ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа №926/900/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.

Суддів: Кравчук Н.М.

Скрипчук О.С.

за участю секретаря судового засідання Процевич Р.Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю АВ Фармація, б/н від 14.05.2023 (вх. № 01-05/1576/23 від 16.05.2023)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2023 (повний текст рішення виготовлено 27.03.2023, суддя Тинок О.С.)

у справі №926/900/22

за позовом: Сторожинецької міської ради, Чернівецька обл., м. Сторожинець

до відповідача 1: Чернівецької районної ради Чернівецької області, м. Чернівці,

відповідача 2: Комунального некомерційного підприємства "Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, Чернівецька обл., м. Сторожинець

відповідача 3: Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація", м. Київ

про визнання протиправним та скасування рішення XXIV сесії Сторожинецької районної ради та визнання договору недійсним.

за участю представників сторін:

від позивача: Олійник Г.М. (в порядку самопредставництва);

від відповідача 1: не з`явився;

від відповідача 2: Фрунза А.Е. (в порядку самопредставництва);

від відповідача 3: Романюк І.І. адвокат (ордер серія АА №1313828 від 09.06.2023);

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст вимог позовної заяви і рішення суду першої інстанції:

Сторожинецька міська рада звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом до відповідачів: 1) Чернівецької районної ради Чернівецької області, 2) Комунального некомерційного підприємства "Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, 3) Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація" про визнання протиправним та скасування рішення XXIV сесії Сторожинецької районної ради Чернівецької області VIII скликання від 26 жовтня 2018 року № 106-24/2018 Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні та визнання договору про спільну діяльність, укладеного 26.12.2018 року, між Сторожинецькою районною радою, Комунальним некомерційним підприємством Сторожинецька центральна районна лікарня та ТОВ АВ Фармація, недійсним з дня його вчинення.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в порушення норм чинного законодавства 26 жовтня 2018 року Сторожинецька районна рада Чернівецької області VII скликання прийняла рішення № 106-24/2018 Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні. Зазначеним рішенням, районна рада погодила виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні і заключення договору спільної діяльності між Сторожинецькою центральною районною лікарнею та Товариством з обмеженою відповідальністю АВ Фармація на території земельної ділянки по вул. Видинівського, 22, м. Сторожинець, Чернівецької області (кадастровий номер :01:005:0394). Внаслідок прийнятого рішення позивач вважає, що відповідач 1, відповідач 2 та відповідач 3 уклали удаваний договір про спільну діяльність.

Позивач наполягає на тому, що між відповідачами фактично був укладений договір, що має всі ознаки договору суперфіцію, при цьому, не маючи на те відповідних повноважень та законних підстав. А позивачу було обмежено у своїх правах щодо ефективного розпорядження землею комунальної власності за принципом конкурентного права.

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2023 позовні вимоги задоволено частково. Визнано договір про спільну діяльність, укладений 26.12.2018 року, між Сторожинецькою районною радою, Комунальним некомерційним підприємством Сторожинецька центральна районна лікарня та ТОВ АВ Фармація - недійсним з моменту його вчинення. Відмовлено в позові у частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення XXIV сесії Сторожинецької районної ради Чернівецької області VIII скликання від 2 жовтня 2018 року № 106-24/2018 Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні. Стягнуто з Чернівецької районної ради Чернівецької області (58002, Чернівецька обл., м. Чернівці, вул. М. Грушевського, 1, код 43958982) на користь Сторожинецької міської ради (59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Чернівецька, 6А, код 04062179) витрати зі сплати судового збору в розмірі 827,00 грн. Стягнуто з Комунального некомерційного підприємства "Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Вадинівського, 22, код 02005869) на користь Сторожинецької міської ради (59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Чернівецька, 6А, код 04062179) витрати зі сплати судового збору в розмірі 827,00 грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація" (02166, м.Київ, проспект Лісовий, 39А, код 39478485) на користь Сторожинецької міської ради (59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Чернівецька, 6А, код 04062179) витрати зі сплати судового збору в розмірі 827,00 грн.

Cуд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюване рішення XXIV сесії Сторожинецької районної ради Чернівецької області VII скликання від 26 жовтня 2018 року № 106-24/2018 Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні прийнято з перевищенням повноважень та порушенням чинного законодавства України. Також суд першої інстанції встановив, що між відповідачами фактично був укладений договір, що має всі ознаки договору суперфіцію.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю АВ Фармація звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та відмовити в задоволенні позову повністю. Апеляційна скарга надійшла до Західного апеляційного господарського суду 16.05.2023.

У апеляційній скарзі та своїх поясненнях апелянт зазначає, що Договір про спільну діяльність від 26.12.2018 р. було укладено сторонами за відсутності заперечення Сторожинецької міської ради проти його укладення.

13.11.2018 року Сторожинецька центральна районна лікарня направила лист голові Сторожинецької міської ради, в якому повідомила останнього, що з метою задоволення потреб мешканців району Сторожинецькою районною радою прийняте рішення від 26.10.2018 р. N 106-24/2018 про будівництво на отриманій в постійне користування земельній ділянці діагностично-лабораторного комплексу з аптекою.

У відповідь на отриманий лист, 19.11.2018 року Сторожинецький міський голова направив лист головному лікарю Сторожинецької ЦРЛ № 2358, в якому зазначається, що розглянувши отримане звернення, Сторожинецька міська рада надсилає копію юридичного висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці наданій у постійне користування від 15.11.2018 року.

Як зазначає апелянт, Голова Сторожинецької міської ради розумів правову природу та мету направленого йому звернення, оскільки у супровідному листі-відповіді від 19.11.2018 р. № 2358 на звернення вказав, що надсилає копію юридичного висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці, наданій у постійне користування від 15.11.2018 р.

Враховуючи викладене, Договір про спільну діяльність від 26.12.2018 р. був укладений між сторонами з повідомленням Сторожинецької міської ради в особі її голови про істотні умови такого договору та за наявного незаперечення Сторожинецької міської ради проти укладення цього договору.

Апелянт посилається на норми ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», згідно яких органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. А також на практику у рішеннях Європейського суду з прав людини по справам "Федоренко проти України" від 30.06.2006 р. та "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 р., в яких встановлено, що особа, яка вступає у цивільно-правову угоду з державним органом, має всі підстави розраховувати на те, що орган державної влади діє у межах своєї компетенції.

Окрім того, апелянт не погоджується з висновком суду, що укладений між сторонами Договір про спільну діяльність є удаваним. Як зазначає апелянт, Договір про спільну діяльність є інвестиційним договором, у якому ТОВ «АВ «Фармація» виступило інвестором

ТОВ «АВ «Фармація» виконавши, як Інвестор свої зобов`язання за Договором про спільну діяльність від 26.12.2018 р., шляхом фінансування у повному обсязі будівництва Об`єкта спільної діяльності, а також здійснення його будівництва, внаслідок чого було створено новий об`єкт нерухомості - діагностично-лабораторний комплекс з аптекою загальною площею 241,2 м2, набуло у власність нежитлові приміщення аптеки загальною площею 119,6 м2 у складі Об`єкта спільної діяльності.

Виходячи з вищенаведеного, ТОВ «АВ «Фармація» просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу Комунальне некомерційне підприємство "Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області підтримує доводи апелянта, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а апеляційну скаргу задоволити.

Сторожинецька міська рада також подала відзив на апеляційну скаргу. Позивач погоджується з висновками суду першої інстанції, наполягає на тому, що між відповідачами фактично був укладений договір, що має всі ознаки договору суперфіцію, при цьому, не маючи на те відповідних повноважень та законних підстав, а позивачу було обмежено у своїх правах щодо ефективного розпорядження землею комунальної власності за принципом конкурентного права. Позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник апелянта в судовому засіданні підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі та письмових поясненнях. Просила рішення суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задоволити.

Представник позивача заперечила прости задоволення апеляційної скарги, просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник відповідача 2 підтримала свій відзив на апеляційну скаргу, просила рішення суду першої інстанції скасувати, апеляційну скаргу задоволити.

Відповідач 1 не забезпечив явку належного представника в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про час та дату слухання справи.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

На підставі рішення Х сесії VI скликання Сторожинецької міської ради від 29.12.2011 року №242/10-2011 Сторожинецькій центральній районній лікарні видано 19.07.2012 року Державний акт на право постійного користування земельною ділянкою серія ЯЯ №351869, а саме надано у постійне користування Сторожинецькій центральній районній лікарні земельну ділянку комунальної власності, загальною площею 2,2841 га, для будівництва та обслуговування будівель закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги, за адресою: м. Сторожинець, вул. Видинівського, 22 (кадастровий номер :01:005:0394).

21 вересня 2018 року Комунальна установа Сторожинецька центральна районна лікарня та Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація" уклали Договір (протокол) про наміри, в якому сторони домовились про виконання спільного проекту з проектування та будівництва на території Сторожинецької ЦРЛ нового об`єкту охорони здоров`я: діагностично-лабораторного комплексу з аптекою для обслуговування пільгових категорій громадян.

24 вересня 2018 року Сторожинецька центральна районна лікарня направила голові Сторожинецької районної ради клопотання, в якому просила сесію районної ради погодити виділення земельної ділянки на території закладу, площею приблизно 250 м2, для будівництва діагностично-лабораторного комплексу з аптекою, згідно договору про наміри від 21.09.2018 року.

Рішенням ХХIV сесії VII скликання від 26.10.2018 року №106-24/2018 Сторожинецькою районною радою Чернівецької області вирішено: 1. погодити виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні і заключення договору спільної діяльності між Сторожинецькою центральною районною лікарнею та Товариством з обмеженою відповідальністю АВ Фармація на території земельної ділянки по вул. Видинівського, 22, м. Сторожинець, Чернівецької області (кадастровий номер :01:005:0394); 2. Сторожинецькій центральній районній лікарні (Войцеховський О.Ф.) здійснити відповідні дії та заходи щодо будівництва діагностично-лабораторного комплексу.

13 листопада 2018 року Сторожинецька центральна районна лікарня направила лист голові Сторожинецької міської ради, в якому повідомила останнього, що з метою задоволення потреб мешканців району Сторожинецькою районною радою прийняте рішення від 26.10.2018 р. №106-24/2018 про будівництво на отриманій в постійне користування земельній ділянці діагностично-лабораторного комплексу з аптекою. У зв`язку із відсутністю бюджетних коштів, цим ж рішенням районна рада погодила укладання договору про спільну діяльність в якості інвестиційного проекту. У листі також вказується, що між сторонами пропонується укласти договір про спільну діяльність з метою будівництва діагностично-лабораторного комплексу з аптекою. Замовником будівництва виступить районна лікарня із своєю часткою - правом користування земельною ділянкою. У свою чергу, частка ТОВ АВ Фармація - кошти на реалізацію проекту будівництва, репутація та зв`язки. Результат спільної діяльності буде визначений відповідно до внесків сторін і відображений в площах, право власності на які сторони матимуть змогу зареєструвати за собою.

У відповідь на отриманий лист, 19.11.2018 року Сторожинецький міський голова направив лист №2358 головному лікарю Сторожинецької ЦРЛ, в якому зазначається, що, розглянувши отримане звернення, Сторожинецька міська рада надсилає копію юридичного висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці, наданій у постійне користування від 15.11.2018 року.

Так, у юридичному висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці, наданій у постійне користування, підсумовуючи викладене у висновку, зазначено наступне: …забудова земельної ділянки, наданої у постійне користування Сторожинецькій ЦРЛ, можлива лише будівлями закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги з обов`язковим дотриманням вимог чинного законодавства щодо визначення власника таких будівель.

26 грудня 2018 року Сторожинецька районна рада (сторона-1), Комунальне некомерційне підприємство Сторожинецька центральна районна лікарня (сторона-2) та ТОВ АВ ФАРМАЦІЯ (сторона-3) уклали договір про спільну діяльність (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору, предметом договору є об`єднання зусиль (спільних внесків) учасників та узгоджень їх дій з метою будівництва та подальшої експлуатації діагностично-лабораторного комплексу з аптекою для обслуговування пільгових категорій громадян на території Сторожинецької центральної районної лікарні по вул. Видинівського, 22 у м. Сторожинець (далі - об`єкт спільної діяльності) на земельній ділянці площею 2,2841 га (кадастровий номер :01:005:0394), яка знаходиться у постійному користуванні сторони-2, згідно Державному акту від 19.07.2012 р. серія ЯЯ №351869.

Згідно пункту 1.2. Договору, мета, якої бажають досягти учасники - поліпшення доступності та підвищення рівня медикаментозного забезпечення і медичного обслуговування населення, удосконалення якості обстежень, діагностики та лікування різних захворювань, впровадження нових підходів щодо організації закладів охорони здоров`я та їх фінансового забезпечення, шляхом будівництва і експлуатації діагностично-лабораторного комплексу з аптекою для обслуговування пільгових категорій громадян.

Сторона-3 організовує фінансування та здійснення будівництва об`єкта спільної діяльності. Обсяг фінансування стороною-3 будівництва об`єкту спільної діяльності складає 100% загальної суми фінансування будівництва об`єкту. Учасники реєструють за собою право власності на об`єкт спільної діяльності, після прийняття його в експлуатацію відповідно до діючих норм та правил. Розподіл результатів спільної діяльності учасників визначений розділом 5 цього Договору. Після введення об`єкту спільної діяльності в експлуатацію, сторона-1 та сторона-2 надають стороні-3 право вільного розпорядження своєю часткою у об`єкті спільної діяльності з правом реєстрації приватної власності. Сторона-3 за власні та залучені кошти фінансує отримання вихідних даних, розроблення проектної документації на будівництво об`єкту спільної діяльності та всі інші дозвільні документи, визначені проектній документації, після прийняття об`єкту спільної діяльності в експлуатацію, залучає інвестиції та здійснює подальшу експлуатацію належних їй за цим договором приміщень. Сторона-3 має право залучати для виконання своїх зобов`язань за цим договором третіх осію беручи на себе відповідальність за їхні дії. 3 метою оперативного та ефективного виконання умов даного договору сторона-2 передає стороні-3 функції замовника будівництва об`єкту спільної діяльності, про що надається довіреність (пункти 2.1.- 2.7. договору).

Відповідно до пункту 7.1. договору, строком договору є час, протягом якого сторони будуть здійснювати свої права та виконувати свої обов`язки відповідно до договору. Договір вважається укладеним і набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2020 року, а у випадку його пролонгації - до повного виконання сторонами їх обов`язків за цим договором.

23 квітня 2019 року відповідачі підписали попередній акт розподілу об`єкта спільної діяльності, в якому зазначили наступне: ….1. Сторона-3 здійснює будівництво об`єкта спільної діяльності (аптеки та пункту приймання і забору аналізів по вул. Видинівського, 22 в м. Сторожинець) і організовує здачу його в експлуатацію, відповідно до умов Договору про спільну діяльність та чинного законодавства, а сторона-1 та сторона-2 підтверджують викладене. 2. Згідно з умовами Договору про спільну діяльність від 26.12.2018р. та з урахуванням інформації, викладеної в розділі 5: а.Сторона-1 прийме з метою набуття у власність ізольовану частину будівлі, а саме пункт приймання та забору аналізів (приміщення 1-13, проектована площа 122,50 м2), яка складає 50,01% загальної площі приміщень об`єкта спільної діяльності, які планується передати стороні-2 у користування та розпорядження згідно Статуту; b.Сторона-3 прийме з метою набуття у власність ізольовану частину будівлі, а саме аптеку (приміщення 01-06, проектована площа 122,45 м2), яка складає: 49,99% загальної площі приміщень об`єкта спільної діяльності. 3. Сторона-1 та сторона-2, підписуючи даний Попередній акт, стверджують, що частки відповідають результату, визначеному розділом 5 Договору про спільну діяльність від 26.12.2018р., якого вони бажають досягнути, залучаючи Сторону-3….

В подальшому, 21.10.2019 року, сторони підписали остаточний акт розподілу об`єкта спільної діяльності, в якому зазначили наступне: ….1. Сторона-3 здійснила будівництво об`єкта спільної діяльності (аптеки та пункту приймання і забору аналізів по вул. Видинівського, 22 в м. Сторожинець, загальною площею 241,2 м2) і організувала здачу його в експлуатацію, відповідно до умов Договору про спільну діяльність та чинного законодавства, а сторона-1 і сторона-2 підтверджують викладене. 2. Згідно з умовами Договору про спільну діяльність від 26.12.2018р. та з урахуванням інформації, викладеної в пункті 1: 2.1. Сторона-1 прийняла з метою набуття у власність ізольовану частину будівлі, а саме: приміщення пункту приймання і забору аналізів (номер 2 згідно Технічного паспорту) на вул. Видинівського, 22 у м. Сторожинець, загальною площею 121,6 м2, яка складає 50,41% загальної площі приміщень об`єкта спільної діяльності для передачі стороні-2 у користування та розпорядження згідно Статуту. 2.2. Сторона-3 отримує з метою набуття у власність ізольовану частину будівлі, а саме: аптеку (номер 1 згідно Технічного паспорту) на вул. Вилинівського, 22 у м. Сторожинець, загальною площею 119,6 м2, складає 49,59% загальної площі приміщень об`єкта спільної діяльності. 3. Технічні характеристики та стан приміщень, що розподіляються згідно з даним Остаточним актом, відповідають умовам Договору про спільну діяльність від 26.12.2018р. 4. Сторона-1 та сторона-2, підписуючи даний Остаточний акт стверджують, що стороною-3 належним чином та в повному обсязі виконані зобов`язання, встановлені Договором про спільну діяльність від 26.12.2018 р., і не мають жодних майнових чи інших претензій до сторони-3, в частині виконання останньою договірних зобов`язань в частині передачі площ приміщень….

Сторожинецька міська рада була проінформована про наміри щодо укладення між відповідачами договору про спільну діяльність з метою будівництва та подальшої експлуатації діагностично-лабораторного комплексу з аптекою для обслуговування пільгових категорій громадян на території Сторожинецької центральної районної лікарні по вул. Видинівського, 22 у м. Сторожинець (кадастровий номер :01:005:0394).

10 вересня 2019 року Виконавчий комітет Сторожинецької міської ради виніс рішення №176 про присвоєння поштової адреси нерухомому майну, замовником будівництва якого є Комунальне некомерційне підприємство Сторожинецька центральна районна лікарня (повідомлення про початок виконання будівельних робіт ЧВ № 22 від 25.04.2019), а саме: новозбудованій аптеці та пункту приймання і забору аналізів, які розташовані на земельній ділянці для будівництва і обслуговування закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги з кадастровим номером :01:005:0394 по вул. Видинівського № 22 у м. Сторожинець Чернівецької області: - аптеці - вул. Видинівського № 22Д/1 (номер двадцять два літера Д дріб один) м. Сторожинець Чернівецька обл.; - пункту приймання і забору аналізів - вул. Видинівського № 22Д/2 (номер двадцять два літера Д дріб два) м. Сторожинець Чернівецька обл.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 11.12.2019 року здійснено державну реєстрацію права власності на нежитлове приміщення аптеки за адресою: Чернівецька обл., Сторожинецький р., м. Сторожинець, вул. Видинівського, буд. 22Д/1. Власником є Товариство з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація". Форма власності: приватна.

Рішенням XLVIII позачергової сесії VII скликання Сторожинецької міської ради №293-48/2020 від 12.11.2020 року вирішено: …1. Змінити засновника Комунального некомерційного підприємства Сторожинецька Центральна районна лікарня шляхом виключення зі складу засновників Сторожинецької районної ради та включення Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області до складу засновників. 2. Змінити назву комунального некомерційного підприємства Сторожинецька Центральна районна лікарня на комунальне некомерційне підприємство Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області (повне найменування українською мовою), КНП Сторожинецька БЛІЛ (скорочене найменування українською мовою). 7. Закріпити за КНП Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування комплекс будівель та споруд, що знаходиться в м. Сторожинець, по вулиці Видинівського, 20 та інше окремо індивідуально визначене майно на праві оперативного управління та визначити балансоутримувачем зазначеного майна КНП Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування….

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що оспорюване рішення XXIV сесії Сторожинецької районної ради Чернівецької області VII скликання від 26 жовтня 2018 року № 106-24/2018 Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні прийнято з перевищенням повноважень та порушенням чинного законодавства України. За таких обставин, укладений між відповідачами Договір про спільну діяльність від 26.12.2018 року суперечить закону, а тому позовні вимоги в частині визнання договору про спільну діяльність, укладеного 26.12.2018 року між Сторожинецькою районною радою, Комунальним некомерційним підприємством Сторожинецька центральна районна лікарня та ТОВ АВ Фармація, який є недійсним з дня його вчинення, підлягають задоволенню.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може виходячи з наступного.

Разом з тим 13.11.2018 року Сторожинецька центральна районна лікарня направила лист голові Сторожинецької міської ради, в якому повідомила останнього, що з метою задоволення потреб мешканців району Сторожинецькою районною радою прийняте рішення від 26.10.2018 р. N 106-24/2018 про будівництво на отриманій в постійне користування земельній ділянці діагностично-лабораторного комплексу з аптекою. У зв`язку із відсутністю бюджетних коштів, цим же рішенням районна рада погодила укладання договору про спільну діяльність в якості інвестиційного проекту. У листі також вказується, що між сторонами пропонується укласти договір про спільну діяльність з метою будівництва діагностично-лабораторного комплексу з аптекою. Замовником будівництва виступить районна лікарня. Результат спільної діяльності буде визначений відповідно до внесків сторін і відображений в площах, право власності на які матимуть змогу сторони зареєструвати за собою.

У відповідь на отриманий лист, 19.11.2018 року Сторожинецький міський голова направив лист № 2358 головному лікарю Сторожинецької ЦРЛ, в якому зазначається, що, розглянувши отримане звернення, Сторожинецька міська рада надсилає копію юридичного висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці наданій у постійне користування від 15.11.2018 року.

У юридичному висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці, наданій у постійне користування, проаналізовано усі істотні умови договору про спільну діяльність, що передбачався до укладення, що підтверджує поінформованість Сторожинецької міської ради про такі умови планованого до укладення договору, а також, як висновок, зазначено наступне: "…забудова земельної ділянки, наданої у постійне користування Сторожинецькій ЦРЛ, можлива лише будівлями закладів охорони здоров`я та соціальної допомоги з обов`язковим дотриманням вимог чинного законодавства щодо визначення власника таких будівель".

Голова Сторожинецької міської ради повинен був розуміти правову природу та мету направленого йому звернення, оскільки у супровідному листі-відповіді від 19.11.2018 р. № 2358 на звернення вказав, що надсилає копію юридичного висновку щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці, наданій у постійне користування від 15.11.2018 р.

Так, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради здійснюється вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Отримавши від Сторожинецької ЦРЛ звернення як до органу і посадової особи місцевого самоврядування, голова Сторожинецької міської ради, відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», а також згідно Регламенту Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області VІІІ скликання, зобов`язаний був винести розгляд відповідного питання, як визначив голова, щодо погодження здійснення забудови Сторожинецькою ЦРЛ на земельній ділянці, наданій у постійне користування від 15.11.2018 р., на розгляд сесії міської ради. Однак, фактично зловживаючи своїми повноваженнями, голова Сторожинецької міської ради не зробив цього. Проте, даний факт не може тлумачитись, як такий, що був зроблений з вини відповідача 3.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

У рішеннях Європейського суду з прав людини по справам "Федоренко проти України" від 30.06.2006 р. та "Стретч проти Сполученого Королівства" від 24.06.2003 р. встановлено, що особа, яка вступає у цивільно-правову угоду з державним органом, має всі підстави розраховувати на те, що орган державної влади діє у межах своєї компетенції. У зазначених справах Європейський суд з прав людини приходив до висновку про порушення державами-учасницями Конвенції зазначеної норми у тих випадках, коли держава оспорювала права заявників на володіння майном, право на яке було отримане заявниками на підставі рішень, прийнятих органами державної влади, з тих підстав, що державний орган діяв з перевищенням своєї компетенції (доктрина ultra vires). У вказаних рішеннях Європейський суд з прав людини констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, оскільки у обох наведених справах органи державної влади, які приймали рішення та укладали угоди, вважали себе компетентними на їх прийняття та укладання, при цьому національне законодавство не містило чітко виражених заборон на прийняття державним органом рішень та укладення угод з особами приватного права, і крім того, прийняття органом рішень і укладання з особами приватного права угод було звичайною практикою, а відтак особи приватного права мали всі підстави розраховувати на те, що орган державної вдали діє в межах компетенції.

Крім того, слід звернути увагу на те, що у рішенні по справі "Рисовський проти України" від 20 жовтня 2011 року (заява N 29979/04) ЄСПЛ визначив особливу важливість принципу "належного урядування". Зазначив, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy [GC]), заява N 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява N 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява N 21151/04, п. 72, від 08 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява N 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява N 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява N 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Колегія суддів доходить до висновку, що після задоволення позову про визнання недійсним договору про спільну діяльність ТОВ «АВ Фармація» фактично втрачає правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке було побудовано ним повністю за власний рахунок на виконання договору, підписаного державою в особі Сторожинецької районної ради, та про укладення якого була повідомлена Сторожинецька міська рада, що не надала заперечення проти укладення цього договору, у зв`язку з чим позбавлення Товариства «АВ «Фармація» права власності на нерухоме майно є невиправданим втручанням держави в мирне володіння майном особи, яка порушень не вчинила.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява N 36548/97, п. 58, ECHR 2002-VIII). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), n. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява N 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява N 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Укладення договору про спільну діяльність було погоджено рішенням Сторожинецької районної ради Чернівецької області VIII скликання від 2 жовтня 2018 року N 106-24/2018 "Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні".

13.11.2018 року головний лікар Сторожинецької ЦРЛ листом № 1917 звернувся до Сторожинецької міської ради в особі її голови та повідомив про те, що Сторожинецькою районною радою прийнято рішення № 106-24/2018 про укладення договору про спільну діяльність, а також про основні умови такого договору про спільну діяльність, що планується до укладення. У відповідь на вказане повідомлення Сторожинецька міська рада не заперечила проти укладення договору про спільну діяльність на повідомлених їй умовах. Також, в подальшому, Сторожинецькою міською радою приймалися рішення, пов`язані з виконанням укладеного договору про спільну діяльність, зокрема, про присвоєння поштової адреси збудованому об`єкту спільної діяльності.

При вчиненні усіх цих дій жодних невідповідностей нормам земельного законодавства органами державної влади та місцевого самоврядування не встановлено.

Отже, задоволення позову Сторожинецької міської ради порушує принцип "належного врядування" та призводить до непропорційного втручання у право ТОВ «АВ Фармація» мирно володіти своїм майном, набутим Товариством як особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Також, проаналізувавши укладений між сторонами договір, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, що фактично це є договір суперфіцію.

На думку колегії суддів, до відносин сторін у даній справі за Договором про спільну діяльність від 26.12.2018 р. належить застосовувати положення Закону України "Про інвестиційну діяльність" у відповідній його редакції станом на час виникнення цих відносин, оскільки за змістом договору сторони узгодили спільну інвестиційну діяльність щодо будівництва та подальшої експлуатації діагностично-лабораторного комплексу з аптекою для обслуговування пільгових категорій громадян за рахунок інвестованих коштів відповідача-3 з його правом після закінчення інвестування отримати у власність нежитлові приміщення погодженої сторонами площі всередині побудованого діагностично-лабораторного комплексу з аптекою.

Інвестиціями, згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України "Про інвестиційну діяльність" є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об`єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) та/або досягається соціальний та екологічний ефект. Такими цінностями можуть бути, зокрема, кошти, цільові банківські вклади, паї, акції та інші цінні папери (крім векселів). Інвестиційною діяльністю є сукупність практичних дій громадян, юридичних осіб і держави щодо реалізації інвестицій.

Об`єктами інвестиційної діяльності відповідно до ст. 4 вказаного закону можуть бути будь-яке майно, в тому числі основні фонди і оборотні кошти в усіх галузях економіки, цінні папери (крім векселів), цільові грошові вклади, науково-технічна продукція, інтелектуальні цінності, інші об`єкти власності, а також майнові права.

За змістом ст. 5 Закону України "Про інвестиційну діяльність" суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування. Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.

Із зазначеного можна зробити висновок, що будь-яка особа, якій законом не заборонена така діяльність, має право прийняти рішення про інвестування та реалізувати це рішення як шляхом вкладення інвестицій у будь-який не заборонений проєкт, так і шляхом реалізації цього проєкту. При цьому закон не забороняє збіг інвестора та учасника в одній особі.

Статтею 7 зазначеного Закону передбачено права суб`єктів інвестиційної діяльності та установлено, що всі суб`єкти інвестиційної діяльності незалежно від форм власності та господарювання мають рівні права щодо здійснення інвестиційної діяльності, якщо інше не передбачено законодавчими актами України. Розміщення інвестицій у будь-яких об`єктах, крім тих, інвестування в які заборонено або обмежено цим Законом, іншими актами законодавства України, визнається невід`ємним правом інвестора і охороняється законом.

Частиною 5 статті 7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Із викладеного вбачається, що інвестиційні правовідносини є різновидом господарських правовідносин, які виникають між суб`єктами інвестиційної діяльності (інвесторами та іншими учасниками) щодо підготовки, реалізації інвестицій, відшкодування витрачених коштів та отримання прибутку від такої діяльності.

У статті 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" визначено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода) або проспект цінних паперів (рішення про емісію цінних паперів).

Аналіз наведених норм законодавства свідчить, що інвестиційний договір - це господарсько-правова угода, яка укладається між суб`єктами інвестиційної діяльності (замовником та інвестором), у якій фіксується факт вкладання коштів або інших матеріальних чи інтелектуальних цінностей в об`єкт інвестування та у якій визначається мета (отримання прибутку та/або соціального ефекту), регламентуються права та обов`язки сторін.

З огляду на викладене інвестиційна діяльність (у широкому сенсі) може здійснюватися на підставі договору і може бути кваліфікована як спільна господарська діяльність, яка здійснюється шляхом об`єднання вкладів (інвестицій) та зусиль учасників задля досягнення визначеної ними мети діяльності (створення прибутку та/або досягнення соціального ефекту).

Оскільки, як уже зазначалося, інвестиційна діяльність здійснюється не за галузевим принципом, а може стосуватися будь-якої галузі та сфері економіки, договір, який опосередковує інвестиційну діяльність, може бути змішаним, тобто містити положення різних видів господарських договорів залежно від предмета й цілей інвестування (договору про спільну діяльність, капітального будівництва, кредитування, купівлі-продажу, довірчого управління майном тощо).

Подібний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29.01.2019 у справі N 916/4644/15

За приписами ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Так, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.09.2021 року у справі № 359/5719/17 наявний наступний висновок: «інвестор після виконання умов інвестування набуває майнові права (тотожні праву власності) на цей об`єкт і після завершення будівництва об`єкта нерухомості набуває права власності на об`єкт інвестування як первісний власник шляхом проведення державної реєстрації речових прав на зазначений об`єкт за собою»;

Майнові права на нерухоме майно визнані законодавцем у складі дозволених об`єктів цивільного обігу та нормативного захисту. Відповідно до ч. 2 ст. 190 ЦК України, «майнові права визначаються речовими правами». Під майновим правом слід розуміти «право очікування», що є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право засвідчує правочинність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому (постанова Верховного Суду України від 30 березня 2016 року у справі № 6-265цс16).

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Концепція "майна" в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися "правом власності", а відтак і "майном" (пункт 98 рішення ЄСПЛ щодо прийнятності заяви у справі "Броньовські проти Польщі", заява N 31443/96; пункт 22 рішення ЄСПЛ від 10 березня 2011 року у справі "Сук проти України", заява N 10972/05; пункт 74 рішення ЄСПЛ "Фон Мальтцан та інші проти Німеччини" від 02 березня 2005 року, заяви N 71916/01, 71917/01 та 10260/02).

У контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути, у тому числі, "легітимні очікування" та "майнові права" (рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1991 року у справі "Пайн Велі Девелопмент Лтд. та інші проти Ірландії", заява N 12742/87; ухвала ЄСПЛ від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, N 10741/84).

Відповідно до пунктів 21, 24 рішення від 01 червня 2006 року у справі "Федоренко проти України" (N 25921/02) ЄСПЛ вказав, що право власності може бути "існуючим майном" або "виправданими очікуваннями" щодо отримання можливості ефективного використання права власності чи "законними сподіваннями" отримання права власності. Аналогічна правова позиція сформульована ЄСПЛ і в справі "Стреч проти Сполучного Королівства", заява N 44277/98).

В іншій справі "Н.К.М. проти Угорщини" (NKM v. Hungary, скарга N 66529/11) у рішенні від 14 травня 2013 року ЄСПЛ зазначив, що "правомірні очікування" підлягають захисту як власне майно і майнові права.

У постанові від 30 січня 2013 року N 6-168цс12 Верховний Суд України визначив майнове право як "право очікування", яке є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав.

Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений деякими, але не всіма правами власника майна, і яке свідчить про правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно або інше речове право на певне майно в майбутньому.

Визначення майнового права як права очікування та повноваження власника таких прав надано у висновках Верховного Суду України, викладених у постановах від 30 січня 2013 року у справі N 6-168цс12, від 15 травня 2013 року у справі N 6-36цс13, від 04 вересня 2013 року у справі N 6-51цс13, від 24 червня 2015 року у справі N 6-318цс15, від 04 листопада 2015 року у справі N 6-1920цс15, від 18 листопада 2015 року у справі N 6-1858цс15, від 02 грудня 2015 року у справах N 6-1502цс15 та N 6-1732цс15, від 10 лютого 2016 року у справі N 6-2124цс15, від 16 березня 2016 року у справі N 6-290цс16, від 23 березня 2016 року у справі N 6-289цс16, від 30 березня 2016 року у справах N 6-3129цс15 та N 6-265цс16, від 20 квітня 2016 року у справі N 6-2994цс15, від 25 травня 2016 року у справі N 6-503цс16, від 07 грудня 2016 року у справі N 6-1111цс16.

Вказане свідчить про те, що учасники цивільно-правових відносин мають бути впевненими у своїх законних очікуваннях, а також у тому, що набуте ними на законних підставах право, його зміст та обсяг буде ними реалізовано.

Відповідно, отримавши після укладення Договору про спільну діяльність від 26.12.2018 р. майнові права на нежитлові приміщення, які будуть побудовані в майбутньому у складі Об`єкта спільної діяльності, ТОВ «АВ Фармація» мала законні очікування на реалізацію свого права і отримання відповідних нежитлових приміщень у власність після завершення будівництва та введення Об`єкта спільної діяльності в експлуатацію.

Також слід зазначити, що за наслідками виконання Договору про спільну діяльність у ТОВ «АВ «Фармація» не виникли будь-які права на землю відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, оскільки товариство набуло право власності на нежитлові приміщення, а не на будівлю чи споруду

Відповідно до п. 5.1. Договору про спільну діяльність, після завершення будівництва право власності на об`єкт спільної діяльності, окремі його частини у вигляді нежитлових приміщень або результату інших будівельних робіт набувається сторонами відповідно наступного розподілу:

5.1.1. Сторона-1 набуває у власність, як первісний набувач ізольовану частину будівлі, яка складає 50% загальної (корисної) площі приміщень об`єкту спільної діяльності, які передаються стороні-2 у користування та розпорядження згідно статуту.

5.1.2. Сторона-3 та/або треті особи, залучені стороною-3 для фінансування об`єкту будівництва набувають у власність, як первісні набувачі ізольовану частину будівлі, яка складає інші 50% загальної (корисної) площі приміщень об`єкта спільної діяльності та має право на власний розсуд передавати права на них третім особам.

За результатами виконання Договору про спільну діяльність ТОВ «АВ «Фармація» зареєструвало за собою право власності на нежитлові приміщення аптеки загальною площею 119,6 м2 , що підтверджується наявними у матеріалах даної справи інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У той же час, відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла станом на час укладення Договору), якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Держстандарту України від 17.08.2000 р. № 507:

- Споруди - це будівельні системи, пов`язані з землею, які створені з будівельних матеріалів, напівфабрикатів, устаткування та обладнання в результаті виконання різних будівельно-монтажних робіт;

- Будівлі - це споруди, що складаються з несучих та огороджувальних або сполучених (несуче-огороджувальних) конструкцій, які утворюють наземні або підземні приміщення, призначені для проживання або перебування людей, розміщення устаткування, тварин, рослин, а також предметів.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Відповідно до Національного стандарту N 2 «Оцінка нерухомого майна», затвердженого постановою КМУ від 28.10.2004 р. № 1442:

- будівлі - земельні поліпшення, в яких розташовані приміщення, призначені для перебування людини, розміщення рухомого майна, збереження матеріальних цінностей, здійснення виробництва тощо;

- приміщення - частина внутрішнього об`єму будівлі, обмежена будівельними елементами, з можливістю входу і виходу;

- споруди - земельні поліпшення, що не належать до будівель та приміщень, призначені для виконання спеціальних технічних функцій (дамби, тунелі, естакади, мости тощо).

Відповідно до роз`яснення Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 01.12.2006 р., нежитлове приміщення - приміщення в структурі житлового будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин.

Враховуючи наведене, ТОВ «АВ «Фармація» набуло у власність лише нежитлові приміщення у будівлі, що підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з чим на відносини за Договором про спільну діяльність не поширюється дія положень ст. 120 Земельного кодексу України.

Відтак, враховуючи те, що у ТОВ «АВ «Фармація» як власника саме нежитлових приміщень не виникло прав на земельну ділянку під Об`єктом спільної діяльності, реєстрація відповідачем-3 права власності на нежитлові приміщення аптеки за результатом виконання договору про спільну діяльність жодним чином не суперечить висновкам Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/2861/18, викладеним у постанові від 16.02.2021 р.

Виходячи з вищенаведеного, проаналізувавши матеріали справи, давши належну оцінку всім доводам сторін, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та відмову у позовних вимогах.

Приписами ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Дана норма кореспондується зі ст. 46 ГПК України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Згідно зі статтею 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції виходить з того, що Європейським судом з прав людини у рішенні Суду у справі «Трофимчук проти України» № 4241/03 від 28.10.2010 зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін.

Керуючись ст. 86, 129, 236, 269, 270, 275, 277, 281, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю АВ Фармація, б/н від 14.05.2023 (вх. № 01-05/1576/23 від 16.05.2023) задоволити.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2023 у справі №926/900/22 скасувати.

3. Постановити нове рішення, яким у позові Сторожинецької міської ради до Чернівецької районної ради Чернівецької області, Комунального некомерційного підприємства "Сторожинецька багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування" Сторожинецької міської ради Чернівецького району Чернівецької області, Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація" про визнання протиправним та скасування рішення XXIV сесії Сторожинецької районної ради Чернівецької області VII скликання від 26 жовтня 2018 року № 106-24/2018 Про погодження виділення земельної ділянки під будівництво діагностично-лабораторного комплексу з аптекою на території Сторожинецької центральної районної лікарні та визнання договору про спільну діяльність, укладеного 26.12.2018 року, між Сторожинецькою районною радою, Комунальним некомерційним підприємством Сторожинецька центральна районна лікарня та ТОВ АВ Фармація, недійсним з дня його вчинення відмовити.

4. Стягнути з Сторожинецької міської ради (59000, Чернівецька обл., м. Сторожинець, вул. Чернівецька, 6А, код 04062179) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АВ Фармація" (02166, м.Київ, проспект Лісовий, 39А, код 39478485) 7443 грн. за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.09.2023

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя Плотніцький Б.Д.

Суддя Кравчук Н. М.

Суддя Скрипчук О. С.