УХВАЛА

м. Київ

18.09.2023Справа № 910/14618/23

Суддя Господарського суду міста Києва Бондаренко-Легких Г.П., розглянувши у порядку письмового провадження (без виклику представників сторін) заяву Київської міської організації федерації боксу України

Про забезпечення позову у справі №910/14618/23

За позовом Київської міської організації федерація боксу України

До Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України»

Про визнання недійсним рішення Позачергової конференції Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України», оформленого протоколом від 09.09.2023 року

ВСТАНОВИВ:

15.09.2023 року до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Київської міської організації федерації боксу України (далі по тексту - КМО ФБУ або позивач) до Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України» (далі по тесту ВГО ФБУ, ФБУ або відповідач) про визнання недійсним рішення Позачергової конференції Всеукраїнська громадська організація «Федерація боксу України», оформленого протоколом від 09.09.2023 року (далі по тексту - оскаржуване рішення)

У позовній заяві позивач зазначив те, що рішення про проведення позачергової конференції відповідача, рішення якої оформлені протоколом від 09.09.2023 року, що оскаржуються у даній справі, підлягають визнанню недійсними з таких фактичних підстав:

- Прийняття неуповноваженим складом Виконавчого комітету ФБУ рішення про проведення позачергової конференції, призначеної на 09.09.2023 року;

- Про призначення та проведення позачергової Конференції ФБУ на 09.09.2023 року та її порядок денний не було належним чином повідомлено позивача у справі у передбачений статутними документами ФБУ спосіб. Натомість, про скликання такої позачергової конференції та прийняті рішення на позачерговій конференції, оформлені протоколом від 09.09.2023 року, позивачеві стало відомо зі сторінки ФБУ у соціальній мережі Facebook (https://www.facebook.com/BoxingFederationOfUkraine) у оголошенні за 09.09.2023 року.

Правовими підставами позову позивачем зазначено норми Закону України «Про громадські об`єднання» та закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

Позивач зазначає, що оскаржуване рішення позачергової конференції, оформлене протоколом від 09.09.2023 року та рішення Виконкому ФБУ від 27.07.2023 року про скликання такої позачергової конференції у позивача відсутні, а отже просить витребувати їх в порядку статті 164 ГПК України у відповідача.

Разом з позовною заявою, позивачем подано також заяву про вжиття заходів забезпечення позову від 15.09.2023 року, відповідно до якої він просить:

- - заборонити будь-яким особам, що мають доступ до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, державним реєстраторам будь-яких органів (місцевого самоврядування, виконавчих комітетів, місцевих державних адміністрацій, акредитованих підприємств Міністерства юстиції України), у тому числі, державним реєстраторам Управління державної реєстрації Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), нотаріусам, особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, які мають відвідні повноваження на внесення будь-яких відомостей та/або змін з будь-яких питань до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проводити у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також у Реєстрі громадських об`єднань реєстраційні дії стосовно Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" (ідентифікаційний код 21685290) щодо зміни або внесення відомостей про керівника юридичної особи; а також про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, тощо; зміни або внесення відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів на підставі рішень, оформлених протоколом Позачергової Конференції Всеукраїнської громадської організації "Федерація боксу України" від 09.09.2023;

В обґрунтування поданої заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує на такі обставини:

- черговою Конференцією ФБУ, яка відбулася 17.12.2021 року, було прийнято рішення, оформлене протоколом від 17.12.2021, яким обрано керівні органи Всеукраїнської громадської організації ФБУ, зокрема голову (президент) - Продивус В.С., генерального секретаря, двох віце-президентів та склад виконавчого комітету.

- як зазначає позивач (заявник), 22.02.2022 року відбулася позачергова Конференція ФБУ, на якій були прийняті рішення, оформлені відповідним протоколом від 22.02.2022, якими було змінено склад керівних органів ФБУ, в тому числі, обрано президентом ФБУ - Шевченко К.В.; змінено персональний склад інших керівних органів.

- 15.06.2022 державний реєстратор Корольов Д.О. прийняв рішення № 542та провів реєстраційну дію , а саме державну реєстрацію змін відомостей щодо ВГО ФБУ в ЄДРПОУ, а саме зміну керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зміну фізичних осіб або зміна відомостей про фізичну особу-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо. Зокрема, було внесені зміни щодо керівника ВГО ФБУ та вказано, що президентом ФБУ є Шевченко К.В., а також внесені дані про фізичних осіб, які мають право вчиняти дії від імені ФБУ, у тому числі підписувати договори тощо, подавати документи для державної реєстрації від імені юридичної особи, а саме ОСОБА_1 , виключено відомості про керівника (Президента) - ОСОБА_2 ;

- Вказане рішення реєстратора та реєстраційна дія від 15.06.2022 є предметом оскарження у господарській справі № 910/14451/22, в якій винесено рішення від 21.06.2023 року, яким позов задоволено, скасоване рішення державного реєстратора Корольова Дмитра Олеговича та реєстраційну дію/запис № 020017139 від 15.06.2022 «Про державну реєстрацію змін до відомостей Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» № 542 від 15.06.2022. На момент винесення даної ухвали рішення Господарського суду міста Києва від 21.06.2023 року законної сили не набрало та оскаржується в апеляційному порядку;

- Проте, як слідує з викладеного в позовній заяві, позивачеві стало відомо з соціальних мереж, а саме сторінки соціальної мережі Facebook ФБУ, що 09.09.2023 року було проведено позачергову конференцію ФБУ у місті Житомирі, на якій було обрано президента ФБУ - Кирила Шевченка, затверджено перших віце-президентів, склад віце-президентів, склад виконавчого комітету ФБУ, наглядової ради, голів контрольно-ревізійної комісії тощо, внесено зміни до Статуту ФБУ.

Отже, на переконання суду між сторонами спору існують суперечності стосовно легітимності та правомірності рішення вищого органу управління громадської організації, а саме Конференції ФБУ щодо обрання органів управління такою громадською організацією та осіб, які мають право підпису від імені такої громадської організації, що і є предметом спору у даній справі.

В якості забезпечення позову, заявник просить заборонити державним реєстраторам та суб`єктам державної реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо реєстрації змін про керівні органи та осіб, що мають право підпису від імені юридичної особи - громадської організації на підставі оскаржуваного рішення вищого органу управління громадської організації, що на думку заявника потягне за собою необхідність оскарження і реєстраційних дій, у разі їх вчинення, а захист прав позивача у даному спору в результаті вчинення таких реєстраційних дій стане неефективним та потягне за собою необхідність подання нових позовів.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подану заяву про забезпечення позову без виклику представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для її часткового задоволення з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду (перша підстава) або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (друга підстава). При цьому, достатнім є наявність однієї з зазначених підстав, щоб дійти висновку про необхідність вжиття заходів до забезпечення позову.

Конституційний Суд України у пункті 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголосив на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від виду та змісту правовідносин, які виникли між сторонами, змісту права чи інтересу, по захист якого звернулась особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (схожі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 5.06.2018 у справі № 338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі № 145/2047/16-ц (пункт 7.23).

Отже, якщо особа звернулася до суду по захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або інтересу, а суд позов задовольнив, то виконання його рішення має настільки, наскільки це можливо, відновити стан позивача, який існував до відповідного порушення, чи не допустити таке порушення. Судове рішення не має породжувати стан невизначеності у відносинах позивача з відповідачем і вимагати від них подальшого вчинення узгоджених дій для вичерпання конфлікту (див. пункт 22 постанови Великої Палати Верховного Суду від 8.02.2022 у справі № 209/3085/20).

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті як запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи, так і забезпечити можливість ефективного (раціонального) захисту прав позивача, у разі, якщо не вжиття таких заходів в подальшому може суттєво утруднити для позивача (заявника) відновлення порушеного права.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Отже, аналізуючи положення чинного процесуального господарського законодавства, в системному аналізі з обов`язковими нормами міжнародного права, , суд приходить до висновку, що для вжиття заходів до забезпечення позову існує декілька визначених законом передумов.

Однією з умов (підстав) застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Другою самостійною умовою (підставою) для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В даному спорі, який за своєю суттю є немайновим, підлягає оцінці саме друга підстава щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову судом, а саме чи невжиття заходів забезпечення позову зможе істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується, зокрема, заходами, визначеними пунктами 1- 9 вказаної статті, а також іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (пункт 10 ч. 1 статті 137 ГПК). Частиною 5 статті 137 ГПК України встановлено заборони, які встановлені суду, щодо вжиття конкретних заходів до забезпечення позову в корпоративних правовідносинах.

Так, відповідно до ч. 5 статті 137 ГПК України, не допускається забезпечення позову у спорах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом заборони:

1) проводити загальні збори акціонерів або учасників господарського товариства та приймати ними рішення, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, які прямо стосуються предмета спору;

2) Центральному депозитарію цінних паперів та депозитарній установі надавати емітенту реєстр власників іменних цінних паперів для проведення загальних зборів акціонерів;

3) участі (реєстрації для участі) або неучасті акціонерів або учасників у загальних зборах товариства, визначення правомочності загальних зборів акціонерів або учасників господарського товариства;

4) здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством владні повноваження, крім заборони приймати конкретні визначені судом рішення, вчиняти конкретні дії, що прямо стосуються предмета спору

Оскільки суд вважає, що даний спір щодо управління та діяльності громадської організації за своїм змістом наближений до спору щодо корпоративних правовідносин, оскільки стосується оскарження прийнятого рішення юридичної особи - громадської організації у сфері управлінських відносин, то суд має перевірити, чи захід забезпечення позову, про який просить заявник не підпадає під заборону, встановлену ч. 5 ст. 137 ГПК України та чи відповідають такі заходи п. 1 ч. 1 статті 137 ГПК України.

Так, п. 2 ч. 1 статті 28 Закону України, «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що підставою для відмови у державній реєстрації є те, що у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії. Отже, вищезазначеним законом України передбачений такий вид заходу забезпечення позову як заборона проведення реєстраційної дії, що узгоджується з нормою п. 10 ч. 1 статті 137 ГПК України.

При цьому, суд враховує, що в даному випадку заявник просить про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій на виконання оскаржуваного рішення органу управління громадської організації, що є предметом спору у справі, а тому суд вважає, що такий вид забезпечення позову не підпадає під заборону, встановлену п. 4 ч. 5 статті 137 ГПК України.

Не зважаючи на те, що суду разом з матеріалами позовної заяви і не було надано оскаржуваного рішення Позачергової Конференції ВГО «Федерація боксу України», що оформлені протоколом від 09.09.2023 року, через відсутність його у позивача, проте до позовної заяви позивачем додано витяг з протоколу № 6 Виконкому ВГО «ФБУ» від 27.07.2023 року з порядком денним Позачергової конференції ФБУ, яку планується провести 09.092023 року (14 питання) та оголошення зі сторінки соціальної мережі Facebook Федерації Боксу України за 09.09.2023, з яких вбачається зміст прийнятих рішень на конференції, проведеній 09.09.2023, зокрема щодо обрання ОСОБА_3 на пост Президента ФБУ, затвердження перших віце-президентів, склад віце-президентів, членів Виконавчого комітету , наглядової ради ФБУ, внесення змін до Статуту ФБУ тощо

За таких обставин, заборона вчинення конкретних реєстраційних дій, які стосуються прийнятих рішень позачергової Конференції, проведеної 09.09.2023 року, яке оформлено відповідним протоколом, повністю узгоджується з предметом спору у даній справі, і судом зазначається про заборону вчинення конкретних реєстраційних дій щодо відповідача у справі, які можуть бути вчинені на виконання оскаржуваного у даній справі рішення.

Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального та ефективного захисту прав позивача, у разі задоволення позовних вимог.

В аспекті наведеного вище, суд враховує, що на даний час господарським судом вже розглядається справа № 910/14451/22 щодо оскарження дій державного реєстратора про вчинення реєстраційного запису про зміну складу керівних органів ВГО «ФБУ», а також, як встановлено судом з даних реєстру «Діловодство господарського суду міста Києва», на розгляді суду перебуває позовна заява ОСОБА_2 до ВГО «ФБУ» про визнання недійсним рішення Виконкому ВГО «ФБУ», оформленого протоколові № 6 від 27.07.2023 (ухвала від 14.09.2023), що свідчить про можливість збільшення кількості переданих на вирішення суду спору щодо одних і тих самих по суті спірних правовідносин (спору щодо правомочності органів управління ВГО ФБУ), а отже існує обґрунтована необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин, що можливе не інакше як шляхом заборони будь-яким державним реєстраторам у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти будь-які реєстраційні дії на виконання оскаржуваного рішення, зокрема, і щодо зміни керівних органів відповідача у справі.

Отже, на даній стадії заборона вчинення конкретних реєстраційних дій щодо юридичної особи (відповідача), які можуть бути вчинені на підставі оскаржуваного у даній справі рішення, будуть спрямовані на забезпечення ефективного захисту прав позивача, у разі визнання судом обґрунтованими позовних вимог та задоволенні позову, недопущення вчинення дій, які потягнуть необхідність подачі нових позовів, оскільки обраний спосіб захисту у даній справі не буде ефективним.

При цьому, суд враховує, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення конкретних реєстраційних дій на виконання оскаржуваного рішення Конференції ФБУ жодним чином не обмежить права та законні інтереси відповідача, адже такі заходи мають тимчасовий характер та фіксують наявний стан керівних органів відповідача, що внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та громадських формувань, на момент розгляду спору, що не перешкодить відповідача у здійсненні його статутної та економічної діяльності юридичної особи за наявного складу керівних органів, проте такий захід забезпечення позову здатний запобігти розширенню пред`явлених позовних вимог, колу учасників справи, зокрема відповідачів та буде сприяти забезпеченню принципу судочинства щодо ефективного захисту прав в судовому процесі.

Разом з тим, суд зазначає, що викладена в прохальній частині заяви про забезпечення позову вимога про заборону вчинення реєстраційних дій щодо зміни відомостей про кінцевого бенефіціарного власника відповідача не підлягає задоволенню, оскільки у відповідності до вимог закону (закон України «Про громадські об`єднання та Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань») у громадської організації кінцевий бенефіціарний власник (контролер) відсутній, про що зазначено також і у відомостях ЄДРПОУ.

Згідно із ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає, зокрема, вид забезпечення позову і підстави його обрання.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви Керівника Деснянської окружної прокуратури міста Києва про забезпечення позову.

Керуючись статтями 2, 13, 74, 76, 136, 137, 138, 139, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву за № 01-20/7588/23 від 15.09.2023 Київської міської організації Федерація боксу України про забезпечення позову задовольнити частково.

2. До набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі №910/14618/23 за позовом Київської міської організації федерації боксу України (далі по тексту - КМО ФБУ або позивач) до Всеукраїнської громадської організації «Федерація боксу України» (далі по тесту ФБУ або відповідач) про визнання недійсним рішення Позачергової конференції Всеукраїнська громадська організація «Федерація боксу України», оформленого протоколом від 09.09.2023 року

- заборонити будь-яким державним реєстраторам (суб`єктам державної реєстрації) у розумінні Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" вчиняти (проводити) в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та в Реєстрі громадських об`єднань (організацій) реєстраційні дії на підставі рішень, оформлених протоколом Позачергової Конференції Всеукраїнської громадської організації «Федерація Боксу України» від 09.09.2023 року стосовно Всеукраїнської громадської організації «Федерація Боксу України» (), а саме щодо внесення змін або відомостей про керівника юридичної особи, змін фізичних осіб або зміна відомостей про фізичних осіб-платників податків, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо, внесення змін або відомостей про органи управління юридичної особи, членів керівних органів громадського формування, зміни до установчих документів (вказані зміни реєструються на підставі рішення позачергової конференції Всеукраїнської громадської організації «Федерація Боксу України», оформленого протоколом від 09.09.2023 року).

3. В задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення шляхом заборони вчинення (проведення) реєстраційної дії щодо зміни відомостей кінцевого бенефіціарного власника юридичної особи - відмовити.

4. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 18.09.2023, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.

5. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України "Про виконавче провадження" протягом 3 (трьох) років з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.

6. Стягувачем за даною ухвалою є - Київська міська Організація Федерації Боксу України (01032, , м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 8; ідентифікаційний код 36002484).

7. Боржником за даною ухвалою є - Всеукраїнська громадська організація «Федерація Боксу України (01034, м. Київ, вул. Володимирська 51/53, офіс 54; ідентифікаційний код 21685290).

8. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (18.09.2023) та у відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Ганна Бондаренко-Легких