УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

19.09.2023Справа № 910/14556/23
Суддя Господарського суду міста Києва Трофименко Т.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця Заїки Віталія Миколайовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Мистецтва Реабілітації «РЕАРТ»

про розірвання договору оренди та стягнення 129 572,74 грн,

УСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця Заїки Віталія Миколайовича до Товариства з обмеженою відповідальністю «Центр Мистецтва Реабілітації «РЕАРТ» про розірвання договору оренди та стягнення 129 572,74 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців); відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам п. 7 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не містить: відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Крім того, позивачем у позовній заяві вказано невірний реєстраційний номер облікової картки платника податків Фізичної особи-підприємця Заїки Віталія Миколайовича, а саме: « НОМЕР_1 ».

Згідно із ч.2 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відтак, суд, у відповідності до вимог ст. 11 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», здійснив запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за критерієм пошуку «реєстраційний номер облікової картки платника податків» відповідача (що зазначений у позовній заяві), за результатами якого відповідних записів у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не знайдено.

Крім того, судом було здійснено запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за критерієм пошуку «прізвище, ім`я, по-батькові» позивача, за результатами якого отримано відомості з вказаного реєстру, відповідно до яких позивач значиться у реєстрі, адреса місцезнаходження позивача відповідає вказаній у позовній заяві адресі. Однак у сформованими у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостях не зазначається реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача.

Разом з тим, суд зазначає, що реєстраційний номер облікової картки платника податків складається із десяти цифр, в той час як зазначений позивачем у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків містить одинадцять цифр, що свідчить про його помилковість.

Наведені вище обставини зумовлюють неможливість ідентифікації особи позивача, що є підставою для залишення позовної заяви без руху, внаслідок недотримання позивачем вимог п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За положеннями пп. 1-2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Так, позивачем у даному позові заявлено одну вимогу немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, а відтак, відповідно до приписів Закону України «Про судовий збір» за подання даного позову підлягає сплаті судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Судом встановлено, що на підтвердження сплати судового збору у встановленому законодавством розмірі позивачем долучено дві ідентичні квитанції від 14.09.2023 № 3080-0183-9732-1800 про сплату 2684,00 грн (5368,00 грн за двома квитанціями); на вказаних квитанціях зазначено один і той самий час оплати, а саме: 12:15:56.

Таким чином, суд не може прийняти зазначені квитанції в якості доказу сплати судового збору у розмірі 5368,00 грн, оскільки ними підтверджується лише оплата судового збору на суму 2684,00 грн.

З огляду на викладене, суд зазначає, що позивачу необхідно подати до суду інший платіжний документ на підтвердження сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Ураховуючи викладене вище, вказана позовна заява залишається без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків.

Керуючись статтями 162, 164, 174, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Заїки Віталія Миколайовича залишити без руху.

2. Надати Фізичної особи-підприємця Заїки Віталія Миколайовича строк для усунення недоліків, який не може перевищувати семи днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до суду заяви, що містить правильний реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; докази на підтвердження сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн (інший платіжний документ).

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, за яким позовна заява буде вважатись не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. Ю. Трофименко