ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"22" вересня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/952/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Сікорської Н.А.,

розглядаючи заяву Фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича про забезпечення позову у справі

за позовом: Фізичної особи-підприємця Петрова Євгенія Леонідовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо - торгова фірма "Мар"ян"

про стягнення 4064016,24 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Петров Євгеній Леонідович звернувся до суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" 4064016,24 грн., з яких: 3478601,66 грн. основного боргу, 50886,22 грн. 5% річних, 52051,92 грн. інфляційних, 482476,44 грн. пені.

Ухвалою від 24.07.2023р. суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

20.09.2023р. від ФОП Петрова Є.Л. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян", що знаходяться на банківському рахунку в АТ "УкрСиббанк", ІВАN НОМЕР_1 .

Також, просить накласти арешт на нерухоме майно, що зареєстроване на праві приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян", , юридична адреса: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3., а саме:

- земельну ділянку, площею 35,813 га з кадастровим номером :02:000:0691, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, місце розташування: Станишівська сільська рада, Житомирський рн., Житомирська обл.;

- автомобіль марки ГАЗ 2705, 2002 року випуску, об`єм двигуна 2890, номерний знак НОМЕР_2 , дата державної реєстрації 05.01.2006 року;

- автомобіль марки ГАЗ 3302014, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2285, номерний знак НОМЕР_3 , дата державної реєстрації 26.10.2006 року,

- автомобіль марки ГАЗ 3302, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2300, номерний знак НОМЕР_4 . дата державної реєстрації 27.08.2009 року;

- чотири одиниці сільськогосподарської та іншої спеціальної техніки, що зареєстрована в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, на праві приватної власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян", , юридична адреса: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3.

Заява мотивована тим, що відповідач здійснює дії з відчуження свого майна, зокрема, за липень-вересень 2023р. було відчужено три транспортні засоби.

Посилаючись на наявність майнового спору між сторонами, значний розмір позовних вимог, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, відчуження відповідачем власного майна та його намагання затягнути розгляд вказаної судової справи з метою подальшої реалізації залишку власних активів, позивач вказує про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Дослідивши заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Положеннями частини першої статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Відповідно до ст.136 ГПК України, господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно до статті 137 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18).

Вжиття заходів забезпечення позову відповідно до статті 136 ГПК України є правом суду, а за наявності відповідних виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку підстав для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників справи; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даної справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Подібна правова позиція висловлена, зокрема, у Постанові Верховного Суду від 13.01.2020р. по справі №922/2163/17, від 03.04.2020 у справі № 904/4511/19.

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина четверта статті 137 ГПК України).

Співмірність, зокрема, передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії (постанови Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №910/17014/20 та від 28.07.2021 у справі №910/3704/21).

З наведеного слідує, що не існує універсального алгоритму застосування заходів забезпечення позову, оскільки їх вжиття (або відмова у такому) знаходиться у прямій залежності від фактичних обставин кожного конкретного господарського спору.

Основними доводами заявника про вжиття заходів забезпечення позову є те, що відповідач здійснює дії з відчуження власного майна.

З наданих позивачем копій відповідей Територіального сервісного центру МВС 3247 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській області від 07.07.2023р. №31/10/3247/10/-655, від 22.07.2023р. №31/10/3247/10/-714, від 19.09.2023р. №31/10/3247/10/-876 вбачається, що станом на 06.07.2023р. та 22.07.2023р. за відповідачем на праві власності було зареєстровано 6 транспортних засобів, а саме автомобіль марки МАЗ, три автомобілі марки ГАЗ та автомобіль Mercedes-Benz Sprinter. В той же час станом на 18.09.2023р. у власності відповідача лишилися лише три автомобілі марки ГАЗ.

Здійснивши оцінку доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд враховує, що предметом даного позову є вимога ФОП Петрова Євгенія Леонідовича про стягнення з ТОВ "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" грошових коштів в загальній сумі 4064016,24 грн., що є значною сумою стягнення.

Матеріалами заяви про забезпечення позову підтверджується, що відповідач під час розгляду справи вчиняє дії щодо відчуження належного йому майна, а тому виконання в майбутньому судового рішення у цій справі, у випадку задоволення позовних вимог, безпосередньо залежатиме від тієї обставини, чи будуть наявними у відповідача грошові кошти у достатньому розмірі або майно для задоволення вимог кредитора.

За своєю суттю арешт майна - це тимчасовий захід, який має наслідком накладання заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження та який триває до визначення подальшої долі відповідного майна. При вжитті такого заходу власник майна не обмежується у правах володіння та користування своїм майном, та не позбавляється їх. Отже накладення арешту на майно не завдасть шкоди та збитків відповідачу, не позбавить його конституційних прав на володіння та користування вказаним майном, здійснення господарської діяльності, отримання доходів, сплату податків тощо, а лише тимчасово обмежить право відповідача реалізувати вказане майно третім особам.

Аналогічні висновки щодо застосування приписів статті 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 15.10.2020 у справі №915/373/20, від 03.12.2021 у справі № 910/4777/21, від 08.10.2020 у справі №465/4985/18, від 15.06.2021 у справі № 757/48375/20.

З огляду на викладене, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими позивачем заходом забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти, рухоме майно та земельну ділянку відповідача і предметом спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, а також враховує, що вжиття відповідних заходів не впливатиме на господарську діяльність відповідача.

Водночас суд зазначає, що піддані арешту грошові кошти обмежуються розміром позову та можливими судовими витратами.

Правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 15.01.2019 р. у справі №915/870/18, від 05.09.2019р. у справі №911/527/19 .

Обов`язкового з`ясування при вжитті заходів забезпечення позову вартості майна, на яке судом накладається (в порядку вжиття таких заходів) арешт, процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту", кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Приймаючи до уваги, що обраний позивачем захід до забезпечення позову відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, суд дійшов до висновку про обґрунтованість поданої заяви та задовольняє її в повному обсязі.

Керуючись статтями 136, 137, 139, 140, 234, 235 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Накласти арешт на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" (, юридична адреса: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3) в межах суми позовних вимог про стягнення 4064016,24 грн., що знаходяться на банківському рахунку в АТ "УкрСиббанк", ІВАN НОМЕР_1 .

2. Накласти арешт на земельну ділянку, площею 35,813 га з кадастровим номером :02:000:0691, цільове призначення - для ведення фермерського господарства, місце розташування: Станишівська сільська рада, Житомирський рн., Житомирська обл., що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" (, юридична адреса: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3).

3. Накласти арешт на належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" (, юридична адреса: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3) транспортні засоби:

- автомобіль марки ГАЗ 2705, 2002 року випуску, об`єм двигуна 2890, номерний знак НОМЕР_2 , дата державної реєстрації 05.01.2006 року;

- автомобіль марки ГАЗ 3302014, 2006 року випуску, об`єм двигуна 2285, номерний знак НОМЕР_3 , дата державної реєстрації 26.10.2006 року,

- автомобіль марки ГАЗ 3302, 2008 року випуску, об`єм двигуна 2300, номерний знак НОМЕР_4 . дата державної реєстрації 27.08.2009 року.

4. Накласти арешт на належні Товариству з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" (, юридична адреса: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3) чотири одиниці сільськогосподарської та іншої спеціальної техніки, що зареєстрована в Єдиному реєстрі для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувач: Фізична особа-підприємець Петров Євгеній Леонідович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-торгова фірма "Мар`ян" (10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3, ).

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу (оригінал з гербовою печаткою: (12442, Житомирська обл., Житомирський рн., с.Гуйва, вул.Новогуйвинська, 3-В),

3 - відповідачу (рек. з повід.: 10025, м.Житомир, пров.Телефонний, буд.3, )