприпасів не дозволяє забезпечити поставку повних метальних зарядів до 152 мм буксируваної гаубиці Д-20 (без гільзи, типу БН-546) у кількості 5000 од., які визначені державним контрактом від 22.09.2022 №509/4/22/20. Компанією-постачальником прийнято рішення про повернення підприємству отриманої суми передоплати на постачання виробів. У зв`язку з зазначеним відповідач повідомив позивача про готовність повернути попередню оплату та пропонував розірвати державний контракт без взаємних претензій.

Вказані обставини підтверджуються як матеріалами справи, так і не заперечуються сторонами.

Таким чином, відповідач фактично відмовився від поставки товару.

Згідно з пп. 3 п. 7.2 контракту за відмову від поставки товару з виконавця стягується штраф у розмірі 7% вартості товару за контрактом. Крім того, виконавець повертає замовнику отриману попередню оплату, якщо така попередня оплата була здійснена.

З огляду на вказане, позивач правомірно нарахував та заявив до стягнення 6 541 094,00 грн, що є 7% штрафу від вартості товару (93 444 200,00 грн).

При цьому, відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій на 95%. Щодо зменшення штрафних санкцій суд зазначає таке.

Відповідач зазначає, що в даному випадку штрафні санкції не відповідають передбаченим у п. 6 ч. 1 ст. 3 та ч. 3 ст. 509 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені та штрафу, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати наявність значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, а також об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов`язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення у виконанні зобов`язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки), майновий стан сторін.

При цьому, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, і за відсутності у законі переліку обставин, які мають істотне значення, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Застосоване у частині 3 статті 551 Цивільного кодексу України та статті 233 Господарського кодексу України словосполучення "суд має право" та "може бути зменшений за рішенням суду" свідчить про те, що саме суди першої та апеляційної інстанцій користуються певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення. Натомість, вирішення цих питань не відноситься до повноважень Верховного Суду, завдання якого полягає лише у перевірці правильності застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи (постанови Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 916/2259/18, від 24.02.2020 року у справі № 917/686/19, від 26.02.2020 року у справі № 922/1608/19, від 15.04.2020 року у справі № 922/1607/19).

Закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд - оцінити при ухваленні рішення.

Таким чином, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Отже, суд може зменшити штрафні санкції, які стягується, в тому числі за власною ініціативою.

При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, передбачені ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України щодо права зменшити розмір належних до сплати відсотків річних, суди повинні забезпечити баланс інтересів сторін справи з урахуванням встановлених обставин справи та не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26.05.2020 року у справі № 918/289/19.

Суд приймає до уваги, що товар не поставлено відповідачем з незалежних від нього причин. Кошти перераховано іноземному постачальнику на виконання зовнішньоекономічного контракту, однак у зв`язку з неможливістю поставки товару вони були повернуті і перераховані на рахунок позивача, стягнення з відповідача значних сум штрафних санкцій під час військового стану може призвести до негативних наслідків для підприємства. При цьому, для позивача не матиме негативних наслідків зменшення розміру штрафу, оскільки наявність збитків та погіршення фінансового становища позивача ним не доведено.

Беручи до уваги всі фактичні обставини справи, та те, що матеріали справи не містять доказів понесення позивачем збитків, спричинених не виконанням відповідачем зобов`язань, виходячи із загальних засад цивільного законодавства, а саме, справедливості, добросовісності, розумності, суд дійшов висновку про наявність підстав для реалізації свого права щодо зменшення розміру штрафу, що підлягає стягненню з відповідача до 1 000 000,00 грн.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Частиною 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, що якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір у розмірі 98 116,41 грн. покладається на відповідача, з огляду те, що спір у даній справі виник у зв`язку з неправильними діями останнього, а часткове задоволення позовних вимог обумовлене реалізацією судом свого права на зменшення штрафних санкцій.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 231, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Державної компанії "Укрспецекспорт" - Державне підприємство "Укроборонсервіс" (02093, місто Київ, вул. Зеленого Отамана, будинок 3-А, ) на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ) штраф у розмірі 1 000 000 (один мільйон) грн та судовий збір у розмірі 98 116 (дев`яносто вісім тисяч сто шістнадцять) грн 41 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у строк та в порядку, встановленому статтею 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду в строк, встановлений статтею 256 Господарського процесуального кодексу України та в порядку, передбаченому статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

З повним текстом рішення можна ознайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою:http://reyestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2023

Суддя Владислав ДЕМИДОВ