ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
04 вересня 2023 року Справа № 915/463/23
Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М. при секретарі судового засідання Артьомові І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1
про зобов`язання виконати умови договору
Представники учасників справи в судове засідання не з`явились
До Господарського суду Миколаївської області звернулась Громадська спілка "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" з позовом до відповідача Приватного підприємства "Дикий Сад", в якому просить суд зобов`язати Приватне підприємство "Дикий Сад" виконати вимоги п. 3.1 Договору № 08-08/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення від 07.09.2021, укладеного з Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", в частині наступного:
- надати позивачу інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються відповідачем, станом на 07.09.2021 та інформацію про Кількість абонентів за формою, встановленою додатком № 1 та № 2 до Договору;
- надати позивачу інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються відповідачем, та інформацію про Кількість абонентів за третій квартал 2021 року, четвертий квартал 2021 року, перший квартал 2022 року, другий квартал 2022 року, третій квартал 2022 року, якщо у звітному кварталі відбулись зміни за формою, встановленою Додатком № 1 та № 2 до Договору;
- сплатити за надання дозволу за третій квартал 2021 року, четвертий квартал 2021 року, перший квартал 2022 року, другий квартал 2022 року, третій квартал 2022 року на поточний рахунок позивача суму винагороди (відрахування), розрахованої у відповідності до Додатку № 3 до Договору.
Позивач просить суд судові витрати щодо оплати судового збору та професійної правничої допомоги у повному обсязі покласти на відповідача.
І. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 03.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 01.05.2023.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 18.04.2023 задоволено заяву представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 01.05.2023 відкладено підготовче засідання на 02.06.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника позивача.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 02.06.2023 відкладено підготовче засідання на 30.06.2023 в режимі відеоконференції за участю представника позивача.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 30.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.07.2023.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 24.07.2023 відкладено розгляд справи по суті на 21.08.2023 в судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представника позивача.
Ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 21.08.2023 відкладено розгляд справи по суті на 29.08.2023 в судовому засіданні в режимі відеоконференції за участю представника позивача.
Рішенням Господарського суду Миколаївської області від 29.08.2023 позов задоволено частково.

Зобов`язано відповідача Приватне підприємство "Дикий Сад" виконати вимоги п. 3.1 Договору № 08-08/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення на програми організацій мовлення від 07.09.2021, укладеного з Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" в частині наступного:

- надати позивачу інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються відповідачем, станом на 07.09.2021 та інформацію про Кількість абонентів за формою, встановленою додатком № 1 та № 2 до Договору;

- надати позивачу інформацію щодо найменувань програм організацій мовлення, які ретранслюються відповідачем, та інформацію про Кількість абонентів за третій квартал 2021 року, четвертий квартал 2021 року, перший квартал 2022 року, другий квартал 2022 року, третій квартал 2022 року, якщо у звітному кварталі відбулись зміни за формою, встановленою Додатком № 1 та № 2 до Договору.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з відповідача Приватного підприємства "Дикий Сад" на користь позивача Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" 1 789, 33 грн. (одна тисяча сімсот вісімдесят дев`ять грн. 33 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу адвоката) відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 238 ГПК України на 04.09.2023 о 16:00 год. Повідомлено учасників справи про призначення судового засідання по справі. Встановлено сторонам строк на подання доказів щодо розміру понесених ними судових витрат до 04.09.2023 (включно).

Сторони явку повноважних представників в судове засідання 04.09.2023 не забезпечили, про розгляд справи повідомлені в судовому засіданні 29.08.2023.

В заяві про ухвалення додаткового судового рішення (вх. № 11404/23 від 31.08.2023) представник позивача росив суд розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення здійснити без участі сторони позивача.

Явка учасників справи не визнавалась судом обов`язковою.

Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та вирішення питання щодо прийняття додаткового рішення у даній справі за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 04.09.2023 судом відповідно до ст. 240 ГПК України складено та підписано вступну та резолютивну частини додаткового рішення без його проголошення.

ІІ. ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ СТОРІН.

31.08.2023 на адресу Господарського суду Миколаївської області від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення (вх. № 11404/23 від 31.08.2023), в якій позивач, посилаючись на приписи ст. 2, 116, 129, 244 ГПК України, просив суд ухвалити додаткове судове рішення у справі № 915/463/23, яким здійснити розподіл судових витрат за результатами розгляду справи та стягнути з Приватного підприємства "Дикий Сад" на користь Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 20 000, 00 грн.

04.09.2023 на адресу Господарського суду Миколаївської області від відповідача надійшла заява в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України (вх. № 11477/23 від 04.09.2023), в якій відповідач зазначив, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката становлять 14 091, 00 грн., на підтвердження чого подано докази. Відповідач зазначив, що враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати відповідача на правову допомогу мають бути покладені на позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

3.1. Витрати позивача на професійну правничу допомогу.

В позовній заяві позивач на виконання вимог п. 9 ч. 3 ст. 162 ГПК України надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зазначивши, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката становлять 20 000, 00 грн.

Витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються останнім наступними доказами:

- договором № 01/02/2020 про надання професійної правничої допомоги від 28.02.2020, укладеним між Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та Партнери" (адвокатське об`єднання та Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (клієнт);

- додатковою угодою від 20.12.2021 до договору № 01/02/2020 від 28.02.2020 про надання професійної правничої допомоги, якою сторони погодили продовжити строк дії договору до 31.12.2023;

- додатковою угодою № 167 від 13.02.2023 до договору, якою сторони погодили надання професійної правничої допомоги у рамках господарського судочинства за позовом клієнта до ПП "Дикий Сад" про зобов`язання виконати умови договору № 08-08/10/20 про надання дозволу на кабельну ретрансляцію об`єктів авторського права і суміжних прав, крім прав організацій мовлення від 07.09.2021;

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю № 2064 від 18.01.2017, виданим Гур`єву А. А.;

- довіреністю від 29.09.2022;

- актом приймання-передачі наданих послуг від 29.08.2023 на суму 20 000, 00 грн.

Відповідно до умов п. 2.4 договору прийняття кожного доручення оформляється додатковою угодою до цього договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати.

Відповідно до п. 10.1 договору розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається сторонами, у порядку, що передбачений п. 2.4 договору.

Відповідно до п. 10.2 договору остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається сторонами шляхом підписання акту.

Відповідно до п. 10.6 договору акт є документом, засвідчує належне та своєчасне виконання сторонами умов договору.

Пунктом 3 додаткової угоди № 167 сторони погодили, що загальна суму гонорару (винагороди) складає 20 000, 00 грн. та сплачується клієнтом протягом 15 робочих днів з дати ухвалення місцевим господарським судом судового рішення, яким закінчується провадження.

3.2. Витрати відповідача на професійну правничу допомогу.

У відзиві на позовну заяву відповідач на виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 165 ГПК України надав попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, зазначивши, що витрати відповідача на професійну правничу допомогу адвоката становлять 10 000, 00 грн.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу підтверджуються останнім наступними доказами:

- договором про надання професійної правової (правничої) допомоги від 18.05.2023, укладеним між ФОП Ремешевським Є. А., який проваджує незалежну професійну діяльність (адвокат) та Приватним підприємством "Дикий Сад" (клієнт), яким сторона погодили надання професійної правничої допомоги по справі № 915/463/23 (п. 1 договору);

- актом приймання-передачі наданих послуг № 0004 від 18.05.2023 на суму 6 710, 00 грн.;

- платіжною інструкцією № 25290 від 30.05.2023 на суму 6 710, 00 грн.;

- ордером на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ № 1089529 від 30.05.2023;

- свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серії МК № 001520 від 11.01.2019, виданим Ремешевському Є. А.;

- актом приймання-передачі наданих послуг № 0011 від 01.09.2023 на суму 7 381, 00 грн.;

- платіжною інструкцією № 25789 від 01.09.2023 на суму 7 381, 00 грн.

Відповідно до п. 4 договору вартість послуг адвоката, що надаються за цим договором, погоджена сторонами у розмірі 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на одну годину роботи, що станом на дату укладення договору становить 1 342 грн.

Відповідно до п. 5 договору загальна сума плати за цим договором залежить від фактичної кількості робочого часу, витраченого адвокатом, переліку та обсягу наданих послуг.

Відповідно до п. 6 договору оплата наданих адвокатом послуг, передбачених п. 1 цього договору, здійснюється виходячи із вартості послуг, вказаної в п. 5-7 цього договору, та фактичного обсягу наданих послуг, погоджених сторонами в акті приймання-передачі наданих послуг. Клієнт здійснює оплату наданих послуг протягом 3-х банківських днів після отримання наданого адвокатом рахунку шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок адвоката.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Статтею 123 ГПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Правова позиція викладена в постановах КГС ВС від 30.06.2022 по справі № 904/7347/21; від 21.04.2021 по справі № 906/1179/20; від 19.04.2021 по справі № 21/96(10); від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20.

Витрати, які підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За змістом ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

В постанові КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20 зазначено, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення (постанова палати КЦС ВС від 03.05.2018 року по справі № 372/1010/16-ц).

Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень ч. 4 ст. 134 КАС України, суд звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним (постанова КАС ВС від 28.12.2020 № 640/18402/19).

За висновками об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, за змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом за умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПК України) (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.01.2021 по справі № 925/1137/19).

Положеннями процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п. 33, 34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19; постанова КГС ВС від 30.06.2022 по справі № 904/7347/21).

За змістом ч. 4 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5, 6 ст. 126 ГПК України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанови КГС ВС від 21.04.2021 по справі № 906/1179/20, від 21.12.2021 по справі № 927/1202/20, від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).

Правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за обґрунтованим та належно вмотивованим клопотанням іншої сторони (постанова КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (постанови об`єднаної палати КГС ВС від 03.10.2019 у справі № 922/445/19; від 22.11.2019 у справі № 902/347/18, від 06.12.2019 у справі № 910/353/19; додаткова постанова КГС ВС від 01.11.2018 у справі № 911/3650/17; постанова КГС ВС від 26.03.2019 у справі № 904/1798/18).

Верховний Суд звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України (п. 6.53 постанови КГС ВС від 06.04.2021 у справі № 922/2056/20).

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ГПК України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови; 4) судові накази.

Відповідно до ч. 3 ст. 233 ГПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

V. ВИСНОВКИ СУДУ.

Позивач у запереченнях на заяву відповідача про покладання судових витрат на позивача (вх. № 11535/23 від 04.09.2023) просив суд відмовити у задоволенні заяви відповідача про покладання на позивача витрат на професійну правничу допомогу, зазначивши, що:

- підставою для звернення позивача до суду із позовом стала бездіяльність відповідача (невиконання умов договору), внаслідок чого відповідач поніс додаткові витрати;

- відповідач не заявляє вимоги про стягнення судових витрат, заява відповідача не відповідає приписам ГПК України, оскільки не містить прохальної частини;

- розмір гонорару не є співмірним зі складністю справи та характером спірних правовідносин.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, заперечуючи проти відшкодування витрат на професійну правничу допомогу позивача, зазначив:

- умовами п. 2.4, 10.1 договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та Партнери" (адвокатське об`єднання та Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (клієнт), не передбачено порядок обчислення гонорару, у зв`язку з чим відсутня можливість пересвідчитись у дійсній домовленості сторін;

- позивач не надав доказів понесення витрат (детального опису робіт (наданих послуг), доказів оплати послуг);

- розмір гонорару не є співмірним зі складністю справи та характером спірних правовідносин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов наступного висновку.

Матеріалами справи підтверджено понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу в сумі 20 000, 00 грн., а відповідачем - в сумі 14 091, 00 грн.

Щодо посилань позивача на те, що підставою для звернення позивача до суду із позовом стала бездіяльність відповідача (невиконання умов договору), внаслідок чого відповідач поніс додаткові витрати, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Отже, приписами ГПК України прямо передбачено можливість як понесення, так і відшкодування судових витрат, до складу яких входять витрати на професійну правничу допомогу, сторонами, тобто як позивачем, так і відповідачем.

Щодо посилань позивача на те, що відповідач не заявив вимоги про стягнення судових витрат, заява відповідача від 04.09.2023 не відповідає приписам ГПК України, оскільки не містить прохальної частини, то суд зазначає, що у відзиві на позовну заяву відповідач просив суд покласти судові витрати на позивача, а в заяві від 04.09.2023 зазначив про наявність правових підстав для розподілу судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог, додавши до заяви відповідні докази в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Щодо посилань відповідача на те, що умовами договору, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Гур`єв та Партнери" (адвокатське об`єднання та Громадською спілкою "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав" (клієнт), не передбачено порядок обчислення гонорару, то суд зазначає, що умовами вищевказаного договору сторони погодили оформлення замовлення, розрахунок та розмір гонорару шляхом оформлення додаткової угоди до договору (в даному випадку додаткова угода № 167).

Щодо посилань відповідача на те, що позивач не надав доказів понесення витрат (детального опису робіт (наданих послуг), доказів оплати послуг), то суд зазначає, що витрати на професійну правничу допомогу позивача, а саме розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом, а отже є визначеним. За приписами п. 1 ч. 2 ст. 126 ГПК України розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Щодо посилань сторін на те, що розмір гонорару не є співмірним зі складністю справи та характером спірних правовідносин, то суд зазначає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Сторонами в заявах: по-перше, не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат; по-друге, не подано суду жодних належних та допустимих доказів у справі в розумінні ст. 76, 77 ГПК України, які б підтверджували неспівмірність витрати та наявність правових підстав для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу кожної сторони.

Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України однією з основних засад господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обгрунтованими та підтвердженими матеріалами справи є витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 20 000, 00 грн. та витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 14 091, 00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 13 333, 33 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Витрати відповідача на професійну правничу допомогу в сумі 4 697, 00 грн. слід відшкодувати відповідачу з позивача пропорційно розміру вимог, в частині яких в позові відмовлено.

Відповідно до ч. 11 ст. 129 ГПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8 636, 33 грн. (13 333, 33 грн. - 4 697, 00 грн.).

Відповідно до ч. 5 ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. 125, 129, 232-233, 238, 240, 241, 244, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Стягнути з відповідача Приватного підприємства "Дикий Сад", проспект Леніна, буд. 52, кв. 4, м. Миколаїв, 54029 () на користь позивача Громадської спілки "Коаліція аудіовізуальних і музичних прав", вул. Шовковича, буд. 10, оф. 28, м. Київ, 01021 ():

- 8 636, 33 грн. (вісім тисяч шістсот тридцять шість грн. 33 коп.) - витрат на професійну правничу допомогу.

2. Наказ видати позивачу після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 14.09.2023

Суддя Е.М. Олейняш