ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2125/23

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Івано - Франківськцемент», Івано-Франківська обл., Тисменицький р-н., с. Ямниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФ СЕМ СЕРВІС», Київська обл., м. Вишневе

про стягнення заборгованості

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Івано - Франківськцемент» №01/1257-1/7 (вх. №1853/23 від 13.07.2023) (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФ СЕМ СЕРВІС» (далі відповідач) про стягнення заборгованості за Договором надання послуг №01/092021 від 10.09.2021 року у розмірі 179475,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про надання послуг №01/092021 від 10.09.2021 року в частині поставки запасних частин та здійснення ремонту двигуна.

Також, позивачем у позовній заяві заявлено клопотання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 14.07.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №911/2125/23 за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 року №18, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв`язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Судом враховано, що ухвала суду від 14.07.2023 року направлялась відповідачу на юридичну адресу: 08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, будинок 41, офіс 2/6, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, однак, поштовий конверт, адресований відповідачу, повернуто ПАТ «Укрпошта» до суду із зазначенням причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Крім того, ухвалу суду від 14.07.2023 року у справі офіційно оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень - www.reyestr.court.gov.ua, вона знаходиться у вільному доступі, тоді як згідно ст.ст. 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом, а всі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Також, інформацію про розгляд справи №911/2125/23 оприлюдено на сайті «Судова влада України».

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, яка ратифікована Україною 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Згідно ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який належним чином повідомлений про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений ч. 1 ст. 251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзив на позов, а відтак, не скористався наданими йому процесуальними правами.

Враховуючи, що ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Частиною 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ПРОФ СЕМ СЕРВІС» (за договором виконавець) та Приватним акціонерним товариством «ІВАНО-ФПВНКІВСЬКЦЕМЕНТ» (за договором замовник) 10.09.2021 року укладено Договір надання послуг №01/092021 про (далі Договір), згідно умов п. 1.1. якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується у встановлені строки надати послуги із виконання робіт Замовнику, кількості та за ціною вказаною у специфікації (Додатки до цього Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору (надалі іменується «Послуга»), а Замовник зобов`язується прийняти ці послуги та своєчасно здійснити їхню оплату відповідно до умов даного Договору. Асортимент Послуг, загальна кількість робіт визначається Замовником, ціна за одиницю, визначається у Специфікації (Додатки до Договору), що є невід`ємною частиною цього Договору (п. 1.2 Договору).

Згідно п.п. 3.1, 3.2 Договору, ціна на Послуги, що надаються за цим Договором, зазначається у специфікації (Додатки до цього Договору). Загальна сума Договору складається з сум всіх Специфікацій.

Відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 Договору, Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги, що надаються за цим Договором у строк, що обопільно узгоджений Сторонами в Специфікації (Додатках) до цього Договору. Виконання робіт із надання послуг може здійснюватися на умовах DDP або EXW, та/або FCA або на інших умовах визначених Офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс 2020, та додатково зазначається в Специфікації (Додатках) до цього Договору. Право власності переходить від Виконавця до Замовника в момент підписання Актів приймання-передачі, якщо інше не зазначено в специфікації.

Загальна кількість підсобних робіт, перелік видів робіт, одиниці вимірювання, розміри робіт, визначаються в Специфікації (Додатках). Номенклатура наданих Послуг по кількості, якості, асортименту і ціні повинна відповідати Специфікації (Додатку) та супровідним документам Виконавця (п.п. 5.1, 5.2 Договору).

Пунктом 8.2 Договору передбачено, що Замовник здійснює оплату за надання Послуг на умовах, передбачених Додатками до цього Договору. Розрахунок за надання послуг здійснюється Замовником лише при умові належного складання Виконавцем актів приймання робіт та реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, що мають бути складені в рамках цього Договору.

Як зазначено позивачем, на виконання умов Договору, ним здійснено оплату за поставку запасних частин - кілець, патрубків, ремкомплекту, що підтверджується платіжними дорученнями від 08.06.2022 на суму 16950,00 грн., від 17.06.2022 на суму 15665,40 грн., від 20.06.2022 на суму 4642,52 грн. від 03.08.2022 на суму 48254,20 грн.

Так, відповідачем частково здійснено поставку запасних частин, що підтверджується видатковими накладними №РН-0000029 від 21.06.2022, №РН-0000042 від 12.07.2022, №РН-0000048 від 09.08.2022, №РН-0000054 від 21.09.2022.

Крім поставки запасних частин, відповідач, за умовами Договору, зобов`язувався провести ремонт двигуна VWВМF006964 навантажувача LINDE згідно наданої калькуляції на проведення ремонту.

На підставі рахунку-фактури №СФ-0000180 від 25.11.2021 року позивачем здійснено часткову оплату за ремонт двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE, що підтверджується платіжним дорученням від 03.06.2022 на суму 120635,59 грн. Однак, в порушення зобов`язань за Договором, відповідачем ремонт двигуна виконано не було.

Як зазначено позивачем, на підставі Договору ним перераховано відповідачу 206147,62 грн. та отримано запчастин на суму 26671,82 грн.

Позивачем на адресу відповідача надіслано претензію №01/1816-1/7 від 04.11.2022 року з вимогою повернути сплачені позивачем кошти у сумі 179475,80 грн. (докази надіслання додано до матеріалів справи). Однак, зазначена претензія залишена відповідачем без відповіді та реагування, грошові кошти у сумі 179475,80 грн. позивачу не повернуто, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України (далі ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Статтею 174 ГК України визначено, що підставою виникнення господарських зобов`язань зокрема є господарські договори та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачених законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами укладено Договір надання послуг №01/092021 від 10.09.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Проаналізувавши укладений між позивачем та відповідачем Договір, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є фактично договором підряду, що містить деякі елементи договору надання послуг.

Основний критерій відмінності роботи від послуги, на який найчастіше звертається увага при розгляді господарських справ (встановлення дійсних правовідносин між сторонами спору) - майновий результат роботи і відсутність такого у послуги.

Різниця між послугами і роботами полягає у тому, що саме оплачується - процес (послуги) чи результат (роботи). У зобов`язаннях по виконанню робіт на одного з контрагентів покладається обов`язок виконати роботу, яка б завершувалась досягненням певного матеріального результату, а в зобов`язаннях про надання послуг діяльність контрагента спрямована на вчинення юридичних і фактичних дій, які безпосередньо не породжують матеріальних наслідків або зовсім не повинні завершуватися матеріальними наслідками, тобто споживання послуги має місце в процесі її надання, на відміну від роботи, споживання результатів якої зазвичай не збігається з часом її надання.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Тобто, чинним законодавством віднесено договори, предметом виконання яких є ремонт речей, до правової категорії договорів підряду.

Відповідно до ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 2 ст. 628 ЦК України, сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Так, судом встановлено, що укладений сторонами Договір є змішаним договором, який містить у собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки (запчастини) та договору підряду (в частині виконання робіт з ремонту двигуна).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно пп. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 п. 2.1 Договору, визначено, що виконавець зобов`язаний надати послуги у кількості та асортименті, передбачених Додатками до цього Договору та відповідно до умов та у строки зазначені в даному Договорі. Надати Замовнику в момент здійснення фактичної передачі послуг, акти виконання робіт, копії сертифікатів якості та інші документи на вимогу Замовника. За два робочих дні до закінчення виконання робіт Виконавець зобов`язаний направити на електронну пошту Замовника сканкопію актів виконаних робіт, що посвідчують якість надання послуг (сертифікат якості/відповідності, тощо).

Пунктами 3.1, 3.2 Договору визначено, що ціна на Послуги, що надаються за цим Договором, зазначається у специфікації (Додатки до цього Договору). Загальна сума Договору складається з сум всіх Специфікацій.

Згідно п. 4.1 Договору, виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги, що надаються за цим Договором у строк, що обопільно узгоджений Сторонами в Специфікації (Додатках) до цього Договору.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору, загальна кількість підсобних робіт, перелік видів робіт, одиниці вимірювання, розміри робіт, визначаються в Специфікації (Додатках). Номенклатура наданих Послуг по кількості, якості, асортименту і ціні повинна відповідати Специфікації (Додатку) та супровідним документам Виконавця.

Замовник здійснює оплату за надання Послуг на поточний рахунок Виконавця, згідно з погодженою вартістю, що вказується у Додатках до цього Договору. Замовник здійснює оплату за надання Послуг на умовах, передбачених Додатками до цього Договору (п.п. 8.1, 8.2 Договору).

В підтвердження часткового виконання відповідачем зобов`язань за спірним Договором в частині здійснення поставки товару, позивач надав суду підписані сторонами видаткові накладні.

Водночас, доказів підписання між сторонами актів здачі-приймання наданих робіт за спірним Договором, матеріали справи не містять.

Суд зауважує, що згідно норм ст.ст. 843, 846, 853, 854 ЦК України, договір підряду має містити умови щодо ціни роботи, строків виконання робіт, порядок їх прийняття та оплати.

Так, згідно п.п. 2.1, 3.1, 3.2, 4.1, 5.1, 5.2, 8.2 Договору, кількість та асортимент послуг, ціна послуг строк надання послуг, загальна кількість послуг, порядок оплати, визначаються Специфікацією що є невід`ємним додатком до Договору. Однак, позивачем до матеріалів справи не додано Специфікації до Договору, що позбавляє суд можливості встановити кількість та асортимент послуг, що надаються, загальну суму договору, а також строк надання послуг виконавцем та поставки запчастин.

Позивач зазначає, що відповідачем не було виконано ремонт двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE та поставку запчастин, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду з даним позовом про повернення сплачених коштів.

При цьому, суд зазначає, що у Договорі сторонами не узгоджено строк виконання відповідачем робіт (надання послуг) з ремонту двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE та поставки запчастин, натомість, у п. 4.1 Договору зазначено, що виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги, що надаються за цим Договором у строк, що обопільно узгоджений Сторонами в Специфікації (Додатках) до цього Договору, однак, як зазначено вище, позивачем до матеріалів справи не додано Специфікації.

Таким чином, позивачем не доведено що строк виконання послуг з ремонту двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE та строк поставки за Договором є таким, що настав. Тому, суд позбавлений можливості встановити факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором у визначений таким договором строк.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги , кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів направлення на адресу відповідача вимоги щодо виконання обов`язку з проведення ремонту двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE матеріали справи не містять. Будь-якого листування, з якого можна було б встановити строк, протягом якого відповідач мав виконати ремонт двигуна позивачем також не надано.

У претензії №01/1816-1/7 від 04.11.2022 року мова йде про повернення грошових коштів у сумі 179475,80 грн., а не про зобов`язання відповідача виконати прийняті на себе обов`язки щодо ремонту двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE у визначений позивачем термін .

Отже, станом на даний час, строк виконання зобов`язання, прийнятого на себе відповідачем щодо ремонту двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE ще не настав. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що ним допущено пропуск встановленого строку за виконання робіт (надання послуг).

Як зазначено позивачем, на підставі рахунку-фактури №СФ-0000180 від 25.11.2021 року на загальну суму 241271,00 грн. позивачем здійснено часткову оплату за ремонт двигуна VWBMF006964 навантажувача LINDE, що підтверджується платіжним дорученням від 03.06.2022 на суму 120635,59 грн.

Згідно п. 8.2 Договору, замовник здійснює оплату за надання Послуг на умовах, передбачених Додатками до цього Договору. Розрахунок за надання послуг здійснюється Замовником лише при умові належного складання Виконавцем актів приймання робіт та реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, що мають бути складені в рамках цього Договору.

У зв`язку із відсутністю у матеріалах справи Специфікації до Договору, суд позбавлений можливості встановити умови оплати наданих послуг.

Відтак, враховуючи те, що замовник здійснює оплату за надання послуг на умовах, передбачених Додатками до цього Договору, а розрахунок за надання послуг здійснюється замовником лише при умові належного складання виконавцем актів приймання робіт та реєстрації їх в Єдиному реєстрі податкових накладних, що мають бути складені в рамках цього Договору, в матеріалах справи відсутня Специфікація, на підставі якої суд мав би можливість встановити строк виконання умов Договору, а Договір продовжує свою дію в частині виконання сторонами своїх зобов`язань, у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача 179475,80 грн.

Таким чином, позовні вимоги є передчасними та підлягають відхиленню у повному обсязі.

В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що частина 2 ст. 849 ЦК України встановлює, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 849 ЦК України, якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Згідно ст. 5 Господарського процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Юридичний аналіз ст. 837 ЦК України, ч.ч. 2, 4 ст. 849 ЦК України дозволяє зробити висновок про те, що договір підряду є одним з цивільно-правових договорів, який має власне правове регулювання умов його укладення та визначає особливості захисту сторонами такого договору своїх прав та інтересів у процесі його виконання. Зокрема, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим або замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, за наявності такого чіткого законодавчого регулювання, до договору підряду не можуть застосовуватися положення інших договорів, зокрема, договору купівлі продажу на предмет можливостей повернення передоплати за договором купівлі-продажу згідно ст. 693 ЦК України, якщо умовами укладеного договору сторони не передбачили іншого.

Таким чином, якщо спеціальними нормами законодавства передбачено певні способи захисту прав та інтересів сторін договору підряду, однак одна із сторін обрала предметом спору таку вимогу, яка не відповідає способам захисту прав та інтересів сторін за договором підряду, визначеним законодавством та не передбаченим умовами укладеного договору підряду, суд не вправі за власною ініціативою вжити інших способів захисту, оскільки це матиме наслідком втручання суду в предмет та підстави позову, їх зміну за рішенням суду, а не сторони договору.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 20.06.2019 у справі №922/2982/18.

В даному випадку, предметом спору є визначена позивачем вимога про повернення коштів у сумі 179475,80 грн. за Договором надання послуг №01/092021 від 10.09.2021 року.

Підставою позову позивачем визначено неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором, а правовою складовою підстав позову є посилання позивача на порушення статей 509, 525, 526, 665, 693 ЦК України, статті 181, 193, 222 ГК України.

Як встановлено судом вище, укладений між сторонами договір є змішаним, який містить у собі елементи різних договорів, а саме: договору поставки (запчастини) та договору підряду (в частині виконання робіт з ремонту двигуна).

Положеннями ЦК України про підряд не передбачено право замовника вимагати повернення авансового платежу, що фактично є попередньою оплатою, у разі невиконання або несвоєчасного виконання підрядником робіт.

У спірних правовідносинах законодавцем чітко визначено правові наслідки порушення сторонами зобов`язань за договором підряду відповідно до ст. 849 ЦК України, а інших способів захисту прав замовника договором підряду не передбачено.

Матеріали справи не містять жодних доказів відмови позивача від спірного договору підряду.

При цьому, необхідно враховувати, що при відсутності в договорі умови про те, що закінчення строку його дії тягне припинення зобов`язань сторін за цим договором, договір вважається чинним до визначеного в ньому моменту закінчення виконання сторонами зобов`язань. При відсутності такої вказівки - момент закінчення зобов`язань визначається суттю самого зобов`язання (постанова Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №925/182/17).

Так, сторонами у Договорі взагалі не зазначено строк дії такого Договору.

Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Судові витрати відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 123, 129, 231, 233, 236 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Івано - Франківськцемент» (77422, с. Ямниця, Тисменицький район, Івано-Франківської області, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФ СЕМ СЕРВІС» (08132, Київська обл., м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 41, офіс 2/6, ) про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення шляхом подання апеляційної скарги до Північного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з врахуванням п. 17.5 Розділу ХІ Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Д.Г. Заєць