ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" серпня 2023 р. Справа № 924/508/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Смаровоза М.В. при секретарі судового засідання Желіхівській О.О., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач"

до міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал"

про стягнення 283605,23 грн. пені, 23310,01 грн. 3% річних, 42500 грн. інфляційних втрат

за участю представників:

позивача: Москалюк С.А.;

відповідача: Гоцанюк О.Р.

У судовому засіданні 30.08.2023р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

До господарського суду Хмельницької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" до міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал", відповідно до якого позивач просить стягнути з відповідача 7202891,78 грн. заборгованості, з яких 7000000 грн. основного боргу, 170105,22 грн. пені, 13980,64 грн. 3% річних, 18805,92 грн. інфляційних втрат на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу № 196 від 20.02.2023р.

В обґрунтування поданої заяви позивач вказує, зокрема на те, що 20.02.2023р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" (постачальником) та міським комунальним підприємством "Хмельницькводоканал" (споживачем) було укладено договір № 196 про постачання електричної енергії споживачу, відповідно до якого постачальник продає споживачу із 01.03.2023р. до 31.12.2023р. товар "код ДК 021:2015: 09310000-5 - "Електрична енергія" для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Як відзначив позивач, обсяги електричної енергії спожиті МКП "Хмельницькводоканал" в березні 2023 року були визначені оператором системи розподілу АТ "Хмельницькобленерго" та АТ "Укрзалізниця" є ППКО та передані постачальнику електричної енергії ТОВ "Хмельницькенергопостач" після закінчення розрахункового періоду.

Як вбачається з даних, отриманих від АТ "Хмельницькобленерго" та АТ "Укрзалізниця", відповідачем було спожито 2128919 кВт*год електричної енергії в березні 2023 року. Відомості щодо обсягів спожитої електричної енергії споживачем підтверджуються листом АТ "Хмельницькобленерго" № 4-4909-03.11/23 від 05.05.2023р.

На підставі даних, що були отримані від АТ "Укрзалізниця" та АТ "Хмельницькобленерго" про обсяг споживання в березні 2023р. постачальником було складено акт №290 від 31.03.2023р., відповідно до якого в березні 2023р. МКП "Хмельницькводоканал" спожив 2128919,00 кВТ*год вартістю 9401306,30 грн., в т.ч. ПДВ.

Відповідно до умов договору, а саме п. 5.13. плата за електричну енергію здійснюється в наступному порядку: споживач здійснює оплату згідно виставленого постачальником рахунку на оплату, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі електричної енергії не пізніше ніж протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту його підписання, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії.

При цьому, як стверджує позивач, станом на 12.05.2023р. на банківський рахунок ТОВ "Хмельницькенергопостач" в рахунок оплати спожитої в березні 2023р. електроенергії надійшло коштів на суму 1901306,30 грн., зокрема: 25.04.2023р. - 401306,30 грн., 27.04.2023р. - 500000 грн., 05.05.2023р. - 500000 грн., 08.05.2023р. - 500000грн., 10.05.2023р. - 500000 грн. Таким чином, як стверджує позивач, заборгованість МКП "Хмельницькводоканал" перед постачальником за поставлену у березні електроенергію становить 7000000 грн.

Позивач зазначає, що ним вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме було надіслано претензію №1 від 21.04.2023р. та претензію №2 від 09.05.2023р., однак, відповіді постачальник не отримав.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить задовольнити позов.

07.06.2023р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, яка з огляду на положення ст. 46 ГПК України судом прийнята та відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 327159,53 грн., з яких 283605,23 грн. пені, 24748,38 грн. 3 % річних, 18805,92 грн. інфляційних втрат, при цьому відзначено, що з дати подачі позову до суду 12.05.2023р. відповідачем сплачено 7000000 грн. в рахунок заборгованості за поставлену в березні 2023р. електроенергію за договором № 196 від 20.02.2023р.

В подальшому, 29.06.2023р. позивачем було подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка з огляду на положення ст. 46 ГПК України судом прийнята та відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 349415,24 грн., з яких 283605,23 грн. пені (за період з 21.04.2023р. по 05.06.2023р.), 23310,01 грн. 3% річних (за період з 21.04.2023р. по 05.06.2023р.), 42500 грн. інфляційних втрат (за травень 2023р.), при цьому відзначено, що оскільки прострочення виконання зобов`язання за договором № 196 від 20.02.2023р. тривало з 21.04.2023р. по 06.06.2023р., то є необхідність збільшити суму інфляційних втрат за травень 2023р. Крім того, зазначено, що при розрахунку 3% річних було допущено помилку і у зв`язку із цим здійснено перерахунок у цій частині позовних вимог.

У відповіді на відзив, поданій 30.062023р., позивач відзначив, зокрема таке. Щодо посилання відповідача на форс-мажорні обставини позивач вказує на те, що сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер, саме для цієї конкретної особи при виконанню нею конкретних договірних зобов`язань. І кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

При цьому, посилаючись на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 19.08.2022р. у справі №908/2287/17 зазначив, що сертифікат Торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами (подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 14.02.2018р. у справі № 926/2343/16, від 16.07.2019р. у справі № 917/1053/18 та від 25.11.2021р. у справі № 905/55/21).

Також, позивач звертає увагу суду на те, що договір №196 від 20.02.2023р. було укладено в рамках процедури публічних закупівель №UA-2023-01-24-018075-a на підставі тендерної документації замовника, про що вказано у п. 1.4. договору.

Відповідно до п. 6.4.1 тендерної документації проект договору про закупівлю передбачений у додатку № 3 тендерної документації, а п. 6.4.3 передбачено, що учасник у складі пропозиції надає лист-погодження із проектом договору та його істотними умовами, який передбачений у додатку № 3 тендерної документації.

Таким чином, зазначено, що в січні 2023 року, тобто майже через рік після надання Торгово-промисловою палатою України зазначеного листа, на який посилається відповідач, МКП "Хмельницькводоканал" знаючи про факт збройної агресії російської федерації, визначив умови договору №196 від 20.02.2023р., а позивач лише погодився з такими умовами. Зокрема, з умовами, що передбачені п. 5.13 щодо строку виконання зобов`язання з оплати електричної енергії, а також з умовами п. 9.4, яким передбачено відповідальність за несвоєчасне виконання зобов`язання, передбаченого п. 5.13. договору у вигляді пені.

При цьому, посилаючись на положення ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України та п. 12 договору зауважив, що законом і договором передбачено, що форс-мажорними обставинами є надзвичайні та невідворотні обставини.

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Отже, та обставина, що встановлена довідкою ТПП України від 28.02.2022р., станом на дату укладення договору, тобто 20.02.2023р., не могла бути надзвичайною, оскільки сторони майже рік як здійснювали свою господарську діяльність за обставини військової агресії російської федерації. Станом на 28.02.2023р., ця обставина уже не була неочікуваною та непередбачуваною як на момент підготовки відповідачем тендерної документації так і на момент укладення договору. Відтак, як вважає позивач, після укладення договору про постачання електричної енергії жодних форс-мажорних обставин не настало.

Крім того, позивач зазначив, що відповідно до п. 12.4 договору сторони зобов`язались негайно повідомити одна одну про форс-мажорні обставини та протягом 14 днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Однак, як зауважив позивач, відповідач не повідомляв позивача про настання форс-мажорних обставин, що свідчить про відсутність таких обставин.

Разом з тим, позивач звертає увагу на те, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та 3% річних, які передбачені ст. 625 ЦК України є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання тобто, що інфляційні втрати та 3% річних не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання (аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палата Верховного Суду від 07.04.2020р. у справі № 910/4590/19, на яку здійснює своє посилання скаржник у доводах касаційної скарги). Зважаючи на це до зобов`язань передбачених ст. 625 ЦК України форс-мажор не застосовується.

Також, зазначено, що посилання відповідача на заборону йому здійснювати нарахування штрафних санкцій за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за ЖКП на час воєнного стану, що встановлена Постановою КМУ від 05.03.2022р., є безпідставним, оскільки на момент укладення договору №196 від 20.02.2023р., відповідачу уже було відомо про таку заборону, крім того, на господарські правовідносини сторін у цій справи вказана постанова не поширюється. Включення МКП "Хмельницькводоканал" до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури не звільняє його від обов`язку виконувати зобов`язання, а також не звільняє від відповідальності за таке невиконання.

Таким чином, як стверджує позивач, обставини щодо звільнення відповідача від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов`язання передбаченого договором №196 від 20.02.2023р., не підтверджено належними та допустимими доказами, а також відсутня і правова підстава для відмови позивачеві у позові.

У відзиві на позов, поданому 07.06.2023р. відповідач, вказує зокрема на те, що згідно з оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 631 (період: березень 2023 - червень 2023 рр.) та карткою рахунку 631 за той же період по розрахунках із ТОВ " Хмельницькенергопостач", станом на 06.06.2023р. заборгованість МКП "Хмельницькводоканал" перед постачальником за березень становить 00,00 грн. Отже, відповідачем визнається заборгованість перед позивачем по договору в розмірі 7000000 грн., однак як зауважено відповідачем, у зв`язку із погашенням такої заборгованості підстави для її стягнення на користь позивача відсутні.

Також, відповідач вказує на безпідставність нарахування штрафних санкцій та обставини форс-мажору, виконання зобов`язань в умовах дії обставин непереборної сили відповідно до листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022р. Враховуючи це, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Також, зазначено, що МКП "Хмельницькводоканал" здійснювало розрахунки за спожиту електричну енергію з постачальником на підставі платіжних доручень.

Як відзначено відповідачем, що відповідно до Статуту МКП "Хмельницькводоканал" обслуговування та експлуатацію міської централізованої мережі водопостачання та водовідведення віднесено до предмету діяльності відповідача, значна частина прибутків підприємства спрямовувалася на оплату праці працівників, сплату податків, оперативне усунення аварійних ситуацій, модернізацію обладнання для забезпечення споживачів питною холодною водою для задоволення господарсько-побутових, технічних потреб та потреб пожежегасіння. При цьому, зауважено, що відповідач не ухилявся від виконання своїх фінансових зобов`язань за договором, а здійснював оплату в міру своєї фінансової спроможності в критичних умовах обставин непереборної сили.

Щодо заборони МКП "Хмельницькводоканал" здійснювати нарахування штрафних санкцій та компенсаційних санкцій своїм абонементам відповідач вказує на те, що з положень Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022р. "Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану" слідує: "В умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", Кабінет Міністрів України постановляє: 1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Отже, як вважає відповідач, виходячи з наведеного вище МКП "Хмельницькводоканал" в силу імперативних положень Постанови КМУ № 206 від 05.03.2022р. фактично позбавлене можливості нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість абонентів перед підприємством, що в свою чергу, позбавляє відповідача можливості отримання додаткових фінансових надходжень, створює фінансові труднощі, тягне за собою дефіцит коштів та подальше прострочення платежів перед кредиторами.

Щодо включення МКП "Хмельницькводоканал" до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури відповідач відзначив, що відповідно до наказу Міністерства розвитку громад та територій України №167 від 07.09.2022р. МКП "Хмельницькводоканал" включено до секторального переліку об`єктів критичної інфраструктури за тилом основної послуги - централізоване водопостачання, централізоване водовідведення.

При цьому, зауважено, що стягнення неправомірно нарахованих штрафних санкцій з відповідача, який здійснює життєво важливі функції водопостачання та водовідведення в місті Хмельницькому призведе до порушення нормального режиму функціонування водонапірних та каналізаційних мереж міста, що в подальшому завдасть негативних наслідків для національної безпеки України.

Таким чином, в той час як форс-мажорні обставини унеможливлюють виконання договірного зобов`язання в цілому, істотна зміна обставин змінює рівновагу стосунків за договором, суттєво обтяжуючи виконання зобов`язання лише для однієї із сторін. При цьому, відповідач посилається на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2021р. у справі №913/785/17.

Враховуючи вищенаведене, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача 170105,22 грн. пені, 13980,64 грн. 3% річних та 18805,92 грн. інфляційних втрат.

Розглядом матеріалів справи встановлено таке.

Відповідно до Тендерної документації для процедури закупівлі "Відкриті торги", затвердженої протокольним рішенням Уповноваженою особою МКП "Хмельницьквовдоканал" № 4/179 від 24.01.2023р. код ДК 021:2015-09310000-5 "Електрична енергія": замовник - міське комунальне підприємство "Хмельницькводоканал", вид процедури відкриті торги; товар - код ДК 021:2015-09310000-5 "Електрична енергія"; кількість - 25464250кВт./год., строк поставки - з 01.03.2023р. по 31.12.2023р.

20.02.2023р. між міським комунальним підприємством "Хмельницькводоканал" (споживачем) та товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" (постачальником) укладено договір постачання електричної енергії споживачу № 196 (далі договір), відповідно до п. 1.1. якого договір про постачання електричної енергії споживачу встановлює порядок та умови постачання електричної енергії як товарної продукції cпоживачу постачальником.

Умови цього договору розроблені відповідно до Закону України "Про ринок електричної енергії" та Правилроздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14.03.2018р. (п. 1.2.).

Згідно із п. 1.4. договору сторони, керуючись п. 3.2.6. ПРРЕЕ дійшли взаємної згоди на укладання договору на умовах відмінних від публічної комерційної пропозиції постачальника. Цей договір укладено у вигляді єдиного письмового документу на підставі умов тендерної документації та комерційної пропозиції постачальника поданої згідно процедури закупівлі (ідентифікатор процедури UА-2023-01-24-018075-а).

Як передбачено п. 2.1. договору постачальник продає споживачу із 01.03.2023р. до 31.12.2023р. товар "код ДК 021:2015 - 09310000-5 "Електрична енергія" для забезпечення потреб електроустановок - споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до п. 3.1. договору постачання електричної енергії споживачу здійснюється постачальником на підставі поданої споживачем заявки, примірна форма якої є додатком № 2 до цього договору та яка має містити інформацію щодо об`єкта (об`єктів) постачання електричної енергії, в тому числі найменування об`єкта (за наявності), адреса тощо, їх ЕІС коди, відомості щодо строку (періоду) постачання електричної енергії (в тому числі дату початку постачання), за кожним об`єктом споживача, відомості щодо споживання електричної енергії об`єктами споживча (за наявності).

Згідно із п. 5.1. договору ціна цього договору становить 112450128 грн.

Як передбачено п. 5.2. договору ціна за одиницю товару визначається у додатку № 1 до договору "Комерційна пропозиція постачальника".

Відповідно до п. 5.3. договору ціна за одиницю товару включає в себе вартість послуг оператора системи передачі щодо надання послуг з передачі електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Інформацію про розмір тарифу на послуги з передачі електричної енергії визначено в Додатку №1 до договору.

Згідно із п. 5.4. договору ціна за одиницю товару не включає в себе вартість послуг оператора системи щодо надання послуг з розподілу електричної енергії, які необхідні для виконання цього договору. Вказані послуги оплачуються споживачем самостійно відповідному оператору системи розподілу.

Як передбачено п. 5.10. договору обсяг споживання товару по кожному об`єкту споживання споживача визначається на підставі даних комерційного обліку. Організація порядку здійснення комерційного обліку споживання електричної енергії споживачем здійснюється відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 311 від 14.03.2018р. та інших нормативно-правових актів України.

Відповідно до п. 5.11 договору розрахунковим періодом за цим договором є календарний місяць протягом якого споживачу здійснювалось постачання електричної енергії згідно поданих заявок. Заявки споживача можуть передбачати замовлення на постачання електричної енергії лише в межах одного календарного місяця.

Згідно із п. 5.13. договору оплата за електричну енергію здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, відкритий в уповноваженому банку. Споживач здійснює оплату згідно виставленого постачальником рахунку па оплату, на підставі підписаного сторонами акта приймання-передачі електричної енергії протягом 5 робочих днів, з моменту його підписання, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим, шляхом оплати повної вартості спожитої електричної енергії. Ціна за одиницю товару, в рахунку виставленому за цим пунктом та в акті приймання-передачі товару у у відповідному розрахунковому періоді, визначається згідно договору.

Як передбачено п. 5.14. договору датою виконання зобов`язань споживача щодо оплати за спожиту електричну енергію вважається дата зарахування на банківський рахунок із спеціальним режимом використання постачальника грошових коштів.

Відповідно до п. 6.2. договору споживач зобов`язується, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього договору.

В свою чергу постачальник має право, зокрема: отримувати від споживача плату за поставлену електричну енергію (п. 7.1.).

Розділом 9 договору встановлена відповідальність сторін, де в п. 9.4. вказано, що за прострочення строків оплати споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується неня.

Як передбачено п. 9.5 договору оплата штрафних санкцій не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором.

Відповідно до п. 12.1. договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Згідно із п. 12.2. договору під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні-обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього договору.

Як передбачено п. 12.3. договору строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Відповідно до п. 12.4. договору сторони зобов`язані негайно повідомити про форс-мажорні обставини та протягом чотирнадцяти днів з дня їх виникнення надати підтверджуючі документи щодо їх настання відповідно до законодавства.

Згідно із п. 12.5. договору виникнення форс-мажорних обставин не є підставою для відмови споживача від сплати постачальнику за електричну енергію, яка була надана до їх виникнення.

Договір набирає чинності з моменту підписання сторонами, скріплення печатками сторін (за наявності) і діє до 31.12.2023 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань в частині розрахунків (п. 13.1.).

Договір скріплений підписами та печатками обох сторін.

До договору додані: додатки № 1 "Комерційна пропозиція постачальника", додаток № 2 "Заявка на постачання електричної енергії споживачу"; додаток № 3 "Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу"; додаткова угода № 1 від 11.04.2023р., додаткова угода від 01.05.2023р.

Відповідно до акту № 290 від 31.03.2023р. прийому-передачі обсягу купівлі-продажу електричної енергії товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" (виконавцем) поставлено міському комунальному підприємству "Хмельницькводоканал" (замовнику) електроенергію, кількістю 2128919,кВт*год., вартістю 7834421,92 грн. на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу № 196 від 20.02.2023р., який скріплений підписами та печатками сторін.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" (постачальником) було виставлено міському комунальному підприємству "Хмельницькводоканал" (покупцю) фактичний рахунок на оплату електроенергії № 353 від 31.03.2023р. за розрахунковий період з 01.03.2023р. по 31.03.2023р. (березень 2023р.).

Відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за період з 01.03.2023р. по 09.05.2023р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" та міським комунальним підприємством "Хмельницькводоканал" за договором постачання електричної енергії споживачу № 196 від 20.02.2023р. за даними товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" станом на 09.05.2023р. заборгованість міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" становить 16556964,29 грн.

У претензіях № 1 від 21.04.2023р. та № 2 від 09.05.2023р., адресованих міському комунальному підприємству "Хмельницькводоканал", товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" просить сплатити наявну заборгованість за договором № 196 від 20.02.2023р. за спожиту в березні 2023р. електроенергію.

В матеріалах справи також наявні копії: виписки по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" за 25.04.2023р., за 05.05.2023р., за 08.05.2023р., за 10.05.2023р.; виписки по рахунку товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" за 15.05.2023р., 19.05.2023р., 22.05.2023р., 23.05.2023р., 24.05.2023р., 25.05.2023р., 26.05.2023р., 29.05.2023р., 30.05.2023р., 31.05.2023р., 01.06.2023р., 02.06.2023р., 06.06.2023р., платіжних доручень № 207508074 від 25.04.2023р., № 207508166 від 27.04.2023р., № 207508326 від 05.05.2023р., № 207508364 від 08.05.2023р., № 207508429 від 10.05.2023р., № 207508588 від 15.05.2023р., № 207508735 від 19.05.2023р., № 207508766 від 22.05.2023р., № 207508817 від 23.05.2023р., № 207508843 від 24.05.2023р., № 207508859 від 25.05.2023р., № 207508889 від 26.05.2023р., № 207508918 від 29.05.2023р., № 207508966 від 30.05.2023р., № 207508995 від 31.05.2023р., № 207508011 від 01.06.2023р., № 207508031 від 02.06.2023р., № 207508052 від 05.06.2023р., № 207508052 від 05.06.2023р., Звіту щодо фактичного (звітного корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку споживачів постачальника товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач", які приєднанні до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) за 2023 рік; оборотно-сальдова відомість по рахунку 631 за 01.03.2023р. по 06.06.2023р. тощо.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, судом береться до уваги наступне.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ст. 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правочином, згідно частини 1 статті 202 Цивільного кодексу України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 2 ст. 175 Господарського кодексу України передбачено, що майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, за змістом статті 625 Цивільного кодексу України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума річних є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.551 Цивільного кодексу України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Проте, при вирішенні питання про стягнення неустойки судом враховується, що згідно з ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України за рішенням суду розмір неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, зменшується, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. Аналогічна за змістом і норма ст.233 Господарського кодексу України, відповідно до якої у разі, якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд зазначає, що доводи відповідача не можуть слугувати підставою для відмови у позові повністю. При цьому, судом враховано, що відповідачем не доведено, що неналежне виконання ним своїх зобов`язань після укладення договору про постачання електричної енергії стало прямим наслідком існування форс-мажорних обставин.

Разом з тим, беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти, зміст позовних вимог, з огляду на те, що відповідачем прострочено погашення основної заборгованості за договором, оцінивши в сукупності вищезазначені обставини та надані докази, беручи до уваги обставини, які призвели до виникнення боргу, з огляду на розмір інших нарахувань (крім неустойки), що підлягають стягненню з відповідача за договором, а також враховуючи наявність права суду зменшити розмір штрафних санкцій, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" 141802,62 грн. пені, 23310,01 грн. 3% річних, 42500 грн. інфляційних втрат, відмовивши у решті позову.

Судові витрати у вигляді 5241,23 грн. відшкодування судового збору згідно зі ст. 129 ГПК України підлягають покладенню на відповідача. При цьому судом враховується, що судовий збір, незважаючи на зменшення судом розміру неустойки, покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки. Повний текст рішення (враховуючи зміст положень ст.233 ГПК України та перебування судді у відпустці) остаточно складено у 10-ий робочий день після оголошення вступної та резолютивної частин рішення, тобто 15.09.2023р.

Керуючись ст.ст. 2, 20, 24, 73, 74, 129, 232, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" до міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" про стягнення 283605,23 грн. пені, 23310,01 грн. 3% річних, 42500 грн. інфляційних втрат задовольнити частково.

Стягнути з міського комунального підприємства "Хмельницькводоканал" (місто Хмельницький, вулиця Водопровідна, 75, ідентифікаційний код 03356128) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькенергопостач" (місто Хмельницький, вулиця Свободи, 22/1, ідентифікаційний код 44881078) 141802,62 грн. пені, 23310,01 грн. 3% річних, 42500 грн. інфляційних втрат, 5241,23 грн. відшкодування судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Апеляційна скарга подається в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 15.09.2023р.

Суддя М.В. Смаровоз

Віддруков. 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (29001, м. Хмельницький, вул. Свободи, 22/1); 3 - відповідачу (29019, м. Хмельницький, вул. Водопровідна, 75).

Ел. адреси:

позивачу ІНФОРМАЦІЯ_1

відповідачу