ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" серпня 2023 р. Справа№ 873/262/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Скрипка І.М.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 24.08.2023 (не з`явились)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23

за позовом Акціонерного товариства " Райффайзен Банк "

до Фізичної особи-підприємця Козира Лариси Любомирівни

про стягнення заборгованості

В судовому засіданні 24.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" з позовом до Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни про стягнення заборгованості за Кредитним договором №011-RBO- від 06.01.2022 у розмірі 228 600,45 грн.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23 позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі, а саме:

стягнуто з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () заборгованість за Кредитним договором №011-RBO- від 06.01.2022 у сумі 228 600,45 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот) гривень 45 копійок.

стягнуто з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () третейський збір у сумі 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 01 копійок.

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 вказану заяву передано на розгляд судді Скрипці І.М., присвоєно номер справи №873/262/23.

Згідно статті 57 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 352 Господарського процесуального кодексу України, питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23, розгляд заяви призначено на 24.08.2023.

Зобов`язано сторони надати суду документи на підтвердження свого правового статусу на день розгляду справи у суді (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - у випадку внесення змін до вказаного реєстру після призначення заяви до розгляду); документи, що підтверджують повноваження представників (ордери, накази, довіреності, тощо).

Зобов`язано заявника надати суду власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" надати суду письмову інформацію про наступне:

- чи визнавалась третейська угода у даній справі недійсною;

- чи не скасоване рішення третейського суду у справі №87/23 компетентним судом;

- чи є у провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду.

Зобов`язано Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11) протягом п`яти днів від дня надходження цієї ухвали, з метою розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення, надати суду:

- третейську справу №87/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни про стягнення заборгованості;

- свідоцтво про реєстрацію третейського суду (копію);

- положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (копію);

- регламент третейського суду (копію);

- список третейських суддів.

17.08.2023 від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» надійшла третейська справа №87/23 та витребувані документи.

В судовому засіданні 24.08.2023 судом здійснено розгляд заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

21.08.2023 від представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про розгляд заяви, не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ч. 1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23, суд встановив наступне.

Як підтверджується матеріалами третейської справи №87/23, рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 27.03.2023 позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк» до Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни про стягнення заборгованості задоволено у повному обсязі, а саме:

стягнуто з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () заборгованість за Кредитним договором №011-RBO- від 06.01.2022 у сумі 228 600,45 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот) гривень 45 копійок.

стягнуто з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () третейський збір у сумі 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 01 копійок.

Рішення третейського суду мотивовано тим, що 06.01.2022 між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та Фізичною особою - підприємцем Козира Ларисою Любомирівною було укладено заяву-договір про надання кредиту «Розвиток онлайн» №011-RBO-, відповідно до умов якого, позивач надав позичальнику грошові кошти (кредит) в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 200 000,00 грн, зі сплатою процентів за користування кредитом, кінцевим терміном погашення кредиту до 06.01.2025.

Позичальник скористався кредитними коштами, однак свої зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 05.12.2022 становить 228 600,45 грн.

Оскільки відповідач зобов`язання за заявою-договором не виконав, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 228 600,45 грн. та сплачений третейський збір.

При цьому, наведений правочин містив угоду про передачу спору на розгляд третейського суду (третейське застереження), а саме: п.9.4 заяви-договору про надання кредиту «Розвиток онлайн» №011-RBO- від 06.01.2022.

Відповідно до ч.2 ст.352 Господарського процесуального кодексу України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч.3 ст.354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Відповідно до ст.355 Господарського процесуального кодексу України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди", рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, які встановлені у рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлено, рішення підлягає негайному виконанню.

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст.327 Господарського процесуального кодексу України та п.1-1 ч.1 ст.3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом (ч.2 ст. 352 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом ч. 3 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених ст. 355 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про третейські суди" компетентний суд відмовляє в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, якщо:

1) на день прийняття рішення за заявою про видачу виконавчого документа рішення третейського суду скасовано компетентним судом;

2) справа, по якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений цією статтею строк для звернення за видачею виконавчого документа, а причини його пропуску не визнані судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною компетентним судом;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам статей 16 - 19 цього Закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, які не передбачені законами України;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу компетентного суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

У відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст.56 Закону України "Про третейські суди" та ст.355 Господарського процесуального кодексу України.

Як вбачається з наявних у справі документів, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 27.03.2023 у третейській справі №87/23 не скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою ( п.9.4 заяви-договору про надання кредиту «Розвиток онлайн» №011-RBO- від 06.01.2022); вказана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

За вказаних обставин, враховуючи, що боржником вказане рішення добровільно не виконано, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви позивача та видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23.

Відповідно до ч.9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на боржника в сумі 2686,01 грн., оскільки станом на дату звернення заявника до суду з даною заявою рішення третейського суду боржником виконано не було.

Керуючись ст. 129, 234, 354, 356 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23 - задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 27.03.2023 року у третейській справі №87/23 наступного змісту:

«Стягнути з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () заборгованість за Кредитним договором №011-RBO- від 06.01.2022 у сумі 228 600,45 (двісті двадцять вісім тисяч шістсот) гривень 45 копійок.

Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () третейський збір у сумі 2 686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 01 копійок.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Козира Лариси Любомирівни (ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» () витрати по сплаті судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення в сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

4. Третейську справу №87/23 повернути до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно - фінансового бізнесу".

Відповідно до ч. 2 ст. 253 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційний господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Ухвала господарського суду про видачу наказу може бути оскаржена сторонами в апеляційному порядку, встановленому для оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвала суду за наслідками розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали підписано 15.09.2023.

Суддя І.М. Скрипка