СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18 вересня 2023 року м. Харків Справа № 905/125/23

Східний апеляційний господарський суд у складі: суддя Лакіза В.В.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон, с.Рівне, Донецька обл. (вх.№ 1869 Д/2 від 07.09.2023)

на рішення Господарського суду Донецької області від 18.08.2023 у справі №905/125/23 (повний текст складено 18.08.2023, суддя Хабарова М.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю КАМ ІНВЕСТ, м. Слов`янськ, Донецька область

до Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон, с. Рівне, Донецька область

про стягнення 402 682,84 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю КАМ ІНВЕСТ звернулось до Господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон про стягнення основного боргу у розмірі 344 294,35 грн та пені у розмірі 58 388,49 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем умов договору поставки №Ц-49/21 від 16.08.2021.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 16.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №905/125/23, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників сторін.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 18.08.2023 у справі №905/125/23 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «VIP Бетон» (85325, Донецька обл., Покровский район, с. Рівне, вул. Шопена, 1, ідентифікаційний код 34798371) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КАМ ІНВЕСТ» (84107, Донецька обл., м.Слов`янськ, вул. Літературна, 115, ідентифікаційний код 43485624) основну заборгованість у розмірі 344 294, 35 грн, пеню у розмірі 58 388,49 грн, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15000,00 грн, судовий збір у розмірі 4 832,19 грн.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ТОВ VIP Бетон звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Донецької області від 18.08.2023 у справі №905/125/23 скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю КАМ ІНВЕСТ в повному обсязі; стягнути з позивача судові витрати у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції; справу розглядати у відкритому судовому засіданні за участі уповноважених представників Товариства з обмежено відповідальністю VIP БЕТОН.

Одночасно до апеляційної скарги скаржником надано клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З огляду на те, що апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду без матеріалів справи, що унеможливлює її розгляд, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.09.2023, відповідно до п.17.5 Перехідних положень ГПК України витребувано у Господарського суду Донецької області матеріали справи №905/125/23; відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи; ухвалено про надіслання копії ухвали апелянту та Господарському суду Донецької області.

14.09.2023 матеріали справи надійшли до суду апеляційної інстанції.

Дослідивши апеляційну скаргу та додані до неї документи, суддя-доповідач дійшов висновку, що апеляційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Статтею 4 Закону України "Про судовий збір" визначені розміри ставок судового збору, що справляється з апеляційних і касаційних скарг на судові рішення.

Згідно з ч.1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлена у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з п.п. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання апеляційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Вказане узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду 16.11.2022 у справі № 916/228/22.

Враховуючи майновий характер спору, ціна позову у даній справі становить 402682,84 грн. Таким чином, розмір судового збору, що підлягав сплаті позивачем за подання позову становить 6040,24 грн (1,5% від ціни позову). Розмір судового збору, що підлягав сплаті за подання апеляційної скарги становить 9060,36 грн (6040,24 грн х 150%=9060,36 грн).

З матеріалів справи вбачається, що апеляційну скаргу подано через підсистему «Електронний суд», тобто застосовується понижуючий коефіцієнт у розмірі 0,8. Отже, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі: 9060,36 грн х 0,8 = 7 248,29 грн.

В порушення п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України скаржником до матеріалів апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору, натомість подано клопотання про відстрочення сплати судового збору до прийняття судового рішення у справі.

В обґрунтування клопотання відповідач зазначає, що ТОВ «VIP БЕТОН» з 24.02.2022 фактично припинило господарську діяльність у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. На підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та станом на сьогоднішній день діяльність товариства не відновлено.

Апелянт зазначає, що відповідно до численної практики Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Посилаючись на тяжкий матеріальний стан, відсутність жодних інших джерел надходжень у ситуації, що склалась, з метою захисту прав та інтересів ТОВ «VIP БЕТОН», у зв`язку з необхідністю отримання права на судовий захист та подання апеляційної скарги, ТОВ «VIP БЕТОН» просить відстрочити сплату судового збору у даній справі до прийняття судового рішення.

На підтвердження доводів клопотання про відсутність достатніх коштів на рахунках товариства апелянтом надано довідку АТ «Райффайзен Банк» від 06.09.2023 № В6/19-7708; копію наказу №10 від 24.02.2022 про призупинення роботи на підприємстві на період введення воєнного стану.

Розглянувши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Статтею 7 ГПК України передбачено, що правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно із частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України "Про судовий збір", норма якої є спеціальною.

Частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено право суду враховуючи майновий стан сторони за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

В той же час, суд зазначає, що наведеними правовими нормами статті 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено чіткий і вичерпний перелік умов, а також суб`єктних та предметних критеріїв, за наявності яких, з огляду на майновий стан сторони, суд може, зокрема, відстрочити сплату судового збору.

Зокрема, виходячи з положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору в такому випадку:

1) за клопотанням фізичних осіб, тільки за наявності певних умов, або

2) якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Цей перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що норми пунктів 1 та 2 частини 1 статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а норми пункту 3 частини 1 цієї статті можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Велика Палата Верховного Суду у пункті 48 постанови від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18 зазначила, що "юридична особа не позбавлена права звернутися із клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, і суд за результатами розгляду цього клопотання не обмежений у праві на власний розсуд відстрочити або розстрочити таку сплату…".

Проте, відповідно до пункту 37 цієї постанови навіть за наявності умов для відстрочення сплати судового збору, таке відстрочення за змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" є правом, а не обов`язком суду.

З урахуванням положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд наділений правом відстрочення, зменшення та звільнення від сплати судового збору лише, щодо фізичних осіб за наявності певних умов та юридичних осіб за наявності підстав визначених п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", тобто якщо предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Як свідчать матеріали справи предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Також, положення пунктів 1, 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію. За таких обставин підстав для відстрочення сплати судового збору у цій справі немає (подібна за змістом правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 05.03.2021 у справі № 910/9741/20, від 06.01.2021 у справі № 927/579/19, від 31.03.2021 у справі № 903/465/20, від 26.04.2021 у справі № 5028/19/59/2012, від 22.02.2021 у справі № 910/17424/19, від 19.04.2021 у справі № 908/859/20, у постанові від 25.03.2021 у справі № 912/3514/20).

Суд зазначає, що необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, що узгоджується зі статтею 129 Конституції України, якою як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як визначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" (заява №24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (пункт 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28 травня 1985 року у справі "Ешингдейн проти Сполученого Королівства" (пункт 57).

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" у справі 28249/95 від 19 червня 2001 року зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 46 ГПК України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

В ухвалі від 09.02.2023 у cправі № 910/21018/21 Верховний Суд, відмовляючи податковому органу у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору зазначив, що як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Таким чином, приймаючи до уваги всі наведені апелянтом доводи, а також посилання на те, що запровадження на території України воєнного стану призвели до погіршення фінансового стану товариства та неспроможність у зв`язку з цим сплатити судовий збір, суд апеляційної інстанції, також враховує, що перелік наведених у статті 8 Закону України "Про судовий збір" підстав для відстрочення сплати судового збору є вичерпним та не розповсюджується на апелянта як за суб`єктним складом, так і за предметом позову.

Крім того, суд зазначає, що із введенням воєнного стану будь-яких змін до Закону, що передбачають відстрочення сплати судового збору за подання апеляційних скарг з підстав введення воєнного стану не вносилось.

Таким чином, оскільки заявник апеляційної інстанції є юридичною особою, предметом спору не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, правові підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору в розумінні статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, а господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні відстрочення сплати судового збору.

За наведених підстав суд відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

Частиною 2 статті 260 ГПК України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

За приписами ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити) (ч. 2 ст. 174 ГПК України).

Зважаючи на викладене, апелянт має усунути недоліки апеляційної скарги шляхом надання доказів сплати судового збору у розмірі 7 248,29 грн, докази сплати надати суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 174, 234, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ТОВ «VIP БЕТОН» про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю VIP Бетон на рішення Господарського суду Донецької області від 18.08.2023 у справі №905/125/23 залишити без руху.

3. Встановити апелянту 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом сплати судового збору у розмірі 7 248,29 грн.

4. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя В.В. Лакіза