ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2023 Справа № 914/2197/21

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ, розглянувши матеріали подання приватного виконавця Пиць А. А. про розшук боржника ОСОБА_1 у справі

у справі № 914/2197/21

за позовом: Приватне підприємство «Медичний центр «Інтерсоно», м. Львів,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Скакуна Олександра Сергійовича, с. Дмитровичі, Пустомитівський р-н, Львівська область

про повернення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави, стягнення інфляційних втрат та 3 % річних,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа № 914/2197/21 за позовом Приватного підприємства «Медичний центр «Інтерсоно» до Фізичної особи-підприємця Скакуна Олександра Сергійовича про повернення грошових коштів, отриманих без достатньої правової підстави, стягнення інфляційних втрат та 3 % річних.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.01.20221 позовні вимоги задоволено повністю.

На виконання вищезазначеного рішення 21.02.2022 Господарським судом Львівської області видано наказ.

За вх. №22423/23 від 15.09.2023 на адресу суду від приватного виконавця Пиць А.А. надійшло подання про розшук боржника ОСОБА_1 . Виконавець стверджує, що станом на 12.09.2023 рішення суду боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, на виклик приватного виконавця боржник не з`являється, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

Розглянувши матеріали подання, суд повідомляє наступне.

Пунктом 14 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явиться за викликом виконавця, виконавець має право звернутись до суду щодо застосування до нього приводу.

Господарський процесуальний кодекс України містить розділ V "Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в господарських справах", однак норми, які б регламентували процесуальний порядок приводу боржника при виконанні рішень, ухвалених в порядку господарського судочинства, відсутні.

Натомість процесуальний порядок здійснення приводу боржника прямо встановлено виключно положеннями ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України, на які прямо посилається заявник.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 438 Цивільного процесуального кодексу України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача, тому розгляд подання про привід боржника повинно здійснюватися згідно з Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, стаття 438 Цивільного процесуального кодексу України є спеціальною нормою, яка застосовується на стадії виконання судових рішень незалежно від виду судочинства, а також рішень інших органів та посадових осіб щодо боржників у виконавчому провадженні за будь-якими передбаченими законом виконавчими документами, примусове виконання яких здійснюється органами ДВС та приватними виконавцями.

Зважаючи на наведене, відсутність врегульованого Господарським процесуальним кодексом України процесуального порядку приводу боржника при виконанні рішень, суд дійшов висновку про відмову у прийнятті до розгляду в порядку господарського судочинства подання державного виконавця про привід боржника, оскільки останнє підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області звернувшись з поданням про примусовий привід фізичної особи на підставі статті 438 Цивільного процесуального кодексу України не врахував, що як вирішення спору, так і порядок виконання рішень винесених за наслідками розгляду позовів у господарських судах регулюється нормами ГПК України.

При цьому, посилання заявника на Закон України "Про виконавче провадження" також судом не приймається до уваги, оскільки зазначений закон регулює загальний порядок виконання рішень, а спеціальні норми, в даному випадку ГПК України, унормовують виконання рішень винесених відповідним судом, до юрисдикції якого відносився той чи інший спір.

Зазначені обставини є підставою для застосування вимог ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, якими визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті до розгляду в порядку господарського судочинства подання вих. № 123082 від 12.09.2023 про розшук боржника ОСОБА_1 у справі № 914/2197/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 18.09.2023.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Горецька З.В.