УХВАЛА

19.09.2023Справа № 910/12818/23

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до про1. Федерації велосипедного спорту України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЕСПЛАНАДНА, будинок 42, ідентифікаційний код юридичної особи 16485577); 2. головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни (01001, м. Київ, Печерський район, провулок Музейний, будинок 2-Д) визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії

Суддя Чинчин О.В.

Представники: без повідомлення представників сторін

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Федерації велосипедного спорту України головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни про визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії.

Позовні вимоги обґрунтовані наявністю підстав для визнання недійсним рішення конференції Федерації велосипедного спорту України, оформленого протоколом №16 від 15.11.2022 року, та скасування державної реєстрації змін відомостей про юридичну особу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до Федерації велосипедного спорту України та головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольської Владислави Віталіївни про визнання недійсним рішення конференції та скасування реєстраційної дії залишено без руху.

22.08.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.08.2023 року відкрито провадження у справі №910/12818/23, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.09.2023 року.

29.08.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

04.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Печерської районної в місті Києві державної адміністрації копії матеріалів реєстраційної справи Федерації велосипедного спорту України.

07.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача - 2 надійшов відзив на позовну заяву.

08.09.2023 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про повернення відзиву без розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2023 року витребувано від Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) копії матеріалів реєстраційної справи Федерації велосипедного спорту України (01601, місто Київ, ВУЛИЦЯ ЕСПЛАНАДНА, будинок 42, ідентифікаційний код юридичної особи 16485577).

Суд, дослідивши клопотання ОСОБА_1 про повернення відзиву Відповідача - 2 по справі №910/12818/23 без розгляду, приходить до висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 42 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до статті 165 Господарського процесуального кодексу України У відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити:

1) найменування (ім`я) позивача і номер справи;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності;

3) у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем;

4) обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, наданих позивачем, з якою відповідач погоджується;

5) заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права;

6) перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання;

7) заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті;

8) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Копія відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи повинна бути надіслана (надана) одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

До відзиву додаються:

1) докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем;

2) документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

За змістом ст. 56 Господарського процесуального кодексу України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору(контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами, зокрема, довіреністю фізичної або юридичної особи.

В разі підписання заяви представником заявника, до зазначеної заяви має бути долучений або оригінал документа, що посвідчує право представника на вчинення такої дії, або належним чином завірена копія зазначеного документа.

Як вбачається з матеріалів справи, відзив від імені Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) був поданий ОСОБА_2 , яка діє в порядку самопредставництва на підставі наказів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №3214-К від 25.08.2023 р., №325/б від 06.03.2022 р.

У клопотанні про повернення відзиву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по справі №910/12818/23 без розгляду ОСОБА_1 зазначав, що відповідачем - 2 у справі визначено саме головного спеціаліста Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Подольську Владиславу Віталіївну, а не Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ). З цього приводу Господарський суд міста Києва зазначає.

Положеннями частини першої статті 2 ГПК України до завдань господарського судочинства віднесено справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини другої статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ГПК України). Об`єктом судового захисту відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) є саме порушене, невизнане або оспорюване право чи інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні чи невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи. Саме така особа, яка спричинила ці наслідки для позивача щодо його права є стороною у спірному правовідношенні.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (стаття 14 ГПК України).

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу, зокрема, фізичні і юридичні особи (частина перша статті 45 ГПК України).

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача як сторони у справі, а також зміст позовних вимог (пункти 2, 4 частини третьої статті 162 ГПК України).

Отже, визначення відповідачів, предмета і підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена в постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, провадження № 14-61цс18, пункт 41).

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу, що поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у процесі»: сторонами в процесі є такі її учасники, як позивач і відповідач; тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута чи має бути звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. Такі висновки сформульовані у постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18, пункт 70), від 29 травня 2019 року у справі № 367/2022/15-ц (провадження № 14-376цс18, пункт 66), від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19, пункт 27), від 09 лютого 2021 року у справі № 635/4741/17 (провадження № 14-46цс20, пункт 33.2). Отже, належним відповідачем є особа, яка є суб`єктом матеріального правовідношення, тобто особа, за рахунок якої можливо задовольнити позовні вимоги, захистивши порушене право чи інтерес позивача.

Суд звертає увагу, що твердження Позивача про можливість захисту його порушеного права виконанням судового рішення лише державним реєстратором не відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року у справі № 826/10249/18 (провадження № 11-771апп19, пункт 40). У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що внесення державним реєстратором до ЄДР запису про відміну державної реєстрації припинення юридичної особи не є виконанням судового рішення про задоволення відповідної позовної вимоги. Натомість згідно з пунктом 2 частини першої статті 25 Закону № 755-IV судове рішення, що набрало законної сили, є підставою для внесення відповідного запису будь-яким державним реєстратором. Отже, думка позивача про те, що належним відповідачем у подібних справах має бути реєстратор, який вчинив реєстраційну дію, яку позивач вважає незаконною, суперечить наведеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду (див. також mutatis mutandis постанову Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 0840/3447/18 (провадження № 11-918апп19, пункт 49).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року по справі №910/15792/20.

Крім того, у вказаній постанові також зазначено, що суб`єкт реєстраційної діяльності не є учасником правовідносин, пов`язаних з управлінням юридичною особою, стосовно якої до ЄДР вносилися спірні реєстраційні записи.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення відзиву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по справі №910/12818/23 без розгляду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статями 42, 165, 233, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення відзиву Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по справі №910/12818/23 без розгляду - відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Дата складання та підписання повного тексту ухвали: 19 вересня 2023 року.

Суддя О.В. Чинчин