ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. Справа№ 911/857/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Ткаченка Б.О.

без виклику сторін,

за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023

у справі №911/857/23 (суддя Конюх О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія"

до відповідача Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Київські регіональні електромережі"

про стягнення 143 755,73 грн.

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст поданої заяви та рух справи

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (надалі - позивач, ТОВ «Київська обласна ЕК») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, м. Біла Церква Київської області (надалі - відповідач, КЕВ м. Біла Церква), в якому просило суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію за договором №430032233 в загальному розмірі 143 755,73 грн., з яких: основний борг в розмірі 99 005,46 грн.; пеня в розмірі 12 992,77 грн. (за період з 11.01.2022 по 11.07.2022); 3% річних в розмірі 3 531,65 грн. (за період з 11.01.2022 по 20.03.2023); інфляційні нарахування в розмірі 28 225,85 грн. (за період січень 2022 лютий 2023).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.02.2021 між ТОВ «Київська обласна ЕК» (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (Військовою частиною НОМЕР_1 ) укладено договір про постачання електричної енергії споживачу №430032233 від 01.02.2021, за умовами якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач - оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

2.Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 26.05.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" задоволено частково. Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Київська обласна енергопостачальна компанія" 99 005,46 грн. основного боргу, 12 797,47 грн. пені, 28 225,85 грн. інфляційних втрат, 3 499,10 грн. процентів річних, 2 684,00 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква 02.03.2023 (засобами поштового зв`язку) звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить прийняти апеляційну скаргу до розгляду, рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2023 апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі №911/857/23 залишено без руху та запропоновано скаржнику сплатити судовий збір.

28.06.2023 (засобами поштового зв`язку) до Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшло клопотання про усунення недоліків, до якого сторона долучила докази сплати судового збору, на підтвердження чого надано платіжну інструкцію № 314 від 20.06.2023. Заяву подано в строк, встановлений судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі № 911/857/23; призначено до розгляду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі № 911/857/23 у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників.

У зв`язку з перебуванням судді Майданевича А.Г., який входив до складу суду, на лікарняному, відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Коротун О.М., судді: Сулім В.В., Ткаченко Б.О, яка ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2023 № 911/857/23 прийняла справу № 911/857/23 до свого провадження.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: враховуючи зміну складу суду через перебування судді Майданевича А.Г. на лікарняному, враховуючи поведінку сторін, з метою забезпечення рівності сторін, враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених у ній доводів

Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні, обставинам справи, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що він є неприбутковою організацією та здійснює свою діяльність з метою підтримки бойової мобільної діяльності Збройних сил України.

Окрім того, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Біла Церква зазначає, що він є бюджетною установою і здійснює свою діяльність у межах кошторисних призначень і станом на момент зміни електропостачальника договір на постачання електричної енергії на об`єкти Міністерства оборони України, який було укладено між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Біла Церква та ТОВ «Київська обласна ЕК», сплачений у повному обсязі (даний факт підтверджується платіжними документами, а саме, актами-прийому передачі електричної енергії).

Також відповідач наголошує на тому, що позивачем не доведено, в чому саме полягають понесені ним збитки - інфляційні витрати та три відсотки річних, вказуючи, що такі не є збитками в розумінні ст. 22 ЦК України, ст. ст. 224, 225 ГК України.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами, викладеними в апеляційній скарзі та зазначає, що станом на грудень 2021 року між ТОВ «Київська обласна ЕК» та КЕВ м. Біла Церква діяв договір №430032233, на підставі якого і відбувалось постачання електричної енергії відповідачу.

Також позивач зазначив, що ТОВ «Київська обласна ЕК» не здійснює функції з обліку електричної та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. Водночас, позивач зазначає, що у відповідності до п. 4.3. ПРРЕЕ, ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (оператор системи розподілу та адміністратор комерційного обліку) було надано ТОВ «Київська обласна ЕК» шляхом електронного обміну даними інформацію про обсяг спожитої електричної енергії відповідачем. На підставі отриманих даних від ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», позивачем були сформовані рахунки за електроенергію.

Підпунктом 3 пункту 3.1.6. ПРРЕЕ встановлено, що постачання електричної енергії споживачу здійснюється, якщо споживач є стороною діючих договорів про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії.

Отже, відповідач є споживачем послуг з постачання електричної енергії, має договір на розподіл електричної енергії з оператором системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі».

Таким чином, позивач наголошує на тому, що оскільки відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження спростування обсягів електричної енергії, спожитої у грудні 2021 року, зазначених в довідці ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», зазначений обсяг електричної енергії в порядку в п.3.5 договору про розподіл між ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі», та КЕВ м. Біла Церква вважаються в установленому порядку погодженими та спростовують доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву.

Разом з тим, позивач наголошує на тому, що нарахування штрафних санкцій, в тому числі трьох відсотків річних та інфляційних втрат, врегульовано договором про постачання електричної енергії споживачу, що діяв до 31.12.2021, а тому посилання відповідача про те, що штрафні санкції та інфляційні втрати і три відсотки річних нараховані безпідставно, не відповідають дійсності.

А тому позивач просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Третя особа, отримавши 10.07.2023 (через підсистему «Електронний суд») ухвалу про відкриття провадження у справі від 03.07.2023, відзив на апеляційну скаргу не подала та правом на подання пояснень не скористалась.

6. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини справи; обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначення відповідно до них правовідносин

Як правомірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 01.02.2021 ТОВ «Київська обласна ЕК» (постачальник) та КЕВ м. Біла Церква (Військова частина НОМЕР_1 ) (споживач) уклали договір про постачання електричної енергії споживачу №430032233 (у спосіб підписання договору, викладеного єдиним документом), згідно якого постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 2.1 договору).

За умовами договору: постачання електричної енергії споживачу на умовах договору починається з 01 лютого 2021 року (п. 3.1 договору); споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №2 до цього договору (п. 5.1 договору); розрахунковим періодом є календарний місяць (п. 5.5 договору); у разі порушення споживачем строків оплати за цим договором, постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен день прострочення оплати. Споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі, що визначається цим договором та зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору (п. 5.8 договору).

Споживач зобов`язується протягом 5 робочих днів до початку постачання електричної енергії новим електропостачальником, але не пізніше дати, визначеної цим договором, розрахуватися з постачальником за спожиту електричну енергію (пп. 4 п. 6.2 договору).

Відповідно до пп. 7 п. 6.2 договору - споживач зобов`язується відшкодовувати постачальнику збитки, понесені ним у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням споживачем своїх зобов`язань перед постачальником, що покладені на нього чинним законодавством та/або цим договором.

За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством (п. 9.1 договору);

Згідно з п. 13.1 договору, останній набирає чинності з моменту підписання його сторонами та укладається на строк, зазначений у комерційній пропозиції, яка є додатком №2 до цього договору. Термін дії даного договору не може бути більшим за термін дії договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, що укладений споживачем з оператором системи розподілу.

Додатком №2 до договору про постачання електричної енергії споживачу №430032233 від 01.02.2023, сторонами погоджена комерційна пропозиція №08167863, за умовами якої: термін постачання становить до 31.12.2021. Постачання вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 днів до закінчення вказаного терміну постачання жодною із сторін не буде письмово заявлено про припинення постачання, або про перегляд умов комерційної пропозиції; розмір пені та/або штрафу: подвійна облікова ставка Національного банку України (НБУ). Споживач зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох процентів річних за весь час прострочення; розрахунок за фактично спожиту електричну енергію (остаточний розрахунок) надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Додатками №3 та №4 до договору про постачання електричної енергії споживачу №430032233 від 01.02.2023, сторонами погоджено умови встановлення та коригування договірних обсягів постачання електричної енергії, а також обсяг закупівлі електричної енергії та очікувана його вартість.

Суд встановив, що відповідач протягом грудня 2021 року спожив електроенергію за договором із постачальником ТОВ «Київська обласна ЕК».

Послуги з розподілу електроенергії відповідачу надавались ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» (код 23243188).

ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» надало позивачу ТОВ «Київська обласна ЕК» дані про фактичний обсяг розподіленої електроенергії для потреб споживача В/Ч НОМЕР_1 (за ЕІС-кодом точки обліку 62Z452), які відображені у довідці від 02.02.2023 №20-1-77, з яких вбачається, що споживач з січня 2019 року по грудень 2022 року здійснював споживання електроенергії, постачальником якої був ліцензіат ТОВ «Київська обласна ЕК».

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Стаття 11 ЦК України відносить до підстав виникнення цивільних прав і обов`язків завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 цього Кодексу).

Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), є порушенням зобов`язання (стаття 610 ЦК України). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 цього Кодексу).

Відповідно до пунктів 4.1, 4.12, 4.14, 4.17 ПРРЕЕ, затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312 (в редакції, чинній у спірний період), розрахунки за електричну енергію та послуги, що надаються на роздрібному ринку, між учасниками цього ринку здійснюються у грошовій формі відповідно до укладених договорів.

Розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Рахунок за спожиту електричну енергію оплачується: протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка непобутовим споживачем; протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду.

Для здійснення розрахунків за фактично спожиту електричну енергію електропостачальник має сформувати та виставити споживачу платіжний документ у паперовій або електронній формі (у випадку згоди споживача на отримання електронного платіжного документа), на підставі даних комерційного обліку, отриманих у порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач сформував акт прийняття-передавання електричної енергії №А- за грудень 2021 року від 31.12.2021 на суму 101 484,72 грн. та виставив відповідачу рахунок-фактуру за спожиту електричну енергію № від 31.12.2021 на суму 99 005,46 грн.

Судом першої інстанції було правомірно враховано, що згідно розрахунку позивача, наведеного в позовній заяві, який підтверджено доданими до матеріалів справи документами, за відповідачем станом на грудень 2021 рахувалася переплата в розмірі 2 479,26 грн. Відтак, споживач КЕВ м. Біла Церква (військова частина НОМЕР_1 ) за спожиту в грудні 2021 року електричну енергію мав сплатити 99 005,46 грн.

Разом з цим, акт прийняття-передавання електричної енергії №А- від 31.12.2021 на суму 101 484,72 грн. та акт звіряння розрахунків від 06.01.2022 на суму 99 005,46 грн. згідно розписок на них, отримано відповідачем 06.01.2022.

Згідно Комерційної пропозиції « 08167863» надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання.

Відтак, враховуючи отримання актів споживачем 06.01.2022, останній мав здійснити оплату за спожиту електричну енергію за грудень 2021 року протягом п`яти робочих днів з дати отримання, тобто до 14.01.2022 включно (07.01.2022 неробочий святковий день). А тому доводи апелянта в цій частині відхиляються як необґрунтовані.

Згідно із положеннями статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказів здійснення відповідачем оплати за договором в розмірі більшому, ніж визнає та доводить позивач, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано.

Відтак, судом першої інстанції правомірно встановлено, що відповідач взяті на себе зобов`язання щодо своєчасної сплати вартості використаної електричної енергії за грудень 2021 року не виконав, в обумовлені строки вартість електричної енергії за вказаним договором не сплачував, у зв`язку з чим місцевий господарський суд правомірно стягнув заборгованість з відповідача в розмірі 99 005,46 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апеляційна скарга не містить доводів щодо невірності розрахунку основного боргу, інфляційних втрат, трьох відсотків річних. Контррозрахунку ні до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції надано не було. В цій частині, суд апеляційної інстанції зазначає, що перевіривши правильність застосування норм матеріального права, та правильність розрахунку, погоджується з висновком про часткову обґрунтованість позовних вимог, а саме в розмірі: 28 225,85 грн. - інфляційних втрат, 3 499,10 грн. - процентів річних згідно зі ст. 625 ЦК України.

Водночас, щодо нарахованої пені, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з підпунктом 16 пункту 1 Постанови НКРЕКП від 14.03.2018 №312 на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування - зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Отже, нарахування та стягнення штрафних санкцій за наведеними положеннями зупинене на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування.

Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Законами України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, від 21.04.2022 № 02212-ІХ, від 22.05.2022 № 2263-ІХ, від 15.08.2022 № 2500-IX, від 16.11.2022 № 2738- IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено укази Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Згідно статті 1 Закону України від 12.05.2015 «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до частини 2 статті 9 цього Закону Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Статтею 17 вказаного Закону визначено, що органи державної влади України, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, громадські об`єднання, а також громадяни зобов`язані сприяти діяльності військового командування та військових адміністрацій у запровадженні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану на відповідній території.

Згідно частини 1 статті 20 наведеного Закону правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону.

Відповідно до статті 1 Закону України від 22.09.2016 «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), є постійно діючим центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який утворюється Кабінетом Міністрів України. Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Згідно частини 1 статті 3 цього Закону Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 6 Закону України «Про ринок електричної енергії» до повноважень Регулятора на ринку електричної енергії належать, зокрема, затвердження правил ринку, правил ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку, кодексу системи передачі, кодексу систем розподілу, кодексу комерційного обліку, правил роздрібного ринку, порядку розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів, який включає в тому числі положення щодо особливостей розподілу пропускної спроможності міждержавних перетинів з третіми державами, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

НКРЕКП (Регулятор) прийняв постанову № 332 від 25.02.2022 (у редакції від 26.04.2022), яка має застосовуватись до спірних правовідносин, у тому числі, підпункт 16 пункту 1, відповідно до якого зупиняється нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України «Про ринок електричної енергії», між учасниками ринку електричної енергії.

Пунктом 3 частини 2 статті 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» визначено, що Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції. Згідно частини 2 цієї статті рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора підписуються Головою.

Відповідно до пункту 1 частини 1 вказаного Закону для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Таким чином, Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, Регулятор на своїх засіданнях приймає нормативно-правові акти з питань, що належать до його компетенції та є обов`язкові до виконання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 липня 2023 року у справі № 922/1948/22.

Як вбачається із Постанови, її прийнято відповідно до законів України «Про ринок електричної енергії», «;Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», у зв`язку з введенням воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, введеним відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та продовженим Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, ураховуючи Протокол наради щодо обговорення заходів стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду з метою забезпечення операційної безпеки функціонування основної частини ОЕС України від 25.02.2022.

Враховуючи викладене, а також приписи п.16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, яка є чинною, та обов`язковою для суб`єктів спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для нарахування та стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, нарахованої за період з 24.02.2022 по 11.07.2022. Водночас, нарахування пені за період з 15.01.2022 по 23.02.2022 в розмірі 2 137,43 грн (на суму заборгованості 99 005,46 грн) - є обґрунтованим.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність застосування ч. 4 ст. 269 ГПК України та частково скасувати рішення суду першої інстанції через неправильне застосування норм матеріального права, а саме: незастосування пункту 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332, яка підлягала застосуванню до спірних правовідносин в частині нарахування та стягнення пені.

Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині стягнення 12 992,77 грн - піддягає скасуванню з прийняттям нового рішення в цій частині про задоволення позову частково. Отже, розмір пені, що підлягає стягненню становить - 2 137,43 грн. Рішення суду першої інстанції в решті (про стягнення 99 005,46 грн - основного боргу, 28 225,85 грн. - інфляційних втрат та 3 499,10 грн. - процентів річних згідно зі ст. 625 ЦК України - підлягає залишенню без змін.

Інші доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі фактично спрямовані на переоцінку обставин справи, а тому відхиляються судом апеляційної інстанції як необґрунтовані та такі, що не спростовують вищевстановленого.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права. (п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, ч. 2 ст. 277 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафних санкцій у вигляді пені, нарахованої за період з 24.02.2022 по 11.07.2022, незастосувавши пункт 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022 № 332. Водночас, рішення суду першої інстанції в решті (про стягнення 99 005,46 грн - основного боргу, 28 225,85 грн. - інфляційних втрат та 3 499,10 грн. - процентів річних згідно зі ст. 625 ЦК України - підлягає залишенню без змін.

Водночас, рішення місцевого господарського суду про стягнення пені підлягає скасуванню з ухваленням нового в цій частині про задоволення позову частково. Обґрунтованим є стягнення пені за період з 15.01.2022 по 23.02.2022 в розмірі 2 137,43 грн.

Таким чином, на підставі ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та частково скасувавши рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі №911/857/23 (в частині стягнення пені) з новим розподілом судових витрат.

8. Судові витрати

З урахуванням часткового задоволення позову, понесені судові витрати за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції (судовий збір) покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам у порядку ст. 129 ГПК України.

Так, з відповідача за розгляду справи в суді першої інстанції підлягає стягненню 2 313,29 грн судового збору, водночас, з позивача підлягає стягненню за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 304,00 грн. Таким чином, за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції з відповідача підлягає стягненню 2009,29 грн (2313,29 - 304,00).

Керуючись ст. 2, 129, ч. 4 ст269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 277, 281, 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква на рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі №911/857/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі №911/857/23 в частині стягнення пені та розміру судових витрат - скасувати з прийняттям нового в цій частині про задоволення позову частково.

3. Позовні вимоги про стягнення пені задовольнити частково. Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 1, ідентифікаційний код 08167863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, ідентифікаційний код 42094646) 2 137 (дві тисячі сто тридцять сім) грн 43 коп. - пені. В решті позов про стягнення пені - залишити без задоволення.

В решті рішення Господарського суду Київської області від 26.05.2023 у справі №911/857/23 (про стягнення 99 005,46 грн. - основного боргу, 28 225,85 грн. - інфляційних втрат, 3 499,10 грн. - процентів річних) - залишити без змін.

4. Здійснити розподіл судових витрат за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанцій.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Ярмаркова, буд. 1, ідентифікаційний код 08167863) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська обл., Бучанський район, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, ідентифікаційний код 42094646) 2 009 (дві тисячі девять) грн. 29 коп судового збору за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції.

5. Видачу відповідних наказів доручити суду першої інстанції.

6. Матеріали справи №911/857/23 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

Б.О. Ткаченко