СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

20 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/2009/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.

за участю секретаря судового засідання Соляник Н.В.,

за участю представників:

від позивача Комаров М.С. на підставі довіреності від 15.05.2023р. №01-223/115;

від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут, м. Харків, (вх.№1600 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23 (суддя Новікова Н.А., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 21.07.2023р.)

за позовом: Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут, м. Харків,

до відповідача: Харківського національного медичного університету, м. Харків,

про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2021р. № 1-0060С в сумі 440167,72грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Харківського національного медичного університету, в якому просило суд стягнути заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2021р. № 1-0060С в сумі 440167,72грн., а саме: заборгованість за електричну енергію в сумі 234177,10грн.; пеню в сумі 80153,59грн.; 3% річних в сумі 14418,49грн. та інфляційні в сумі 111418,54грн; а також просив стягнути з відповідача судовий збір у сумі 6602,52грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Харківською медичною академією післядипломної освіти (правонаступником якої на підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 15.03.2021р. № 452 Про реорганізацію Харківської медичної академії післядипломної освіти є відповідач - ХНМУ) своїх зобов`язань за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2021р. № 1-0060С, у зв`язку з чим відповідач, як правонаступник, має погасити наявну перед позивачем заборгованість з оплати за спожиту електричну енергію за період з грудня 2021 року по січень 2022 року, яка станом на 01.03.2023р. становить 234177,10грн., що і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

12.06.2023р. відповідачем подано до господарського суду Харківської області відзив на позовну заяву, в якому він визнавав той факт, що є правонаступником Харківської медичної академії післядипломної освіти, проте, не погоджувався з доводами позивача, викладеними в позовній заяві, просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені.

Також, відповідач зазначав, що позивачем було незаконно нараховану штрафні санкції у вигляді пені, 3% річних та інфляційних, оскільки пунктом 16 постанови НКРЕКП від 25.02.2022р. № 332 Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії.

Крім того, відповідач зазначав, що є державною установою та фінансується з державного бюджету, постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021р. № 590, відповідно до якої здійснюється казначейське обслуговування бюджетних коштів, не передбачено та державним бюджетом не фінансується здійснення видатків відповідних розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів на оплату штрафних санкцій.

16.06.2023р. відповідачем подано до господарського суду Харківської області доповнення до відзиву на позов, в яких наводив додаткові пояснення до своїх заперечень проти нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних, зокрема посилався на лист НКРЕКП від 15.06.2023р. № 48/17-23, в якому Регулятором, з посиланням на постанову НКРЕКП від 25.02.2022р. № 332, надано висновок щодо неправомірності дій ПрАТ "Харківенергозбут" (позивача у даній справі), а саме: визначено, що позивач має привести свої дії у відповідність до зазначеного нормативно-правового акту та скасувати нараховані ХНМУ пеню, 3% річних та інфляційні за період дії воєнного стану в Україні.

Одночасно з відзивом, відповідачем було подано до суду заяву про застосування строку позовної давності., в якій на підставі ст. 256, п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України просив суд застосувати строк позовної давності до вимог про стягнення пені в сумі 80153,59грн. за договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.02.2021р. № 1-0060С та відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23 позов задоволено частково; стягнуто з Харківського національного медичного університету на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" заборгованість за електричну енергію в сумі 234177,10грн.; стягнуто з Харківського національного медичного університету на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" пеню в сумі 3849,49грн., 3% річних в сумі 7698,97грн., інфляційні в сумі 62900,44грн. та судовий збір в сумі 4629,39грн.; відмовлено у стягненні пені в сумі 76304,10грн., 3% річних у сумі 6719,52грн. та інфляційних в сумі 48518,10грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду мотивовані тим, що в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази погашення заборгованості перед позивачем за спожитуелектричну енергію по рахунку за грудень 2021 року на суму 234177,10грн., отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за електричну енергію в сумі 234177,10грн. є обґрунтованими та доведеними належними і допустимими доказами. Разом з тим, судом було встановлено, що на момент ухвалення рішення, в матеріалах справи відсутні, а позивачем не надані суду належні докази на підтвердження обсягу електроенергії, спожитої відповідачем в січні 2022 року, який зазначений у виставленому позивачем рахунку на оплату за січень 2022 року, а саме: 51060 кВт*год на суму 278921,72грн.

В частині позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача пені в сумі 80153,59грн., нарахованої у зв`язку із порушенням виконання грошового зобов`язання за період прострочення з 25.01.2022р. по 25.08.2022р., господарський суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність доводів відповідача про пропуск позивачем строку позовної давності у вказаній частині, оскільки строк спеціальної позовної давності, визначений п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України, щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) був продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) та на період дії в Україні воєнного стану, який введений з 24.02.2022р. Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 та триває по теперішній час.

Разом з тим, судом було враховано положення пункту 16 Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 25.02.2022р. № 332 Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану, яким встановлено, що на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинено нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України Про ринок електричної енергії.

На підставі викладеного, перевіривши наданий позивачем до позовної заяви розрахунок пені, суд дійшов висновку, що позивачем з порушенням вимог пункту 16 Постанови НКРЕКП від 25.02.2022р. № 332 було нараховано відповідачу пеню в розмірі 76304,10грн. за період з 24.02.2023р. по 25.08.2022р., тобто в період дії воєнного стану в Україні, та відповідно відмовив в задоволенні позовних вимог у відповідній частині.

В частині стягнення пені в сумі 3849,49грн., нарахованої за період з 25.01.2022р. по 23.02.2022р. (до введення воєнного стану в Україні) на прострочену заборгованість за грудень 2021 року в розмірі 234177,10грн. позовні вимоги було визнано обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, враховуючи, що заборгованість за спожиту електричну енергію за січень 2022 року в розмірі 278921,72грн. позивачем не була доведена та не знайшла свого підтвердження матеріалами справи, перевіривши вищезазначені розрахунки позивача та здійснивши власний розрахунок інфляційних та 3% річних, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 7698,97грн. та інфляційних в сумі 62900,44грн., які нараховано на заборгованість за електричну енергію за грудень 2021 року в розмірі 234177,10грн.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних в сумі 6719,52грн. та інфляційних в сумі 48518,10грн., нарахованих на заборгованість за електричну енергію за січень 2022 року в розмірі 278921,72грн., господарським судом першої інстанції було відмовлено, з підстав недоведеності позивачем заборгованості за січень 2022 року в розмірі 278921,72грн.

Приватне акціонерне товариство Харківенергозбут з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23 в частині відмови у стягненні пені в сумі 76304,10грн., 3% річних у сумі 6719,52грн. та інфляційних в сумі 48518,10грн., а також судового збору в сумі 1973,13грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПрАТ Харківенергозбут пеню в сумі 76304,10грн., 3% річних в сумі 6719,52грн. та інфляційні в сумі 48518,10грн., а також судовий збір в сумі 1973,13грн.; в іншій частині рішення залишити без змін.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 29.08.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23; встановлено відповідачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали та призначено справу до розгляду на "20" вересня 2023 р. о 15:30год.

12.09.2023р. відповідачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№10949), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут, рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23 залишити без змін.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 20.09.2023р. представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23 в частині відмови у стягненні пені в сумі 76304,10грн., 3% річних у сумі 6719,52грн. та інфляційних в сумі 48518,10грн., а також судового збору в сумі 1973,13грн. та прийняти в цій частині нове рішення, яким стягнути на користь ПрАТ Харківенергозбут пеню в сумі 76304,10грн., 3% річних в сумі 6719,52грн. та інфляційні в сумі 48518,10грн., а також судовий збір в сумі 1973,13грн.; в іншій частині рішення залишити без змін.

Судова колегія, за результатами розгляду матеріалів апеляційної скарги дійшла висновку про наявність правових підстав для зупинення апеляційного провадження у даній господарській справі на підставі пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Як було зазначено вище, при ухваленні оскаржуваного рішення, господарським судом першої інстанції було, зокрема, відмовлено в задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" в частині стягнення з Харківського національного медичного університету пені в сумі 76304,10грн. (період нарахування з 24.02.2023р. по 25.08.2022р.), з підстав необхідності застосування положень пункту 16 постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022р. №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану», оскільки період нарахування пені позивачем заявлено такий, який входить в період дії воєнного стану.

Колегією суддів встановлено, що ухвалою Верховного Суду від 09.08.2023р. справу №911/1359/22 передано на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Ухвала мотивована тим, що Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 25.02.2022р. прийнято постанову №332 "Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії, під час особливого періоду", яку Постановою НКРЕКП від 27.02.2022р. №333 доповнено пунктами 3-5, зокрема пунктом 5 рекомендовано учасникам ринку електричної енергії на період дії особливого періоду зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії".

В подальшому, до постанови НКРЕКП №332 вносились зміни та доповнення, зокрема постановою від 26.04.2022р. №413 пункти 1-12 змінено пунктом 1, зміст якого змінено та доповнено підпунктом 16, відповідно до якого на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування надано настанови - зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, передбачених договорами, що укладені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії", між учасниками ринку електричної енергії.

Система нормативно-правових актів України за їх юридичною силою (від актів вищої юридичної сили до актів нижчої юридичної сили) включає: а) Конституцію України; б) закони, кодекси України; в) підзаконні нормативно-правові акти: постанови Верховної Ради України, укази Президента України, постанови Кабінету Міністрів України, накази міністерств, акти інших державних органів, розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, акти органів місцевого самоврядування, які містять норми права тощо.

У наведеному контексті постанова НКРЕКП №332 (підзаконний акт) має меншу юридичну силу перед законами - ЦК України та ГК України, адже не знаходиться на одному ієрархічному рівні, відповідно не може бути спеціальним законом, який згідно з наведеним має перевагу на загальним законом (ЦК, який є основним актом цивільного законодавства України, та ГК), який передбачає право сторін на застосування в договорі заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання.

В той же час, Верховний Суд у постанові від 26.07.2023р. у справі №922/1948/22, залишаючи без змін рішення судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову про стягнення пені та штрафу за період з 26.02.2022р. по 25.04.2022р., фактично погодився з висновками судів попередніх інстанцій стосовно того, що постанова НКРЕКП №332 підлягає застосуванню до спірних правовідносин з урахуванням змін, внесених постановою НКРЕКП від 26.04.2022 №413.

Проте, у спірний у справі №922/1948/22 період нарахування штрафних санкцій з 26.02.2022р. по 25.04.2022р. підпункт 16 пункту 1 у постанові НКРЕКП №332 взагалі був відсутній, а формулювання пункту 5 (в редакції постанови від 27.02.2022р.) вказувало на надання сторонам рекомендацій щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій (надано рекомендації щодо врегулювання правовідносин сторін з метою стабілізації учасників ринку електричної енергії під час особливого періоду).

Верховний Суд вказав, що такий рекомендаційний характер пункту 5 постанови НКРЕКП №332 (в редакції постанови від 27.02.2022р.), яка є підзаконним актом, не може змінювати та нівелювати надане нормами ЦК України та ГК України (законом) право однієї сторони на застосування заходів відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання (тим більше воно відповідає умовам договору) та, відповідно, звільняти від такої відповідальності іншу сторону, не припиняючи чинності відповідних умов договору.

Положення підпункту 16 пункту 1, яким було доповнено постанову НКРЕКП №332 та на підставі якого було відмовлено у позові в частині стягнення штрафних санкції у справі №922/1948/22, не мають імперативного (обов`язкового) характеру, а є настановами, тобто по суті також рекомендаціями/порадами учасникам ринку електричної енергії, які не містять умов чи застережень про звільнення учасників ринку електричної енергії, в тому числі відповідача, від сплати штрафних санкцій за порушення умов договору, укладеного на підставі Закону України "Про ринок електричної енергії".

Зміст наведеного підпункту свідчить про те, що рекомендації (настанови) надано лише учасникам ринку електроенергії щодо зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, що не є тотожним забороні учасникам ринку електричної енергії звертатися до суду з відповідним позовом. При цьому, оскільки суд не входить до сфери урядування НКРЕКП, останній зобов`язаний розглянути спір по суті вимог та застосувати норми договору та закону, які регулюють спірні правовідносини.

Відтак, на думку Верховного Суду у справі №911/1359/22, існує необхідність у відступленні від вищенаведеного висновку Верховного Суду, оскільки положення постанови НКРЕКП №332 (підпункт 16 пункту 1), які містять рекомендації та настанови учасникам ринку електроенергії на період дії в Україні воєнного стану та протягом 30 днів після його припинення або скасування зупинити нарахування та стягнення штрафних санкцій, не можуть мати наслідком відмову в задоволенні позову про стягнення штрафних санкцій, адже розглядаючи вимоги про стягнення штрафних санкцій, суд повинен встановити правомірність їх нарахування та заявлення до стягнення відповідно до умов укладеного договору та чинного законодавства (ЦК України та ГК України, як закону), норми якого не можуть бути нівельовані постановою НКРЕКП №332, як підзаконним актом.

Ухвалою об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.08.2023р. прийнято до розгляду справу №911/1359/22 за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" на рішення Господарського суду Київської області від 16.12.2022, постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.04.2023р. та призначено до розгляду на 06.10.2023р. об 11:00год.

Згідно зі статтею 36 Закону "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (частина 6 статті 13 Закону "Про судоустрій і статус суддів").

Складовими принципу верховенства права є, зокрема, правова передбачуваність та правова визначеність, які необхідні для того, щоб учасники відповідних правовідносин мали можливість завбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх законних очікуваннях, що набуте ними на підставі чинного законодавства право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано (абзац 3 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2005р. №8-рп/2005 та абзац 1 підпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 31.03.2015р. №1-рп/2015).

Юридична визначеність дає можливість учасникам суспільних відносин передбачати наслідки своїх дій і бути впевненими у своїх легітимних очікуваннях, зокрема у тому, що набуте ними на підставі чинного законодавства право буде реалізоване (Рішення Конституційного Суду України від 05.06.2019р. №3-р(І)/2019).

Принцип правової визначеності вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їхні рішення не викликали сумнівів (п.61 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumгrescu v. Romania), заява №28342/95). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (п.123 рішення ЄСПЛ у справі "Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії" (Lupeni Greek Catholic Parish and Others v. Romania), заява № 76943/11).

Відтак, існування протилежних висновків щодо застосування зазначених вище положень закону фактично суперечить вимогам щодо правової передбачуваності і правової визначеності, що унеможливлює здійснення особою, як має намір звернутись до суду, ефективний захист її прав та законних інтересів. Така ситуація фактично ставить під сумнів можливість реалізації позивачем права на ефективний судовий розгляд.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Пунктом 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України визначено, що провадження у справі у випадку, встановленому пунктом 7 частини 1 статті 228 цього Кодексу, зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи, що висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №911/1359/22 стосуватимуться можливості застосування положень постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 25.02.2022р. №332 «Про забезпечення стабільного функціонування ринку електричної енергії, у тому числі фінансового стану учасників ринку електричної енергії на період дії в Україні воєнного стану» (підпункту 16 пункту 1) в частині зупинення нарахування та стягнення штрафних санкцій, з метою дотримання єдності судової практики, судова колегія, з урахуванням приписів пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України, вважає за необхідне зупинити апеляційне провадження у справі №922/2009/23 до закінчення перегляду в касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 269, 281 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

УХВАЛИВ:

Зупинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства Харківенергозбут на рішення господарського суду Харківської області від 21.07.2023р. у справі №922/2009/23 до закінчення перегляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №911/1359/22, та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту постанови Верховного Суду у справі №911/1359/22.

Сторонам невідкладно повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду в касаційному порядку справи №911/1359/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза