ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.09.2023 Справа№ 914/2783/23

За позовом:ОСОБА_1 , Львівська обл., м. Самбір
до відповідача-1:Релігійної організації «Релігійна громада Львівської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) парафії Успіня Пресвятої Богородиці у місті Самбір Самбірського району Львівської області», Львівська обл., м. Самбір
до відповідача-2:Департаменту з питань культури, національностей та релігій Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів
до відповідача-3:Львівської обласної державної адміністрації, м. Львів
про:визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання протиправним і скасування розпорядження, скасування реєстраційної дії
Суддя Крупник Р.В.
ВСТАНОВИВ:

На адресу Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Львівської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) парафії Успіння Пресвятої Богородиці у місті Самбір Самбірського району Львівської області», Департаменту з питань культури, національностей та релігій Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної державної адміністрації.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів релігійної громади Української православної церкви у місті Самбір Львівської області від 17.04.2023, оформлене протокол №1 від 17.04.2023;

- визнати протиправним і скасувати розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №376/0/5-23ВА від 25.05.2023 , яким зареєстровано статут релігійної громади у новій редакції з юридичною назвою: Релігійна організація «Релігійна громада Львівської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) парафії Успіня Пресвятої Богородиці у місті Самбір Самбірського району Львівської області»;

- скасувати реєстраційну дію державного реєстратора Департаменту з питань культури, національностей та релігій Львівської обласної державної адміністрації Кавчак-Сельвестер М.С. про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу №002000683 від 31.05.2023.

Як стверджує позивач, внаслідок неправомірних дій було порушено його право на свободу совісті та віросповідання, а протиправна зміна підлеглості релігійної громади в організаційних та канонічних питаннях порушує його право на вільне волевиявлення членства у відповідній релігійній організації і на вільний вибір сповідування релігійного культу. Крім цього, за твердженнями позивача, порушеного його право в частині управління релігійною громадою згідно із п. 14 статуту.

Проаналізувавши зміст позовної заяви, а також доданих до неї документів, суд зазначає наступне.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Статтею 1 ГПК України передбачено, що господарським процесуальним кодексом визначається юрисдикція та повноваження господарських судів, а також встановлюється порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

З матеріалів та змісту позовної заяви вбачається, що спір у даній справі виник із корпоративних відносин, адже стосується діяльності та управління юридичною особою Релігійною громадою Української Православної Церкви у м. Самборі Львівської області, найменування якої змінене на Релігійну організацію «Релігійна громада Львівської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) парафії Успіня Пресвятої Богородиці у місті Самбір Самбірського району Львівської області» ().

Отже, відповідний спір підсудний господарським судам та повинен розглядатися в порядку господарського судочинства.

ОСОБА_1 обґрунтовує подання позову до суду, серед іншого, нормою ч. 6 ст. 30 ГПК України, відповідно до якої спори, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі спори між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів, а також спори, що виникають з правочинів щодо корпоративних прав (крім акцій) в юридичній особі, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням юридичної особи.

Таким чином, на переконання позивача, оскільки спір виник з корпоративних відносин щодо діяльності та управління означеною вище юридичною особою, місцезнаходженням якої є Львівська область, то він повинен розглядатися Господарським судом Львівської області.

З цього приводу суд зазначає, що, дійсно, відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача-1 у даній справі є: 81400, Львівська обл., Самбірський р-, м. Самбір, вул. Перемишльська, буд. 25А.

Разом з цим, ОСОБА_1 неправильно визначив виключну підсудність спору у даній справі та помилково звернувся до Господарського суду Львівської області, з огляду на наступне.

Статтею 30 ГПК України визначено правила визначення виключної підсудності. Згідно із ч. 5 цієї статті, спори, у яких відповідачем є Кабінет Міністрів України, міністерство чи інший центральний орган виконавчої влади, Національний банк України, Рахункова палата, Верховна Рада Автономної Республіки Крим або Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації, а також справи, матеріали яких містять державну таємницю, розглядаються місцевим господарським судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

У постановах від 15.05.2018 у справі №905/1566/17 та від 16.08.2019 у справі №916/142/19 Верховний Суд вказав, що виключна підсудність це правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність за змістом ч. 5 ст. 30 ГПК України визначає суд, яким має бути розглянуто справу. Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Зважаючи на те, що позовні вимоги у даній справі звернені позивачем у тому числі до Львівської обласної державної адміністрації, суд, керуючись ч. 5 ст. 30 ГПК України, доходить висновку, що спір у даній справі підсудний Господарському суду міста Києва, а не Господарському суду Львівської області.

При цьому суд зауважує, що підстави для застосування у цій справі правила виключної підсудності, яке встановлене нормою ч. 6 ст. 30 ГПК України, відсутні, зважаючи на імперативну вказівку припису ч. 5 ст. 30 ГПК України щодо належності спору, у якому відповідачем є обласна державна адміністрація, до юрисдикції місцевого господарського суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, незалежно від наявності інших визначених цією статтею підстав для виключної підсудності такого спору іншому господарському суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ГПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Зважаючи на викладене вище, суд доходить висновку, що позовну заяву із доданими до неї документами слід передати за виключною підсудністю Господарському суду м. Києва.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 24, 27, 29-31, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Релігійної організації «Релігійна громада Львівської єпархії Української православної церкви (Православної церкви України) парафії Успіня Пресвятої Богородиці у місті Самбір Самбірського району Львівської області», Департаменту з питань культури, національностей та релігій Львівської обласної державної адміністрації, Львівської обласної державної адміністрації про визнання недійсним рішення загальних зборів, визнання протиправним і скасування розпорядження, скасування реєстраційної дії передати (направити) за виключною підсудністю Господарському суду м. Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 44/-В).

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.