ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2023 р. Cправа № 902/331/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Матвійчука Василя Васильовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" (вул. Ділова, буд. 9а, м. Київ, 03150)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАМ-ЛТД" (вул. Залізнодорожна, буд. 50, м. Іллінці, Вінницька область, 22700)

про стягнення 7 557,88 грн.

за участю секретаря судового засідання Марущак А.О.,

представників сторін:

позивача Пилипак Я.С. за довіреністю (в режимі відеоконференції);

відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАМ-ЛТД" про стягнення 7 557,88 грн, з яких: 3 270,00 грн - прострочена заборгованість; 500,00 грн - штраф; 2 058,97 грн; 1 483,63 грн - індекс інфляції за весь час прострочення; 245,28 грн - три проценти річних від простроченої суми.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором про обслуговування рахунку у цінних паперах № 003157-Д від 10.10.2016 в частині оплати наданих послуг за період з липня 2020 року по січень 2023 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.03.2023 дану позовну заяву передано для розгляду судді Матвійчуку В.В.

У зв`язку із встановленими судом недоліками позовної заяви, що перешкоджали відкриттю провадження у справі, суд ухвалою від 10.03.2023 постановив позовну заяву Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" залишити без руху та встановив позивачу строк для усунення виявлених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

Заявою № 161/015-23-ЛК від 22.03.2023, що надійшла до суду 29.03.2023, позивачем усунено недоліки позовної заяви.

30.03.2023 за вказаним позовом суд відкрив провадження у справі № 902/331/23 за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням розгляду справи по суті на 27.04.2023, про що постановив відповідну ухвалу.

За результатами судового засідання 27.04.2023, суд, без виходу до нарадчої кімнати, постановив ухвалу із занесенням її до протоколу судового засідання від 27.04.2023 про задоволення клопотання представника позивача та відкладення розгляду справи по суті на 01.06.2023.

09.05.2023 до суду надійшла заява позивача №1490/015-2 вих від 04.05.2023 про виправлення описки в позовній заяві, викладаючи прохальну частину в наступній редакції: "Задовільнити позов та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАМ-ЛТД" (, вул. Залізнодорожна, буд. 50, м. Іллінці, Іллінецький р-н, Вінницька обл., 22700) на користь Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" (, вул. Ділова, 9а, м. Київ, 03150) 7 557,88 грн, з яких: прострочена заборгованість у розмірі - 3 270,00 грн.; штраф у розмірі - 500 грн.; пеня, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ у розмірі - 2 058,97 грн.; індекс інфляції за весь час прострочення у розмірі - 1 483,63 грн.; три проценти річних від простроченої суми у розмірі - 245,28 грн."

Проаналізувавши в судовому засіданні 01.06.2023 обставини, які входять до предмету доказування у даній справі, суд вирішив перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 29.06.2023, про що 01.06.2023 постановив відповідну ухвалу.

Суд, ухвалою від 29.06.2023 продовжив строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відклав підготовче засідання на 25.07.2023.

Виконавши завдання підготовчого провадження, суд 25.07.2023 закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 07.09.2023, про що постановив відповідну ухвалу.

За клопотанням представника позивача, суд, ухвалою від 04.09.2023 постановив судове засідання 07.09.2023 провести в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Вінницької області, забезпечити його участь у розгляді справи у судовому засіданні 07.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

На визначену судом дату в судове засідання з`явився представник позивача в режимі відеоконференції.

Відповідач правом участі в засіданні суду також не скористався. При цьому суд зауважує, що ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 14.11.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення зі штрихкодовим ідентифікатором 980.

За вказаних обставин у суду є достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів до повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання, але останній не скористався правом на участь свого представника у судовому засіданні.

Статтею 42 Господарського процесуального кодексу України визначено права та обов`язки учасників судового процесу, зокрема учасники справи зобов`язані: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази тощо.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 р. (Закон України від 17.07.1997 р. № 475/97 - ВР), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993 р.), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999 р.).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (&51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 р. у справі "Красношапка проти України"). Роль національних судів - організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див.рішення Суду у справі Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010).

Згідно із ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи положення ст.ст.13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу за наявними в ній матеріалами і документами без явки в судове засідання представника відповідача.

Будь-яких письмових заяв і клопотань щодо відкладення розгляду справи, а також відзиву на позовну заяву, на день розгляду справи від відповідача до суду не надійшло.

З огляду на вищезазначене суд приходить висновку, що відповідача належним чином було повідомлено про дане судове засідання. Неявка останнього є підставою до розгляду справи за його відсутності, що передбачено п.1 ч.3 ст.202 ГПК України.

Поряд з цим слід зазначити, що положеннями ст.178 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

За таких обставин, справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч.9 ст.165 та ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 07.09.2023 судом проведено стадії дослідження доказів судових дебатів.

В судовому засіданні 07.09.2023 суд повідомив про завершення розгляду справи по суті та вийшов до нарадчої кімнати для постановлення судового рішення, повідомивши представника позивача про орієнтовний час повернення з нарадчої кімнати.

Після виходу суду з нарадчої кімнати 07.09.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «АЙБОКС БАНК» (позивач, за Договором Депозитарна установа), що здійснює професійну діяльність на фондовому ринку - депозитарну діяльність, а саме депозитарну діяльність депозитарної установи на підставі ліцензії, виданої Національної комісією з цінних паперів та фондового ринку за рішенням №1552 від 20.08.2013, строк дії з 12.10.2013 необмежений та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАМ-ЛТД» (відповідач, за Договором Депонент) уклали Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №003157-Д (надалі Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Депозитарна установа зобов`язується в порядку, передбаченому законодавством, внутрішніми документами Депозитарної установи та цим Договором, надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах Депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах Депонента на підставі розпоряджень Депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності відповідно до Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013 №735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 №1084/23616.

Згідно з п.1.2 Договору цінні папери (фінансовий актив) Депонента, права на які обліковуються Депозитарною установою відповідно до умов цього Договору, зберігаються Центральним депозитарієм цінних паперів відповідно до Закону України "Про депозитарну систему України".

За умовами п.4.1 Договору Депонент оплачує послуги Депозитарної установи згідно з цим Договором та відповідно до тарифів встановлених Депозитарною установою, які доведені до відома Депоненту. Підписанням цього Договору Депонент стверджує, що він ознайомлений з тарифами Депозитарної установи на момент його укладення.

Тарифи Депозитарної установи є обов`язковими для Депонента. (п. 4.5. Договору)

Відповідно до п.4.7 Договору оплата послуг Депозитарної установи здійснюється Депонентом щомісячно до 15-го числа місяця, наступного за місяцем, у якому надавались послуги, згідно акту-рахунку, два примірники якого надсилається Депозитарною установою Депоненту до 10 числа місяця, наступного за звітним. Один примірник такого акту підписується Депонентом та повертається Депозитарній установі не пізніше 10 (десяти) календарних днів після його отримання.

У акті-рахунку містяться розшифровки нарахованої до оплати суми за надані послуги.

За пунктом 4.8 Договору послуги за місяць, у якому закінчується строк дії та/або достроково розривається/припиняється цей Договір, сплачуються Депонентом за повний календарний місяць в незалежності від кількості днів у місяці.

Оплата послуг Депозитарної установи здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування Депонентом грошових коштів на рахунок Депозитарної установи (п.4.9 Договору).

Згідно з п.5.4 Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань, які передбачені цим Договором, Депонент зобов`язаний сплатити Депозитарній установі пеню, яка обчислюється від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

За умовами п.5.5 Договору прострочення Депонентом виконання грошових зобов`язань, які передбачені цим Договором, більш як на 30 (тридцять) календарних днів вважається відмовою Депонента від виконання умов Договору, у зв`язку з чим Депонент зобов`язаний додатково до пені, розмір якої встановлено цим Договором, сплатити Депозитарній установі штраф у розмірі 500 (п`ятсот) гривень.

Відповідно до п.6.1 цей Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками та діє протягом одного року.

Договір вважається продовженим на кожний наступний рік, якщо не пізніше ніж за тридцять днів до закінчення строку дії цього Договору сторони не виявили бажання у письмовій формі його розірвати. (п. 6.2. Договору)

За доводами позивача, з липня 2020 року ТОВ «ВАМ-ЛТД" зупинив здійснення оплату послуг Депозитарної установи, і станом на 13.02.2023 за відповідачем рахується заборгованість в розмірі 3 270,00 грн.

22.12.2022 позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою №4801/015-01 про погашення заборгованості, яка отримана відповідачем 30.12.2022, проте залишена без відповіді та виконання.

Посилаючись на порушення відповідачем зобов`язань за Договором про обслуговування рахунку в цінних паперах №003157-Д від 10.10.2016 в частині оплати послуг депозитарної установи за період з липня 2020 року по січень 2023 року позивач просить стягнути 3270,00 грн. заборгованості, 2 058,97 грн. пені, 500,00 грн. штрафу, 245,28 грн. 3% річних, 1 483,63 грн. інфляційних втрат.

За наявними матеріалами справи Приватне акціонерне товариство «АЙБОКС БАНК» перебуває в стані припинення. Рішенням про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПрАТ «АЙБОКС БАНК» Правління Національного банку України №89-рш від 07.03.2023 відкликано банківську ліцензію та ліквідовано АТ «АЙБОКС БАНК». Згідно рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 277 від 07.03.2023 розпочато процедури ліквідації ПрАТ «АЙБОКС БАНК».

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини.

Господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку (частина 1 стаття 173 Господарського кодексу України).

Нормами абзацу 3 частини 1 статті 174 Господарського кодексу України визначено, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про депозитарну систему України" рахунок у цінних паперах депонента відкривається депозитарною установою на підставі договору про обслуговування рахунка в цінних паперах власнику цінних паперів, співвласникам цінних паперів або нотаріусу, на депозит яких внесено цінні папери, а також самій депозитарній установі (на підставі наказу керівника цієї депозитарної установи) або Національному банку України відповідно до законодавства.

Договір про обслуговування рахунка в цінних паперах укладається між депонентом та депозитарною установою, відповідно до якого депозитарна установа в установленому Комісією порядку на рахунку у цінних паперах веде облік цінних паперів, що належать власникові, співвласникам цінних паперів, у разі зарахування цінних паперів на депозит нотаріуса - відповідному кредиторові, а також облік прав зазначених осіб на цінні папери, що обліковуються на певному рахунку у цінних паперах, та обмеження таких прав.

Відповідно до частин 1, 3 статті 7 Закону України "Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні" діяльність, пов`язана із зберіганням цінних паперів та обліком прав власності на них, здійснюється на підставі договору про відкриття рахунку у цінних паперах, який укладається власником цінних паперів з обраним ним зберігачем; депозитарного договору, який укладається між зберігачем і депозитарієм; договору про обслуговування емісії цінних паперів, який укладається між емітентом та обраним ним депозитарієм; договору про кореспондентські відносини щодо цінних паперів, який укладається між депозитаріями.

У договорі про відкриття рахунку у цінних паперах визначаються умови ведення рахунку власника цінних паперів, порядок проведення операцій емітента, порядок надання облікової та фінансової інформації зберігачем, а також умови оплати його послуг тощо.

Матеріалами справи підтверджено, що 10.10.2016 між Публічним акціонерним товариством «АЙБОКС БАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВАМ-ЛТД» укладено Договір про обслуговування рахунку в цінних паперах №003157-Д.

За умовами укладеного Договору Депозитарна установа зобов`язалась надавати послуги щодо відкриття та обслуговування рахунку у цінних паперах Депонента, проводити депозитарні операції за рахунком у цінних паперах Депонента на підставі розпоряджень Депонента та в інший спосіб, передбачений законодавством, а також надавати інші послуги у процесі провадження депозитарної діяльності, а Депонент зобов`язався оплачувати послуги Депозитарної установи згідно з цим Договором та відповідно до тарифів встановлених Депозитарною установою.

Позивач стверджує про наявність у відповідача заборгованості за Договором №003157-Д від 10.10.2016 про обслуговування рахунку в цінних паперах за період з липня 2020 року по січень 2023 року в розмірі 3 270,00 грн., на підтвердження чого надав засвічену копію означеного Договору та листа-вимоги про погашення заборгованості від 22.12.2022 вих. №4801/015-01.

Відповідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд зауважує, що в Договорі №003157-Д від 10.10.2016 про обслуговування рахунку в цінних паперах сторонами не встановлено вартість оплати послуг. Умовами п.4.1 Договору визначено, що Депонент оплачує послуги Депозитарної установи згідно з цим Договором та відповідно до тарифів встановлених Депозитарною установою.

За змістом п. 4.7. Договору оплата послуг Депозитарної установи здійснюється Депонентом щомісячно до 15-го числа місяця, наступного за місяцем в якому надавались послуги, згідно акту-рахунку, два примірники якого надсилається Депозитарною установою Депоненту до 10 числа місяця, наступного за звітним. Один примірник такого акту підписується Депонентом та повертається Депозитарній установі не пізніше 10 (десяти) календарних днів після його отримання. В акті-рахунку містяться розшифровки нарахованої до оплати суми за надані послуги.

Проте, інших доказів, підтверджуючих підстави звернення з позовом до суду позивачем, не надано.

З огляду на наведені обставини, суд, ухвалою від 01.06.2023, зобов`язав позивача у 5-ти денний строк з дня отримання цієї ухвали надати докази на підтвердження заявленої до стягнення заборгованості, а саме:

- докази направлення позивачем чи особистого отримання відповідачем актів-рахунків на оплату за надані послуги за спірний період (липня 2020 року - січня 2023 року) з урахуванням умов п. 4.7. Договору;

- докази на підтвердження початкового сальдо за Договором станом на липень 2020 року;

- докази встановлення тарифів на депозитарне обслуговування за Договором;

- обґрунтований розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних, з урахуванням помісячного зростання суми основного боргу за період з 15.08.2020 по 13.02.2023 (розрахунок проведено на всю суму боргу в розмірі 3 270,00 грн, визначивши період прострочення з 15.08.2020).

19.06.2023 до суду надійшла заява позивача №1863/012-23лк від 12.06.2023 на виконання ухвали суду від 01.06.2023, в додаток до якої, серед іншого, долучено роздруківку Тарифів депозитарної встанови ПАТ "Айбокс Банк" на депозитарні послуги для юридичних осіб, затверджених протоколом №14 засідання Тарифного комітету ПАТ "Айбокс Банк" від 13.04.2017.

За змістом зазначеної заяви позивача, жодним пунктом Договору про відкриття рахунків у цінних паперах власників ТОВ "ВАМ-ЛТД" №003157-Д від 10.10.2026 не передбачено обов`язок Депозитарної установи направляти рахунок-фактуру рекомендованим листом.

На підтвердження початкового сальдо за Договором станом на липень 2020 року позивач пояснив, що єдиним доказом початкового сальдо є виписка по рахунку за період з липня 2020 року по січень 2023 року. При цьому зазначив, що жодних надходжень коштів від відповідача за вказаний період не було. З огляду на те, що на даний рахунок позивача надходять не лише оплати від відповідача, така виписка містить дані, які є банківською таємницею, тому на підтвердження заборгованості за Договором позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 13.02.2023., з врахуванням останньої оплати в червні 2020 року.

Пояснюючи розрахунок штрафних санкцій позивач, посилаючись на те, що сума заборгованості змінюється кожний місяць, проводить нарахування відповідно до законодавства на останню суму боргу.

Дослідивши пояснення позивача, суд, в ухвалі від 29.06.2023, повторно звернув увагу позивача на положення п. 4.7. Договору про відкриття рахунків у цінних паперах власників ТОВ "ВАМ-ЛТД" №003157-Д від 10.10.2026 щодо порядку надсилання Депоненту актів-рахунків, та відсутність в матеріалах справи доказів дотримання позивачем даного порядку, а саме помісячних актів-рахунків у спірний період і доказів їх направлення Депоненту.

Зауважено судом і на тому, що за розрахунком ціни позову за період з липня 2020 року по січень 2023 року розмір заборгованості за Договором склав 3 270 грн. При цьому, виходячи з встановлених тарифів на депозитарне обслуговування за Договором в сумі 100,00 грн в місяць, що вбачається зі змісту пояснень позивача та долучених до даних пояснень Тарифів депозитарної встанови ПАТ "Айбокс Банк" на депозитарні послуги для юридичних осіб, затверджених протоколом №14 засідання Тарифного комітету ПАТ "Айбокс Банк" від 13.04.2017, та зважаючи на період прострочення липень 2020 року - січень 2023 року, що становить 31 місяць, вартість послуг за Договором в сукупності склала б 3 100,00 грн, що є меншим суми заявленої позивачем.

Також суд звернув увагу позивача на розрахунок штрафних санкцій та період, за який виникла заборгованість, і що нарахування штрафних санкцій здійснюється за порушення зобов`язань з моменту такого порушення.

Як наслідок, суд, в ухвалі від 29.06.2023, констатував невиконання в повному обсязі вимог суду, наведених в ухвалі від 01.06.2023, та повторно зобов`язав позивача до їх виконання.

Окремо суд зауважив на редакції пункту 2 прохальної частини заява позивача №1863/012-23лк від 12.06.2023, яка за змістом різниться з заявою № 1490/015-23лк від 04.05.2023 про виправлення описки в позовній заяві, та вказав на необхідності позивачу визначитись з позовними вимогами у даній справі.

При розгляді справи 07.09.2023 судом з`ясовано, що наведені вище вимоги суду залишені позивачем без виконання.

Відтак позивач, обмежившись поданням до суду лише Договору №003157-Д від 10.10.2016 про обслуговування рахунку в цінних паперах, листа-вимоги про погашення заборгованості від 22.12.2022 вих. №4801/015-01 та Тарифів депозитарної встанови ПАТ "Айбокс Банк" на депозитарні послуги для юридичних осіб, наполягає на наявності у відповідача заборгованості за Договором в заявленій сумі.

Слід зазначити, що представник позивача в засіданні суду 07.09.2023 підтвердив неподання до суду підписані сторонами акти-рахунки за спірний період і докази їх надіслання відповідачу у встановлений Договором строк, та просив розглянути справу за наявними матеріалами.

Суд звертає увагу, що факт здійснення господарської операції підтверджується первинними документами бухгалтерського обліку, до яких належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, що відповідають вимогам закону, зокрема статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" та пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, та відображають реальні господарські операції.

За своєю правовою природою первинні документи є документами, які посвідчують виконання зобов`язань (констатують, фіксують певні факти господарської діяльності в правовідносинах між сторонами) та мають юридичне значення для встановлення обставин такого виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Акти-рахунки надання послуг, на які сторони посилались в п. 4. 7 договору є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та фіксують факт здійснення господарської операції і підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Крім того, у позовній заяві позивач стверджує, що з липня 2020 року відповідач припинив здійснювати оплату послуг, які надає позивач.

Разом з тим, жодні докази на підтвердження факту, що до липня 2020 року відповідач сплачував позивачу за надані послуги, що свідчило б про виконання відповідачем умов вказаного Договору, матеріали справи не містять.

Наведене дає підстави для висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами дотримання положень п. 4.7. Договору в частині складання актів-рахунків за спірний період та доказів їх надіслання відповідачу у встановлений Договором строк. Не доведено позивачем і здійснення зі сторони відповідача розрахунків за Договором.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, матеріалами справи підтверджується, що позивачем не було надано достатньо доказів, які у своїй сукупності дали б суду змогу дійти висновку надання відповідачу послуг за Договором №003157-Д від 10.10.2016 про обслуговування рахунку в цінних паперах, а наявні у матеріалах справи засвідчені копії Договору листа-вимоги про погашення заборгованості від 22.12.2022 вих. №4801/015-01, Тарифів депозитарної встанови ПАТ "Айбокс Банк" на депозитарні послуги для юридичних осіб, та розрахунок ціни позову зазначені обставини не підтверджують, отже, позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги в розмірі 3 270,00 грн не підлягають задоволенню у зв`язку із недоведеністю.

З урахуванням необґрунтованості позовних вимог про стягнення заборгованості у розмірі 3 270,00 грн., безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню є і похідні вимоги у розмірі 2 058,97 грн. пені, 500,00 грн. штрафу, 245,28 грн. 3% річних, 1 483,63 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 2, 4, 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

В позові відмовити.

Судові витрати Приватного акціонерного товариства "АЙБОКС БАНК" у справі № 902/331/23 залишити за позивачем.

Примірник рішення направити учасникам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відому суду адресу електронної пошти позивача - .

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду, в порядку та строки визначені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне рішення складено 14 вересня 2023 р.

Суддя Василь МАТВІЙЧУК

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Ділова, буд. 9а, м. Київ, 03150)

3 - відповідачу (вул. Залізнодорожна, буд. 50, м. Іллінці, Вінницька область, 22700)