УХВАЛА

15 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/11353/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Баранець О.М., Вронська Г.О.,

розглянувши касаційну скаргу Міністерства юстиції України

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя Ковтун С.А.)

від 18.07.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Майданевич А.Г., судді - Ткаченко Б.О., Гаврилюк О.М.)

від 19.06.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до Міністерства юстиції України

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:

1.Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси"

2. ОСОБА_2

3. ОСОБА_3

4. ОСОБА_4 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5

про визнання незаконним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2021 року ОСОБА_6 звернувся з позовом до Міністерства юстиції України про визнання незаконним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4254/5 від 09.12.2020 "Про задоволення скарги", яким частково задоволено скаргу ОСОБА_5 від 21.09.2020, скасовано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань реєстраційні дії від 14.09.2020 №047001067 "Скасування реєстраційної дії", № 048001067 "Скасування реєстраційної дії", № 049001067 "Скасування реєстраційної дії", № 050001067 "Скасування реєстраційної дії" та № 051001067 "Державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу", проведені приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Дереберою Тетяною Олександрівною щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси" шляхом внесення записів до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси".

2. Позов обґрунтований тим, що є підстави для відмови у скарзі відповідно до пункту 4 частини восьмої статті 34 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", оскільки на час прийняття оскаржуваного наказу в провадженні Господарського суду Київської області розглядалася справа № 911/2780/20 з тими самими сторонами, з такого самого предмета і тих самих підстав. Також наказ прийнятий всупереч забороні, встановленій в ухвалі суду у справі № 911/2780/20 від 24.09.2020 про забезпечення позову, якою заборонено здійснювати реєстраційні дії в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональні ресурси". Оспорюваний наказ суперечить положенням статті 15, частин другої та третьої статті 17 ЦК Україна та в логічному взаємозв`язку з ними - пункту 7 частини восьмої статті 34 Закону, оскільки задоволено скаргу неуповноваженої на те особи ( ОСОБА_5 ) та поновлено її неіснуюче право, поновлено протиправні записи про державну реєстрацію. Розгляд скарги відбувся без дотримання вимог Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів Міністерства юстиції № 1128 від 25.12.2015 (далі - Порядок) щодо повідомлення зацікавлених осіб у належний спосіб, чим порушено принципи цивільного права та Положення порядку розгляду скарг.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 18.07.2022, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023, позов задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 4254/5 від 09.12.2020 "Про задоволення скарги". Стягнуто з відповідача на користь позивача 2 270,00 грн судового збору.

4. Суд першої інстанції дійшов наступних висновків:

- звернення ОСОБА_5 зі скаргою стосувалось захисту її прав як особи, стосовно якої неправомірно були вчиненні дії щодо виключення з ЄДРПОУ відомостей про неї, як учасника Товариства;

- у Міністерства юстиції України була відсутня підстава для відмови у скарзі ОСОБА_5 така, як спільність скарги та судового провадження у справі № 911/2780/20 за суб`єктивним критерієм, предметом і підставами;

- оспорюваний наказ не суперечить заборонам, запровадженим Господарським судом Київської області ухвалою від 24.09.2020 у справі № 911/2780/20, оскільки наказ не стосується здійснення відповідачем реєстраційної діяльності в ЄДРПОУ, а пов`язаний з такою компетенцією як розгляд скарг на рішення, дії або бездіяльність державних реєстраторів, суб`єктів державної реєстрації, заборону на здійснення якої ухвала № 911/2780/20 не містить, що свідчить про відсутність підстав для оцінки наказу на відповідність нормам, що визначають обов`язковість судових рішень;

- натомість відповідач порушив вимоги пункту 11 Порядку, які зобов`язують Міністерство юстиції України поряд з розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті, повідомити цих осіб телефонограмою або засобами електронної пошти за номером телефону або засобом електронної пошти, встановлених з інших офіційних джерел;

- порушення принципів рівності, змагальності при розгляді скарги ОСОБА_5 , без урахування прав особи на участь у процесі прийняття рішення, незалежно від суті прийнятого наказу, виключає висновок про правомірність розгляду скарги та законності такого рішення;

- неповідомлення скаржника, суб`єкта оскарження та інших заінтересованих осіб, зазначених у скарзі, або повідомлення цих осіб в надмірно стислі строки не може вважатися формальним порушенням, оскільки обов`язковість здійснення такого повідомлення передбачена нормами чинного законодавства, та суть такого повідомлення зводиться не лише до інформування суб`єкта оскарження та зацікавлених осіб про розгляд скарги, а має забезпечити їм реальну можливість взяти участь у засіданні, надати пояснення (висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 826/1632/17, від 06.07.2018 у справі № 826/3442/17 та в ухвалі Верховного Суду від 28.07.2021 у справі № 910/8414/20).

5. Суд апеляційної інстанції погодився з зазначеними висновками суду першої інстанції, однак вказав, що місцевий господарський суд хоча і зазначив про дослідження змісту оголошення, але обмежився лише висновком про те, що відповідачем порушені вимоги пункту 11 Порядку, тому відповідно до частини четвертої статті 277 ГПК України доповнив мотивувальну частину рішення суду першої інстанції, а саме:

- з оголошення про засідання Колегії Міністерства юстиції України з розгляду, розміщеного на офіційному веб-сайті Мін`юсту не вбачається відомостей щодо суті скарги, а також зі змісту оголошення не зрозуміло, що скарга стосується реєстраційних дій, до яких заінтересовані особи, зокрема і позивач мають відношення;

- хоча Порядок не містить вимог до змісту повідомлення (оголошення) про розгляд скарги, проте, враховуючи мету такого повідомлення, воно має містити інформацію про скаржника, суб`єкта оскарження (державного реєстратора, дії якого оскаржуються), суть скарги, час та місце розгляду скарги. Зміст повідомлення повинен бути достатнім для того щоб зацікавлені особи (зокрема державний реєстратор), могли зрозуміти, що скарга стосується реєстраційних дій, до яких вони мають стосунок, і суть цієї скарги (висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.07.2021 року у справі № 640/18150/19, від 17.01.2019 у справі № 826/1632/17, від 16.03.2023 у справі № 910/574/22).

6. 22.08.2023 Міністерство юстиції України надіслало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

7. Верховний Суд ухвалою від 29.08.2023 касаційну скаргу залишив без руху відповідно до статей 174, 292 ГПК України, оскільки скаржник не порушив питання про поновлення строку на касаційне оскарження та не навів поважних причин пропуску цього строку, не зазначив підстави касаційного оскарження судових рішень та відповідного їх обґрунтування, передбачених частиною другою статті 287 ГПК України, не додав документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, а також докази надсилання копій касаційної скарги учасникам справи.

8. 08.09.2023 скаржник надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу у новій редакції.

9. У тексті касаційної скарги скаржник наводить доводи щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, а саме:

- надмірне навантаження, яке виходить за межі фізичних можливостей, плинність кадрів та недостатня кількість працівників, щодо яких здійснюється розподіл справ;

- відповідно до службової записки №71823/12.1-23 від 30.06.2023 на даний час кількість справ, що перебувають у роботі відділу, перевищує 3000 справ;

- у зв`язку зі звільненням співробітника ОСОБА_7 , на яку було розподіллено та доручено ведення цієї справи, повторний розподіл справи відбувся після спливу строку на подання касаційної скарги і був розподілений на ОСОБА_8 , якого призначено на посаду 06.07.2023, та який на момент розподілу справи мав у своїй роботі більше 500 справ.

10. Верховний Суд розглянув наведені обґрунтування причин пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень та виходить з наступного.

11. Залишаючи касаційну скаргу без руху Верховний Суд виходив з того, що:

- 19.06.2023 апеляційний господарський суд ухвалив постанову, повний текст якої складено 27.06.2023, тому останнім днем для подання касаційної скарги є 17.07.2023. Скаржник звернувся з касаційною скаргою 22.08.2023, поза межами 20-денного строку, встановленого частиною першою статті 288 ГПК України для подання касаційної скарги;

- згідно із відомостями автоматизованої системи документообігу суду КП "ДСС" постанова суду апеляційної інстанції надіслана в електронний кабінет Міністерства юстиції України та доставлена 28.06.2023 о 15:40, що підтверджується сформованою Верховним Судом довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду;

- датою вручення оскаржуваної постанови апеляційного господарського суду є 28.06.2023, тому передбачений положенням частини другої статті 288 ГПК України двадцятиденний строк, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту оскаржуваного судового рішення, закінчився 18.07.2023, у той час як касаційну скаргу подано 22.08.2023, тобто з пропуском цього строку.

12. Відповідно до частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

13. Нормами процесуального закону чітко визначено строки вчинення процесуальних дій, порядок обчислення, початок відліку та їх закінчення. Процесуальні строки є обов`язковими як для суду, так і учасників судового процесу, оскільки визначають, зокрема, час протягом якого має бути вчинено процесуальну дію.

14. Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених ГПК України. Отже, вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку (наведену правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №910/22695/13).

15. Отже, можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

16. Верховний Суд зауважує, що клопотання чи заява про поновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними, а також повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

17. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

18. Наведенні у касаційній скарзі обставини для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження - надмірне навантаження, недостатня кількість працівників, звільнення працівника та призначення нового відносяться до організаційних питань внутрішньої діяльності скаржника, мають суб`єктивний характер, залежать від його волевиявлення та не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання належним чином оформленої касаційної скарги у встановлений законом строк.

19. У скарзі скаржник не зазначив інших поважних причин пропуску строку на касаційне оскарження, які судом могли б бути розцінені як поважні підстави для поновлення строку, тобто, заявник не навів достатнього обґрунтування поважності причин пропуску встановленого законом строку на касаційне оскарження.

20. З огляду на зазначене, Верховний Суд дійшов висновку про неповажність причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.

21. Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 292 ГПК України, якщо наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 293 цього Кодексу.

22. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 293 цього Кодексу, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

23. Враховуючи, що наведені підстави пропуску строку на касаційне оскарження суд визнав неповажними, Верховний Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на підставі пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України.

Керуючись нормами статті 234, пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі № 910/11353/21 за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Господарського суду міста Києва від 18.07.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 19.06.2023.

2. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами направити скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді О. Баранець

Г. Вронська