РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2023Справа № 910/6879/23

Господарський суд міста Києва у складі: головуючого - судді Лиськова М.О.,

при секретарі судового засідання Осьмаку Ю.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп"

01014, м. Київ, вул. Михайла Бойчука, буд. 41-Б

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

02094, м. Київ, вул. Гната Хоткевича, буд. 20

про зобов`язання вчинити певні дії

За участі представників учасників справи згідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" (далі-позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (далі-відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.

Звертаючись до суду із позовом, позивач просить суд:

- Визнати неправомірною бездіяльність ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" щодо відмови укладати індивідуальні договори з споживачами/мешканцями житлового будинку за адресою: м. Київ, вул. Каховська, буд. 60;

- Зобов`язати ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" з метою недопущення тривалого порушення чинного законодавства, укладати типові договори з індивідуальним споживачем про надання послуг з теплової енергії та гарячого водопостачання зі співвласниками (наймачами) житлового будинку по вул. Каховська, 60 та ТОВ "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" відповідно до вимог Постанови КМУ № 830 від 21.08.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії".

Як стверджує позивач у позовній заяві, дії відповідача, що полягають у відмові в укладанні зі споживачами (співвласниками (наймачами) квартир у будинку за адресою: м. Київ, вул. Каховська, 60 договорів з індивідуальним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №830 від 21.08.2019 "Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії", містять ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого п.2 ст.50 та ч.1 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території в межах будинку за адресою: м.Київ, вул.Каховська, 60, який перебуває в обслуговуванні позивача, що призведе до порушення інтересів споживачів, яке б було неможливим за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

09.05.2023 ухвалою Господарського суду міста Києва позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" залишено без руху.

19.05.2023 від позивача надійшли до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 09.05.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/6879/23, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 14.06.2023.

12.06.2023 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній проти заявлених позовних вимог заперечив, зауваживши серед іншого про те, що вимоги про визнання неправомірною бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про відмову в укладанні індивідуальних договорів зі споживачами/мешканцями житлового будинку за адресою: м.Київ, вул.Каховська, 60 є вимогою про встановлення факту, яка непідвідомча господарський судам України.

Крім того, за твердженнями відповідача, 18.02.2022 між відповідачем як теплопостачальною організацією і виконавцем послуги та позивачем як колективним споживачем було укладено типовий договір №460426 про надання послуги з постачання теплової енергії до індивідуального теплового пункту багатоквартирного будинку №60 по вул. Каховській в м.Києві, у зв`язку з чим укладення теплопостачальною організацією індивідуальних договорів про надання цієї ж самої послуги безпосередньо з кожним споживачем/мешканцем житлового будинку по вул. Каховській, 60 в м. Києві є недоцільним. Також відповідач зазначає, що співвласники багатоквартирного будинку вул. Каховській, 60 в м. Києві відповідно до вимог Закону України "Про житлово-комунальні послуги" прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин з теплопостачальною організацію уклавши з виконавцем комунальної послуги колективний договір про надання відповідних послуг.

22.06.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач проти тверджень відповідача, викладених у відзиві на позов заперечив, навівши додаткові обґрунтування заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні 12.07.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 06.09.2023.

Представник відповідача у судовому засіданні 06.09.2023 проти заявлених позовних вимог заперечив з підстав, наведених у відзиві на позов.

В судовому засіданні 06.09.2023 на підставі ст.240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представника відповідача, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" здійснює діяльність, направлену на надання житлово-комунальних послуг юридичним та фізичним особам, експлуатацію житлового фонду, об`єктів соціально-побутового та іншого призначення, зокрема, на підставі наказу Приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" від 18.02.2019 за №00015/0/8 з урахуванням розпорядження Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 11.04.2019 №297 "Про присвоєння поштової адреси новозбудованому об`єкту нерухомого майна", здійснює технічне обслуговування, утримання та експлуатацію багатоповерхового житлового будинку за адресою: м.Київ, вул.Каховська, 60.

25.02.2021 позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№201 з проханням заключити типові договори з індивідуальним споживачем (договір співпраці) про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з метою укладання мешканцями прямих договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" за адресою: вул.Каховська, 60.

Відповіді на вказаний лист позивач не отримав.

22.09.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" повторно звернулося до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" з листом за вих.№1000 з проханням заключити типові договори з індивідуальним споживачем (договір співпраці) про надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання з метою укладання мешканцями прямих договорів з Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" та вказало про існування між сторонами колективного договору №460426 по об`єкту за адресою: вул. Каховська, 60. До вказаного листа, як зазначає позивач, були додані всі необхідні для укладення таких договорів документи, а саме: письмове опитування власників (співвласників) квартир у будинку №60 по вул. Каховська у м. Києві щодо обрання моделі організації договірних відносин з індивідуальним споживачем про надання послуг з централізованого постачання теплової енергії та централізованого постачання гарячої води, які бажають оформити прямі договори на послуги опалення та гарячого водопостачання з постачальником послуг Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" та інформацію щодо споживачів послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання по пільговим категоріям житлових будинків, адреса: м. Київ, вул. Каховська, 60.

Листом у відповідь №ДЕЗ-3384 від 22.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" про те, що постачання теплової енергії до вказаного вище будинку забезпечується на підставі договору на постачання теплової енергії №460426 від 18.02.2022, укладеного між сторонами - енергопостачальною організацією та покупцем, а у разі необхідності зміни моделі договірних відносин, а саме припинення договору на постачання теплової енергії (колективного) договору та укладення індивідуальних договорів із кожним співвласником, такі договори повинні бути укладені із усіма без виключення співвласниками будинку. Одночасне існування договорів на постачання теплової енергії (договорів купівлі-продажу теплової енергії) та договорів про надання комунальних послуг в межах одного будинку не допускається.

Також, у вказаному листі Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" зауважило, що Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" до листа за вих.№1000 від 22.09.2021 не надано документів, які необхідні для укладення публічних договорів приєднання за наведеним у цьому листі переліком.

Відмова відповідача від укладання договорів з індивідуальними споживачами, як стверджує позивач, і стала підставою для звернення позивача із відповідним позовом до суду.

Матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" (колективний споживач) укладено типовий договір №460426 з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з протоколом розбіжностей до нього (договір), відповідно до умов якого виконавець зобов`язується надавати колективному споживачеві послугу з постачання теплової енергії на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення (далі-послуга) відповідної якості та в обсязі відповідно до теплового навантаження будинку, а колективний споживач зобов`язується своєчасно та в повному обсязі оплачувати надану послугу в строки і на умовах, що визначені цим договором (п.1).

Відповідно до п.3 договору інформація про колективного споживача: 02005, Дніпровський район, м.Київ, вул.Каховська, 60, опалювальна площа будинку - 12544,9 кв.м.

Послуга надається за допомогою індивідуального теплового пункту багатоквартирного будинку (п.4 договору).

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання і діє протягом року з дати набрання чинності. Сторони домовились, що згідно із ч.3 ст.631 Цивільного кодексу України умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли з 13.11.2021. Якщо за один місяць до закінчення строку дії цього договору жодна зі сторін не повідомить письмово іншій стороні про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк (п.п.39, 40 договору).

За змістом ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги":

- виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору;

- житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг;

- індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги;

- колективний договір про надання комунальних послуг (далі - колективний договір) - договір про надання комунальних послуг, який укладається з виконавцем комунальних послуг за рішенням співвласників (на умовах, визначених у рішенні співвласників (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) та є обов`язковим для виконання всіма співвласниками;

- колективний споживач - юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги;

- послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

- споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач;

- управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.12 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Договори про надання комунальних послуг можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір, індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, колективний договір) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач (співвласник багатоквартирного будинку, власник будівлі, у тому числі власник індивідуального садибного житлового будинку), колективний споживач).

Статтею 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, що договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку. Виконавець комунальної послуги, який займає монопольне становище на ринку, за наявності у нього технічних можливостей надання комунальної послуги не вправі відмовити в укладенні відповідного договору споживачеві чи іншій особі, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, якщо інше не передбачено законом. Договір про надання комунальних послуг укладається строком на один рік. Якщо за один місяць до закінчення зазначеного строку жодна із сторін не повідомить письмово другу сторону про відмову від договору, договір вважається продовженим на черговий однорічний строк. З пропозицією про укладання договору про надання комунальних послуг або про внесення змін до нього (крім індивідуальних договорів, укладених відповідно до частини п`ятої цієї статті) може звернутися будь-яка сторона, надавши письмово другій стороні проект відповідного договору (змін до нього), складений згідно з типовим договором. Якщо протягом 30 днів після отримання проекту договору (змін до нього) виконавець комунальної послуги, який одержав проект договору (змін до договору) від споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), не повідомив про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього і при цьому не припинив надання комунальної послуги цьому споживачу (або в інший спосіб засвідчив свою волю до надання відповідної комунальної послуги споживачу), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій споживачем (іншою особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), якщо інше не передбачено цим Законом. Якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом. Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу. Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною. У разі якщо співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали з виконавцем комунальної послуги відповідний договір (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії), з ними укладається індивідуальний договір про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання. Такі договори вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги співвласники багатоквартирного будинку не прийняли рішення про вибір моделі договірних відносин та не уклали відповідний договір з виконавцем комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі укладення публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг виконавці комунальних послуг розміщують вимоги до якості відповідних послуг згідно із законодавством та іншу необхідну інформацію для кожного багатоквартирного будинку окремо на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на власному веб-сайті. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування таких вимог у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. У разі прийняття співвласниками багатоквартирного будинку рішення про обрання моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) відповідно до частини першої статті 14 цього Закону та повідомлення виконавців комунальних послуг про прийняте рішення за два місяці до запланованої дати укладення договору: такий виконавець зобов`язаний укласти договори про надання комунальних послуг відповідно до вимог цієї статті згідно з обраною співвласниками моделлю організації договірних відносин; раніше укладений із таким виконавцем договір про надання комунальної послуги достроково припиняється з дати набрання чинності новим договором, укладеним із співвласниками, але припинення (втрата чинності) дії раніше укладеного договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань за цим договором та від відповідальності за порушення його умов. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору співвласники багатоквартирного будинку не повідомили виконавця відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин, визначеної в частині першій статті 14 цього Закону, публічний індивідуальний договір про надання комунальної послуги, укладений з таким виконавцем, вважається продовженим на наступний однорічний строк. Публічні договори приєднання про надання комунальних послуг з власниками індивідуальних (садибних) житлових будинків вважаються укладеними, якщо протягом 30 днів з дня опублікування тексту договору на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування та/або на веб-сайті виконавця послуги такий власник не вчинив дій щодо відключення (відмови) від комунальної послуги. При цьому розміщується повідомлення про місце опублікування тексту договору у загальнодоступних місцях на інформаційних стендах та/або рахунках на оплату послуг. Плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" за рішенням співвласників багатоквартирного будинку, прийнятим відповідно до закону, з виконавцем відповідної комунальної послуги (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії) укладається договір про надання комунальних послуг, а саме:

1) індивідуальний договір з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем, що укладається кожним співвласником багатоквартирного будинку самостійно, за умови що співвласники прийняли рішення про вибір відповідної моделі організації договірних відносин та дійшли згоди з виконавцем комунальної послуги щодо розміру плати за обслуговування внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку;

2) колективний договір, що укладається від імені та за рахунок усіх співвласників багатоквартирного будинку управителем або іншою уповноваженою співвласниками особою;

3) договір про надання комунальних послуг з колективним споживачем, що укладається з об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку або іншою юридичною особою, яка об`єднує всіх співвласників такого будинку та в їхніх інтересах укладає відповідний договір.

Співвласники багатоквартирного будинку (об`єднання співвласників багатоквартирного будинку) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначених цією частиною, за кожним видом комунальних послуг (крім послуг з постачання та розподілу природного газу і послуг з постачання та розподілу електричної енергії). У межах одного багатоквартирного будинку дозволяється обрання різних моделей організації договірних відносин за різними видами комунальних послуг.

В даному випадку відповідач, як виконавець комунальної послуги, та позивач, як колективний споживач, уклали колективний договір про надання послуг (типовий договір №460426 з колективним споживачем про надання послуги з постачання теплової енергії з протоколом розбіжностей до нього від 18.02.2022), що на думку суду, свідчить про прийняття відповідного рішення співвласниками багатоквартирного будинку або їх об`єднанням про вибір моделі договірних відносин з теплопостачальною організацією. При цьому, договір з колективним споживачем, укладений сторонами, станом на день розгляду справи є чинним, а укладення договорів за одним видом комунальної послуги одночасно з індивідуальними споживачами та колективним споживачем не допускається, що встановлено ст.14 Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

У разі зміни моделі договірних відносин між співвласниками будинку та виконавцем послуг, а саме переходу із колективного договору на індивідуальні договори, відповідні індивідуальні договори про надання комунальних послуг мають бути укладені в установленому порядку між виконавцем послуг та усіма співвласниками будинку, про що і зазначалося відповідачем у листі №ДЕЗ-3384 від 22.10.2021.

Суд зазначає, що реалізуючи своє право на судовий захист, позивач має визначити зміст свого порушеного права або охоронюваного законом інтересу та обґрунтувати підстави позову, зважаючи на власне суб`єктивне уявлення про порушення, невизнання чи оспорювання своїх прав або охоронюваних законом інтересів, а також визначити спосіб захисту такого права. У свою чергу, суд перевіряє доводи позивача і, залежно від встановленого, вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту.

Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

На переконання суду, фактично позивач звернувся з позовом в інтересах невизначеного кола третіх осіб - співвласників багатоквартирного будинку, не надавши при цьому будь-яких доказів порушення відповідачем свого власного права чи інтересу.

Відсутність порушеного права позивача є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові в частині вимог про зобов`язання відповідача укладати договори з індивідуальними споживачами.

Вимоги позивача про визнання неправомірною бездіяльності відповідача за своєю суттю є вимогою про встановлення обставин та надання їм правової оцінки як неналежного виконання зобов`язання учасником господарської діяльності. Таким чином, звертаючись до суду з такою вимогою позивач фактично просив установити певні обставини, які, за його твердженнями, відбулись у минулому, та надати їм правову оцінку.

Проте законом не передбачений такий спосіб захисту цивільних прав або інтересів, як визнання неправомірною бездіяльності суб`єкта господарювання, адже задоволення відповідної вимоги не призведе до захисту прав, а лише може використовуватися для захисту інших прав або інтересів. Тому встановлення певних обставин не є належним на ефективним способом захисту права та охоронюваного законом інтересу, оскільки, розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту в частині визнання неправомірною бездіяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" суперечить встановленим положеннями ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України способам захисту цивільних прав, а також є втручанням у господарську діяльність суб`єкта господарювання, що є достатньою підставою для відмови в задоволенні позову в цій частині.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд зазначає, що обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так, за змістом положень статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини першої статті 74 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень в господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять у предмет доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі № 04/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому, одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.

Названий принцип полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 зі справи № 902/761/18, від 20.08.2020 зі справи № 914/1680/18).

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Відповідно до ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Надаючи оцінку доводам всіх учасників судового процесу судом враховано, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч.5 ст.236 ГПК України).

Відповідно до п.3 ч.4 ст.238 ГПК України у мотивувальній частині рішення зазначається, зокрема, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.

Щодо інших аргументів сторін суд зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010). Крім того, аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 у справі №127/3429/16-ц.

Вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом як у сукупності (в цілому), так і кожен доказ окремо, та відображено у судовому рішенні.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Позивач не довів належними та допустимими доказами свою правову позицію.

Всі інші доводи та міркування учасників судового процесу, в тому числі і посилання позивача на порушення відповідачем законодавства про захист економічної конкуренції, які не конкретизовані та не підтверджені документально, не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

За таких обставин, враховуючи всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЖК Сервіс Груп" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" про визнання неправомірною бездіяльності та про зобов`язання вчинити дії.

У зв`язку з відмовою в позові судовий збір відповідно до п.2 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст.74, 129, 238 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Дата складання повного тексту рішення 14.09.2023

Суддя М.О. Лиськов