ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. Черкаси справа № 925/734/23
Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Сторчак М.В., за участі представників сторін:
від позивача: Заболотній В.М. - адвокат за ордером;
від відповідача: не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Маньківської селищної ради (смт. Маньківка, Уманський район, Черкаська область) до дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Потаське хлібоприймальне підприємство" (с. Поташ, Уманський район, Черкаська область) про стягнення 238 910,00 грн.
Заявлено позов про стягнення з відповідача 238 910,00 грн. з яких 146 103,44 грн. основна заборгованість, 13 206,95 грн. 3 % річних та 79 599,62 грн. інфляційних втрат на підставі договору оренди землі від 01.01.2011, укладеного між сторонами у справі.
Рішенням від 16.08.2023 позов задоволено частково та стягнуто з дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Потаське хлібоприймальне підприємство" (код 00952605, с. Поташ, Уманський район, Черкаська область, вул. Черняховського, 2) на користь Маньківської селищної ради (код 25659958, смт. Маньківка, Уманський район, Черкаська область, вул. Шевченка, 9) - 70 733,73 грн. основного боргу по орендній платі, 10682,11 грн. як 3 % річних, 65 263,17 грн. інфляційних втрат на підставі договору оренди землі від 01.01.2011 року та 3 584,00 грн. на відшкодування сплаченого судового збору. В решті вимог відмовлено.

21.08.2023 Маньківською селищною радою подано заяву про винесення додаткового рішення, в якій просить суд ухвали додаткове рішення у справі № 925/734/23 та стягнути з Дочірнього підприємства державної акціонерної компанії "Хліб України" "Потаське хлібоприймальне підприємство" () на користь Маньківської селищної ради () 22 215,14 грн витрат на професійну правничу допомогу.

У відповідності до ст. 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

В засідання не з`явився представник відповідача. Явка обов`язковою не визнавалася.

Запереченням на заяву про ухвалення додаткового рішення відповідач просить провести розгляд заяви без своєї участі та в її задоволенні відмовити.

В засіданні представник позивач заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримав і просить суд її задовольнити.

За результатами розгляду питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за заявою позивача, суд вважає, що у такому стягненні позивачу слід відмовити, виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 126 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Для цілей розподілу судових витрат:

розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Згідно з ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (ч. 1 ст. 16 ГПК України).

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ч. 2 ст. 16 ГПК України).

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 5 ст. 126 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

У позовній заяві позивачем наведено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку з розглядом справи, згідно з яким вартість професійної правничої допомоги зазначена в розмірі 30 000,00 грн. (а.с. 15).

Рішенням у даній справі позов задоволено частково.

За заявою про ухвалення додаткового рішення (а.с. 141) позивач просить стягнути з відповідача 22215,14 грн. витрат на професійну правничу допомогу, з яких :

6 109,00 грн. - за консультацію, вивчення матеріалів справи, визначення правової позиції, підготовка та написання позовної заяви;

14 671,00 грн. - грошова винагорода (гонорар успіху) у сумі 10 % від ціни позову;

185,39 грн. поштові витрати;

1 249,75 грн. - витрати пов`язані із прибуттям у судове засідання (вартість пального).

На підтвердження понесених позивачем судових витрат представник позивача надав:

Копію договору про надання послуг з правової допомоги № 14/23 від 24.05.2023 р. на 3 арк.;

Копію поштової накладної № 688 від 26.05.2023 р. на 1 арк.;

Копію поштової квитанції № 1025088 від 29.06.2023 р. на 2 арк.;

Копію поштової квитанції № 1021796 від 02.06.2023 р. на 2 арк.;

Копію чеку на пальне № 904594 від 29.06.2023 р. на 1 арк.;

Копію технічного паспорту на автомобіль та розрахунок витрат на пальне на І арк.;

За умовами Договору цивільно-правового характеру № 14/23 про надання послуг з правової допомоги від 24.05.2023 (а.с. 157) адвокат Заболотній В.М., який представляв інтереси позивача у справі, бере на себе зобов`язання надати замовнику правову допомогу щодо стягнення на користь Маньківської селищної ради заборгованості із сплати орендної плати, у тому числі інфляційних втрат та 3 % річних із ДП ДАК «Хліб України» Потаське ХПП» за користування земельною ділянкою к/н :02:001:0401 площею 32,2228 га, в т.ч. із представництвом інтересів в суді.

Пунктом 3.1 договору сторони погодили, що розмір гонорару, складає 30 000,00 грн., у тому числі грошова винагорода 24 509,16 грн., решта податки.

Відповідно до п. 3.2 договору оплата за надані послуги здійснюється згідно актів надання послуг у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Виконавця (адвоката).

Відповідно до п. 3.3 договору оплату за виконанні послуги замовник проводить після надання послуг виконавцем відповідно до умов договору згідно представлених актів надання послуг.

Суд погоджується із доводами відповідача, що за умовами Договору із адвокатом від 24.05.2023 підтвердженням виконання наданих послуг і прийняття їх замовником є саме акт наданих послуг.

За правилами ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

За змістом цієї норми стягуватися можуть і несплачені адвокату витрати, але які підлягають оплаті і належно підтверджені.

Адвокат не надав суду акту наданих послуг між ним та позивачем, які б підтверджували той факт, що замовник Маньківська селищна рада прийняла від адвоката надані на її користь послуги при розгляді справи з вказівкою на їх обсяг, загальну чи за видами робіт вартість і належну якість.

На запитання суду представник позивача повідомив, що акт не було підписано з технічних причин.

З Додатку до договору на надання послуг з правничої допомоги (а.с. 159) вбачається, що вартість послуг з правової допомоги (30 000 грн.) адвокат із позивачем розподілили як 6109,00 грн. на консультацію, вивчення матеріалів. підготовка і написання позовної заяви. Решта коштів 23891,00 грн. становить грошову винагороду адвокату на випадок задоволення позову судом (10% від суми позову).

Оскільки позов було задоволено частково, не зрозуміло як визначається в такому випадку грошова винагорода саме за згодою обох сторін.

Велика Палата Верховного Суду в своїх постановах вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі N 755/9215/15-ц)..

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду зауважує, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява N 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Отже з урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

З боку позивача суду не наведено ніяких обгрунтувань щодо необхідності понесення витрат на сплату адвокату гонорару успіху.

Відсутність підписаного між адвокатом і позивачем Акту щодо прийняття послуг адвоката у даній справі як належно наданих, вказівки на зміст виконаних адвокатом робіт з правничої допомоги, принципу розподілу погодженої вартості послуг на виниклий випадок часткового задоволення позову, унеможливлює визначення судом обґрунтованості цих витрат та їх зміст.

Без визначеності у обґрунтованості основних витрат на професійну правничу допомогу неможливе врахування і окреме компенсування лише супутніх витрат - на поштові відправлення та пальне, про стягнення яких просить адвокат.

За змістом ст. 126 ГПК розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

З урахуванням цього суд погоджується із запереченнями відповідача, що в тексті та у додатку до договору відсутні умови про згоду позивача на компенсацію адвокату таких витрат, Акт про це між сторонами з підтвердженням їх прийняття позивачем, понесення та розміру також відсутній.

Отже представник позивача не надав належних і достатніх доказів на підтвердження обґрунтованості стягнення витрат на професійну правничу допомогу, тому у їх стягненні з відповідача з ухваленням додаткового рішення слід відмовити повністю.

Керуючись ст. 244 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити Маньківській селищній раді у задоволенні заяви від 21.08.2023 про ухвалення додаткового рішення.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повний текст рішення складено 15 вересня 2023

Суддя Н.М. Спаських