ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа№ 910/3933/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю секретаря судового засідання: Прокопенко О.В.

учасники справи:

від позивача: ОСОБА_1.

від відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 (повне рішення складено 07.06.2023)

у справі №910/3933/23 (суддя Мельник В.І.)

за позовом ІНФОРМАЦІЯ_2

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_8

УСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про стягнення ІНФОРМАЦІЯ_8. за Контрактом НОМЕР_1.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі №910/3933/23 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто із ІНФОРМАЦІЯ_1" на користь ІНФОРМАЦІЯ_2 штрафні санкції в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_9, судовий збір в розмірі 150 120 грн 93 коп.

Рішення мотивоване встановленням місцевим господарським судом факту порушення відповідачем зобов`язань за Контрактом НОМЕР_1.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1" подало апеляційну скаргу, в якій просить відкрити апеляційне провадження у справі №910/3933/23; скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі №910/3933/23 повністю та ухвалити рішення, яким відмовити позивачу в стягненні штрафних санкцій в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема наступним. На думку апелянта місцевим господарським судом необґрунтовано було задоволено позовні вимоги. Апелянт зокрема вказує на відсутність вини товариства у простроченні виконання зобов`язання. За твердженням апелянта прострочення сталося в наслідок існування об`єктивних чинників, зокрема тривалого оформлення дозвільних документів від іноземних держав.

Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення з огляду на її необґрунтованість.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі № 910/3933/23, розгляд апеляційної скарги призначено на 19.07.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 відкладено розгляд справи на 13.09.2023.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 276 ГПК України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом установлено, що 12.03.2022 між ІНФОРМАЦІЯ_2 (замовник) та ІНФОРМАЦІЯ_1" (виконавець) був укладений державний контракт № НОМЕР_2 на поставку (закупівлю) товарів ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з пунктом 1.1 Контракту Виконавець зобов`язується поставити Замовнику з дотриманням вимог законодавства продукцію, зазначену в Специфікації продукції (Додаток 1 до Контракту), що поставляються за Контрактом з метою ІНФОРМАЦІЯ_4, а Замовник - прийняти її та оплатити таку продукцію.

Згідно зі Специфікацією (додаток 1 до Контракту), поставці підлягала продукція, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 (з урахуванням додаткової угоди 1 до Контракту від ІНФОРМАЦІЯ_10, у строк до ІНФОРМАЦІЯ_11. Загальна вартість продукції ІНФОРМАЦІЯ_7.

Відповідно до п. 2.6 Контракту, Замовник може здійснювати попередню оплату у розмірі до 97% від орієнтованої вартості продукції.

14.03.2022, відповідно до пункту 2.6. Контракту, Замовник здійснив попередню оплату в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_12.

01.06.2022 сплачено решту суми у розмірі ІНФОРМАЦІЯ_13

Відповідно до п. 3.1 Контракту, Товар поставляється Виконавцем Замовнику та передається Вантажоодержувачу в пункті перетину державного кордону (місце поставки).

Датою виконання Виконавцем зобов`язань щодо поставки Товару є дата, зазначена в товаросупровідній документації (п. 3.4. Контракту).

Згідно пункту 4.1. Контракту, виконавець зобов`язаний поставити продукцію згідно з умовами Контракту не пізніше строку, визначеного Специфікацією, та надати Замовнику згідно пункту 2.5. Контракту.

Відповідно до пункту 3.4. Контракту, датою виконання Виконавцем зобов`язань щодо поставки продукції є дата, зазначена в товаросупровідній документації.

Відповідно до пп. 1 п. 7.2 Контракту, за порушення строків поставки продукції Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 % від вартості непоставленої (недопоставленої) продукції, за кожен день прострочення поза встановлені Контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з Виконавця додатково стягується штраф у розмірі 5% вказаної суми.

27.08.2022, відповідно до статті 222 Господарського кодексу України та пункту 9.1 Контракту, Замовником була направлена претензія № НОМЕР_3, у якій останній просив Виконавця сплатити штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язання. Вимоги вказаної претензії відповідач не виконав, що змусило позивача звернутися із відповідним позовом до суду.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) в зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частин 1, 2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 655 ЦК України одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (526 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання, в силу ст. 525 ЦК України, не допускається.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Як убачається із матеріалів справи відповідно до умов Контракту товар мав бути поставлений відповідачем до ІНФОРМАЦІЯ_11, проте був поставлений із порушенням указаних строків.

У п. 7.1. Контракту сторони погодили, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Контрактом Сторони несуть відповідальність відповідно до законодавства та цього контракту.

Як указано вище, на підставі підпункту 1 пункту 7.2. Контракту за порушення строків поставки товару Виконавець сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка від вартості непоставленої (недопоставленої) продукції, за кожний день прострочення поза встановлені Контрактом строки поставки, а за прострочення понад 30 днів з Виконавця додатково стягується штраф у розмірі 5 відсотків від вказаної суми.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на вищевикладене колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача штрафних санкцій за порушення термінів виконання зобов`язання в розмірі ІНФОРМАЦІЯ_14.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтями 78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі наявних матеріалів справи колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник - ІНФОРМАЦІЯ_1, в розумінні статті 86 ГПК України не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення Господарського суду міста Києва 02.06.2023 у справі №910/3933/23, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ураховуючи наведене, рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі №910/3933/23 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст.ст. 277-278 ГПК України для його скасування, відсутні.

Керуючись ст. 129, 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі №910/3933/23 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 у справі №910/3933/23 залишити без змін.

Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на ІНФОРМАЦІЯ_1".

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 18.09.2023.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов