СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/1718/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О. , суддя Тарасова І.В.;

за участі секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Трейд (вх.№1483Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 28.06.2023 у справі №922/1718/23 (повний текст рішення складено 04.07.2023 суддею Шарко Л.В. у приміщенні господарського суду Харківської області)

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт", м.Кагарлик Київської обл.,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромакс-Трейд", м.Харків,

про стягнення 1156718,55 грн,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агромакс-Трейд" про стягнення заборгованості в сумі 1156718,55 грн за договором поставки №АЕ-2324-1306/22.

Позов обґрунтований тим, що відповідачем порушено зобов`язання за договором поставки від 13.06.2022 №АЕ-2324-1306/22 щодо оплати поставленого товару на загальну суму з урахуванням погашення у розмірі 1156718,55 грн з ПДВ.

Рішенням господарського суду Харківської області від 28.06.2023 у справі №922/1718/23 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Агромакс-Трейд" на користь ТОВ "Агро Експерт" заборгованість у сумі 1156718,55 грн за договором поставки №АЕ-2324-1306/22 та витрати по сплаті судового збору в сумі 17350,78 грн.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд мотивував його тим, що відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України, ст.193, 198 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, ураховуючи, що відповідач не сплатив заборгованість, не надав доказів її погашення, не спростував заявлений до стягнення борг, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 28.06.2023 у справі №922/1718/23 та ухвалити нове, яким повністю відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Апелянт зазначає, що між сторонами укладався договір поставки №АЕ-2324-1306/22 від 13.06.2022 з єдиною метою отримання податкового кредиту ПДВ за першою подією (або поставка товару або його оплата), як то передбачено вимогами ст.187.1 Податкового кодексу України. Вчинення такої господарської операції було викликано операційно-фінансовою кризою, пов`язаною з відсутністю податкового кредиту з ПДВ у відповідача. Реальну передачу та отримання товару сторони на меті не ставили. За вказаним договором сторони формально оформили господарські операції згідно з видатковими накладними, які у свою чергу, мають ознаки самостійних правочинів. Про формальність господарських операцій свідчать такі обставини: відсутність домовленості сторін про місце, спосіб та умови поставки; відсутність доказів із транспортування зазначеного товару про місце, спосіб та умови поставки; якість товару як істотна умова договору поставки не узгоджена сторонами, що, на думку апелянта, свідчить про те, що договір поставки є неукладеним відповідно до приписів частини 1 ст.638 Цивільного кодексу України. На думку апелянта, відповідно до положень частини 2 ст.215 Цивільного кодексу України видаткові накладні є нікчемними і не створюють юридичних наслідків для сторін. Також апелянт вважає, що позивач зловживає своїми правами та на цих підставах відмовити у позові.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2023 витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1718/23, необхідні для розгляду скарги, та ухвалено надіслати їх до Східного апеляційного господарського суду. Відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи №922/1718/23.

01.08.2023 матеріали даної справи надійшли до Східного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Трейд залишено без руху. Встановлено заявнику апеляційної скарги 10-денний строк з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги. Роз`яснено заявнику апеляційної скарги, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Трейд на рішення господарського суду Харківської області від 28.06.2023 у справі №922/1718/23. Повідомлено учасників справи про призначення розгляду апеляційної скарги на 14.09.2023 о 15:45 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, у залі засідань №104. Встановлено учасникам справи п`ятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на апеляційну скаргу (з доказами надсилання відзиву іншим учасникам справи), а також для подання письмових заяв, клопотань. Витребувано у учасників справи оригінали документів для огляду у судовому засіданні, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення і мають значення для справи; витяги з Єдиного держреєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на день розгляду апеляційної скарги. Запропоновано учасникам справи заздалегідь письмово повідомити суд про намір і можливість взяти участь у судовому засіданні для своєчасного вжиття заходів з організації його проведення. З метою уникнення загрози для життя і здоров`я учасників судового процесу - рекомендовано взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Явку представників учасників справи визнано необов`язковою. Запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" або надсилати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: .

08.09.2023 від представника ТОВ «Агромакс-Трейд» до суду надійшло клопотання (вх.№10784) про призначення експертизи, в якому зазначає, що, зважаючи на формальний характер господарських операцій за спірними видатковими накладними, відповідач просить у порядку частини4 пункту 5 ст.13, ст.99 Господарського процесуального кодексу України призначити у справі економічну експертизу, проведення якої доручити Харківському НДІ судових експертиз ім.засл. проф.М.С.Бокаріуса та на вирішення якої поставити такі питання: 1) Чи підтверджене фінансовою звітністю та бухгалтерським обліком ИРВ №Агро Експерт» () наявність у нього на балансі (у власності) товару, реалізованого на користь ТОВ «Агромакс-Трейд» () за договором поставки №АЕ-2324-1306/22 від 13.08.2022 та складених на його виконання видаткових накладних: №5304 від 16.06.2022 на суму 375122,70 грн, №5536 від 23.06.2022 на суму 733416, 26 грн; №5539 від 23.06.2922 на суму 1204898,15 грн. 2) Чи підтверджено фінансовою звітністю та бухгалтерським обліком ТОВ «Агромакс-Трейд» () та ТОВ «Агро Експерт» () (по ланцюгу придбання та реалізації) зміни в структурі їх активів та зобов`язань, власному капіталі на підставі укладеного між ними договору поставки №АЕ-2324-1306/22 від 13.06.2022 та складених на його виконання видаткових накладних: №5304 від 16.06.2022 на суму 375122,70 грн, №5536 від 23.06.2022 на суму 733416, 26 грн; №5539 від 23.06.2922 на суму 1204898,15 грн.

У судовому засіданні 14.09.2023 представник відповідача підтримав заявлене клопотання про призначення експертизи.

Колегія суддів, розглянувши клопотання ТОВ «Агромакс -Трейд» про призначення економічної експертизи, зазначає таке.

Відповідно до ст.98, 99 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас, експертиза призначається для з`ясування питань, що потребують спеціальних знань. Як видно з зазначених норм права перед судовими експертами не ставляться правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Водночас, недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Крім того, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Колегія суддів, ураховуючи дійсні обставини справи, характер спірних правовідносин, дійшла висновку, що для вирішення спору у даній справі у суду відсутня потреба у проведенні судової експертизи.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання ТОВ «Агромакс -Трейд» про призначення економічної експертизи у даній справі.

У судовому засіданні 14.09.2023 представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзиву на апеляційну скаргу суду не надав, був належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, з якої убачається, що ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 про відкриття провадження у справі доставлено ТОВ «Агро Експерт» в його електронний кабінет 21.08.2023 о 16:58 год..

У ході апеляційного розгляду даної справи Східним апеляційним господарським судом відповідно до пункту 4 частини 5 ст.13 Господарського процесуального кодексу України створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строку, встановленого частиною 1 ст.273 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

13.06.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро Експерт" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агромакс-Трейд" (покупець) укладено договір поставки №АЕ-2324-1306/22, відповідну до умов якого постачальник зобов`язувався постачати (продати) та передати у власність відповідача товари (товар), а покупець зобов`язувався приймати та оплатити (купити) товар, за ціною та вартістю, в порядку та на умовах, визначених договором.

Товаром за цим договором є насіння та/або засоби захисту рослин, а також інший асортимент, який буде визначатися в додатках Специфікаціях до цього договору (пункт 1.2 договору).

Згідно з пунктом 1.3 договору кількість, одиниці виміру, асортимент, упаковка, ціна, вартість товару (партії товару), що постачатиметься постачальником на адресу покупця, умови його поставки, прийняття та оплати визначаються у додатках Специфікаціях на кожну партію товару, що є невід`ємними частинами даного договору.

Відповідно до пункту 2.1 договору ціни товарів визначаються у додатках-специфікаціях. Ціна товарів включає вартість тари, пакування та маркування, а також податок на додану вартість, що нараховується згідно з законодавством України.

Загальна орієнтовна ціна договору залишається відкритою, а остаточна сума договору складає суму усіх видаткових накладних, на підставі яких здійснюється поставка товару за даним договором окремими партіями, та визначається, виходячи з встановлених цін на товар (пункт 2.2 договору).

Конкретні ціни за одиницю виміру товару, що визначені у додатках-специфікаціях, видаткових накладних, рахунку-фактурі, встановлені сторонами виключно для цього договору, не поширюються на інші договори, що укладені або будуть укладені між сторонами, і не можуть розглядатися у якості доказу усталеної практики визначення цін у договірних відносинах між сторонами (пункт 2.3 договору).

При цьому ціна (вартість) окремих товарів (партій товару) може здійснюватися після поставки товарів за погодженням сторін (пункт 2.4 договору).

Пунктом 3.1 договору сторони погодили основні умови оплати товару (форма, розміри та строки оплати) визначаються додатками-специфікаціями до договору з урахуванням положень, визначених цим розділом договору, та можуть передбачати як повну або часткову передплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок позивача до фактичного відвантаження товару, так і оплату за партію товару грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок позивача після фактичного відвантаження товару, що зазначається у додатках-специфікаціях.

Зобов`язання з оплати грошовими коштами шляхом банківського переказу на рахунок постачальника вважатимуться виконаними покупцем належним чином в момент зарахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. При цьому призначення платежу у банківському переказі, крім обов`язкових реквізитів, має містити посилання на рахунок-фактуру та реквізити цього договору (пункт 3.2 договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору товар, що постачається постачальником протягом дії цього договору, замовляється та оплачується покупцем, та відвантажується постачальником партіями відповідно до підписаних додатків-специфікацій, або їх частинами.

Згідно з пунктом 4.5 договору зобов`язання позивача з поставки товару покупцю вважається виконаним, а право власності на товар переходить до відповідача з моменту передачі йому товару та підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної на цей товар.

Приймання товару покупцем за кількістю підтверджується належним чином оформленою видатковою накладною. Після приймання товару за кількістю, претензії покупця щодо кількості, пакування (крім претензій щодо нестач товару всередині упаковки або тари) чи зовнішнього вигляду товару не приймаються (пункт 5.1 договору).

Відповідно до пункту 5.2 договору покупець зобов`язується після прийняття товару (партії товару) підписати видаткову накладну та передати її постачальнику, та або направити засобами поштового зв`язку на адресу постачальника не пізніше 2-х банківських днів.

Також сторони визнають, що доказами поставки товару (партії товарів) можуть бути: реєстрація постачальником податкової накладної в ЄДРПНВ, якщо така накладна реєструється по факту поставки, відображення відповідної поставки у податковому обліку покупця, інші документи (пункт 5.4 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання та завірення печатками сторін і діє до 31.12.2022 (пункт 12.1 договору).

Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від обов`язку погашення своїх грошових зобов`язань та відповідальності за порушення умов цього договору (пункт 12.2 договору) (а.с.42-46).

Згідно з пунктом 1.1 договору між постачальником та покупцем 13.06.2022 підписано додаток-специфікацію №1 до договору, відповідно до якої сторони погодили поставку та оплату товару: 1) ЛГ 59580 Круїзер, насіння соняшнику - 60 мішків - 5484,25 (ціна без ПДВ) - 329055,00 грн (сума без ПДВ). 2) ЛГ 59580 Круїзер, насіння соняшнику - 140 мішків - 4595,34 (ціна без ПДВ) - 643347,60 грн (сума без ПДВ). Разом: 972402,60 грн. Сума ПДВ: 136136,36 грн. Усього з ПДВ: 1108538,96 грн (а.с.47).

16.06.2022 між постачальником та покупцем підписана видаткова накладна №5304, відповідно до якої постачальник передав, а покупець отримав товар - насіння соняшнику на загальну суму 375122 (триста сімдесят п`ять тисяч сто двадцять дві) гривні 70 копійок (а.с.48).

23.06.2022 між постачальником та покупцем підписана видаткова накладна №5536, відповідно до якої постачальник передав, а покупець отримав товар - насіння соняшнику на загальну суму 733416 (сімсот тридцять три тисячі чотириста шістнадцять) гривень 26 копійок (а.с.49).

Згідно з додатком-специфікацією №1 до договору оплата за поставлений товар повинна бути здійснена у такому порядку:

- 50% від вартості товару що становить 554269,48 (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 48 копійок) сплачується покупцем до 15.06.2022.

- 50% від вартості товару що становить 554269,48 (п`ятсот п`ятдесят чотири тисячі двісті шістдесят дев`ять гривень 48 копійок) сплачується покупцем 31.10.2022.

14.06.2022 покупцем сплачено 554269,48 грн.

Позивач зазначає, що станом на день подання позову розмір заборгованості покупця за поставлений товар згідно з додатком- специфікацією №1 становить 554269,48 грн.

21.06.2022 між постачальником та покупцем підписано додаток-специфікацію № 2 до договору, відповідно до якої сторони погодили поставку та сплату товару: ЛГ 59580 Круїзер, насіння соняшнику - 230 мішків (ціна без ПДВ) 4595,34 грн - 1056928,20 грн (сума без ПДВ). Разом сума: 1056928,20 грн. Сума ПДВ: 147969,95 Усього з ПДВ: 1204898,15 грн (а.с.57).

23.06.2022 між постачальником та покупцем підписана видаткова накладна №5539, відповідно до якої постачальник передав, а покупець отримав товар - насіння соняшнику на загальну суму 1204898 (один мільйон двісті чотири тисячі вісімсот дев`яносто вісім гривень) гривень 15 копійок (а.с.58).

Згідно з додатком-специфікацією № 2 до договору оплата за поставлений товар повинна бути здійснена у такому порядку:

- 50% від вартості товару що становить 602449,08 грн (шістсот дві тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 08 копійок) сплачується покупцем до 21.06.2022;

- 50% від вартості товару що становить 602449,08 грн (шістсот дві тисячі чотириста сорок дев`ять гривень 08 копійок) сплачується покупцем 31.10.2022.

21.06.2022 покупцем сплачено 602449,07 грн.

Отже, розмір заборгованості покупця за поставлений товар згідно з додатком- специфікацією №2 становить 602449,07 грн. Усього, за відповідачем рахується не сплачена заборгованість у сумі 1156718,55 грн, що і стало приводом для звернення з даним позовом до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи, колегія суддів виходить з такого.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст.173 Господарського кодексу України та ст.509 Цивільного кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт господарювання (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язків.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Стаття 712 Цивільного кодексу України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 2, 3 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Статтями 655, 692 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно зі ст.599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Як свідчать матеріали справи, згідно з видатковою накладною №5304 від 16.06.2022 постачальник передав, а покупець отримав товар - насіння соняшнику на загальну суму 375122,70 грн, видатковою накладною №5536 від 23.06.2022 постачальник передав, а покупець отримав товар - насіння соняшнику на загальну суму 733416,26 грн; видатковою накладною №5539 від 23.06.2022 покупець отримав товар - насіння соняшнику на загальну суму 1204898,15 грн. 14.06.2022 покупцем сплачено 554269,48 грн.

Відтак позивач надав належні та допустимі докази у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження поставки товару відповідачу та отримання останнім товару за спірними видатковими накладними.

Наведене спростовує твердження апелянта про те, що реальну передачу та отримання товару сторони на меті не ставили, за вказаним договором сторони формально оформили господарські операції згідно з видатковими накладними, які у свою чергу, мають ознаки самостійних правочинів.

Згідно з частинами 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок з доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Верховний Суд у ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц.

Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 ст.32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.86 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, суд зобов`язаній надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Посилання апелянта на те, що між сторонами укладався договір поставки №АЕ-2324-1306/22 від 13.06.2022, єдиною метою якого було отримання податкового кредиту ПДВ за першою подією (або поставка товару або його оплата), як то передбачено вимогами ст.187.1 Податкового кодексу України, а вчинення такої господарської операції було викликано операційно-фінансовою кризою, пов`язаною з відсутністю податкового кредиту з ПДВ у відповідача, не беруться судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження такого.

Щодо твердження апелянта про те, що господарські операції є формальними через відсутність домовленості сторін про місце, спосіб та умови поставки; відсутність доказів із транспортування зазначеного товару про місце, спосіб та умови поставки; не узгодження в договорі поставки якості товару, що є істотною умовою договору, в результаті чого, договір поставки є неукладеним, колегія суддів зазначає, що вказані апелянтом обставини стосуються дослідження умов договору поставки, що є чинним, підписаним з боку відповідача, який погодився на вказані умови договору, та не є предметом розгляду у даній справі.

Разом з цим, з`ясувавши обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, на переконання колегії суддів позивачем доведено та підтверджено належними та допустимими доказами факт отримання відповідачем товару 1)ЛГ 59580 Круїзер, насіння соняшника - 60 мішків - 5484,25 (ціна без ПДВ) - 329055,00 грн (сума без ПДВ). 2) ЛГ 59580 Круїзер, насіння соняшнику - 140 мішків - 4595,34 (ціна без ПДВ) - 643347,60 грн (сума без ПДВ). Разом: 972402,60 грн. Сума ПДВ: 136136,36 грн. Усього з ПДВ: 1108538,96 грн; 3) ЛГ 59580 Круїзер, насіння соняшнику - 230 мішків - 4595,34 грн (ціна без ПДВ) 1056928,20 грн (сума без ПДВ) згідно з видатковими накладними №5304 від 16.06.2022, №5536 від 23.06.2022, №5539 від 23.06.2022.

Отже, колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта про те, що відповідно до положень частини 2 ст.215 Цивільного кодексу України видаткові накладні є нікчемними і не створюють юридичних наслідків для сторін.

Ураховуючи, що відповідач не сплатив заборгованість за договором у сумі 1156718,55 грн, адже матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком господарського суду про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивач зловживає своїми правами та на цих підставах відмовити у позові. Колегія суддів вважає такі твердження заявника апеляційної скарги безпідставними, оскільки відповідач не конкретизує у чому саме полягають зловживання процесуальними правами з боку позивача.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові надано вичерпну відповідь на усі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, викладених в рішенні суду першої інстанції, яке є предметом апеляційного оскарження.

Відповідно до ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи заявника апеляційної скарги, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом у повній мірі з`ясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте рішення є законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги не убачається.

Керуючись статтями 240, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Агромакс-Трейд залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 28.06.2023 у справі №922/1718/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 18.09.2023.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя І.В. Тарасова