ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"05" вересня 2023 р. Cправа № 902/553/23
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,
за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,
у відсутності учасників справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи
про стягнення 500 750,76 грн,
Господарським судом Вінницької області 08.08.2023 прийнято рішення у справі №902/553/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Дельта Плюс" про стягнення 500 750,76 грн, відповідно до якого позов задоволено частково.
Поряд з цим представником позивача до закінчення судових дебатів заявлено про надання доказів понесення Товариством з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" витрат на професійну правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.
16.08.2023 до суду надійшла заява представника позивача (вх. канцелярії суду №01-34/7562/23) про ухвалення додаткового рішення з наданням доказів на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на професійну правничу допомогу.
За приписами ст. 221 Господарського процесуального кодексу України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Визначаючись щодо дотримання строку на подання доказів понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу, суд враховує таке.
Згідно із ч. 7 ст. 116 ГПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Враховуючи, що рішення у справі №902/553/23 ухвалено 08.08.2023, докази на підтвердження витрат Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" на професійну правничу допомогу направлено засобами поштового зв`язку до суду 14.08.2023, тобто в межах п`яти днів після ухвалення рішення у справі №902/553/23 (оскільки 13.08.2023 - вихідний день), суд доходить висновку, що позивачем дотримано процесуального строку подачі таких доказів.
Так, ухвалою від 18.08.2023 для вирішення питання про судові витрати позивача на професійну правничу допомогу призначено судове засідання на 05.09.2023.
04.09.2023 на адресу електронної пошти суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" про проведення судового засідання 05.09.2023 без участі представника позивача.
Окрім того, 04.09.2023 в системі "Електронний суд" надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, за змістом якого заявник вказує на необхідність повернення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення з підстав її ненаправлення відповідачу.
На визначений час у судове засідання 18.07.2023 повідомлені належним чином учасники справи не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про розгляд питання розподілу понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутності представників сторін.
Поряд з цим судом відхилено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, оскільки існує можливість юридичної особи взяти участь у судовому засіданні через іншого представника, зокрема керівника. При цьому суд також не вбачає підстав для повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, оскільки матеріали справи містять докази її надсилання відповідачу.
Визначаючись щодо витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16).
Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
За змістом ч. 3 ст. 4 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро (організаційні форми адвокатської діяльності).
Як слідує з матеріалів справи, 14.04.2023 між Адвокатським бюро "Сучкова та Партнери" (Адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техбудмеханіка-Спецконтракт" (Клієнт, позивач) укладено Договір №102 про надання правової допомоги (Договір), відповідно до 1.1. якого Клієнт доручає, а Адвокатське бюро бере на себе зобов`язання щодо надання Клієнту правової допомоги, а саме: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань; складення заяв, скарг, інших процесуальних документів; представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного, кримінального судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними і юридичними особами. Повний перелік послуг зазначається в рахунках на оплату послуг.
Плата за послуги Адвокатського бюро за цим Договором обчислюється в порядку погодинної оплати наданих Адвокатським бюро послуг у розмірах, що розраховуються за погодженням з Клієнтом до цього Договору та вказуються у складених Адвокатським бюро та наданих Клієнту актах виконаних робіт (п. 4.1. Договору).
Згідно із п. 4.2. Договору підставою для оплати наданих Адвокатським бюро послуг є складений і підписаний Адвокатським бюро акт виконаних робіт.
Надані Адвокатським бюро та відображені в акті виконаних робіт послуги повинні бути оплачені Клієнтом в розмірі, вказаному в наданому Адвокатським бюро акті виконаних робіт, протягом трьох банківських днів (п. 4.3. Договору).
Відповідно до п. 7.1. цей Договір укладений на термін один рік та набирає чинності з моменту його підписання Сторонами.
Сторони підтвердили факт надання правової допомоги на загальну суму 25 000 грн згідно обопільно підписаного Акту надання послуг №5 від 14.08.2023, що включає:
- відшкодування витрат на поштову кореспонденцію у справі за позовом ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" до ТОВ "Агро Дельта Плюс" про стягнення суми боргу - вартістю 2000 грн;
- представництво інтересів (правова допомога) ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" в судовому засіданні в режимі відеоконференції, підготовче засідання 20.07.2023 справа №902/553/23 - 4000 грн за судо/день;
- представництво інтересів (правова допомога) ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" в судовому засіданні розгляд справи по суті 08.08.2023 справа №902/553/23 - 4000 грн за судо/день.
Також матеріали справи містять копії ордеру про надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1381544 від 14.04.2023 про представництво інтересів ТОВ "Техбудмеханіка-Спецконтракт" адвокатом Матвійчуком Дмитром Володимировичем у складі адвокатського бюро "Сучкова та партнери" та свідоцтва серії КВ №005442 від 30.10.2015 про право Матвійчука Дмитра Володимировича на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ч.ч. 1-2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Частиною 4 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду по справі №908/2702/21 від 12.01.2023 викладено висновок, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України.
Так, за приписами ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Враховуючи зміст норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.
Так, позовна заява міститься всього лише на 5-ти аркушах, тому достатніми є затрати часу на її підготовку в кількості 5 год. за ціною 1500 грн, загальною вартістю 7500 грн.
Поряд з цим матеріалами справи підтверджується участь представника позивача лише у судовому засіданні 08.08.2023. З огляду на погодження сторонами фіксованої вартості за 1 судо/день в розмірі 4000 грн (без прив`язки до тривалості засідання), такі витрати є обґрунтованими в загальному розмірі 4000 грн (за участь у судовому засіданні 08.08.2023). Водночас витрати в розмірі 4000 грн за участь у судовому засіданні 20.07.2023 не відповідають критерію реальності, оскільки представник позивача не забезпечив явки у таке судове засідання. При цьому 20.07.2023 на адресу електронної пошти суду надійшла заява представника позивача про проведення підготовчого судового засідання без його участі.
Щодо відшкодування витрат позивача на поштову кореспонденцію, то сукупно такі витрати підтверджуються матеріалами справи в сумі 90 грн: 40 грн - плата за пересилання позовної заяви відповідачу та 50 грн - плата за пересилання відповідачу заяви про ухвалення додаткового рішення. Отже, такі витрати є фактичними і неминучими.
Оскільки за Актом надання послуг №5 від 14.08.2023 відшкодування витрат на поштову кореспонденцію заявлено позивачем в сумі 2000 грн, тому такі витрати в розмірі 1910 грн (2000 грн - 90 грн) є необґрунтованими та доказово не підтвердженими.
У відповідності до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки судом задоволено позовні вимоги частково, то відповідному частковому задоволенню підлягають і обґрунтовані витрати позивача на професійну правову допомогу (у співвідношенні 86,39 % - задоволено та 13,61 % - відмовлено).
Керуючись ст.ст. 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Ухвалити додаткове рішення у справі №902/553/23 щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу.
4. Згідно з приписами ч. 1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
5. Відповідно до ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне додаткове рішення складено 14 вересня 2023 р.
Суддя А.А. Тварковський
1 - до справи;