УХВАЛА

м. Київ

19.09.2023Справа № 910/798/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукшин Л.Г., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» (36023, м. Полтава, вул. Колективна, буд. 10)

до Моторного (транспортного) страхового бюро України (02154, м. Київ, Русанівський бульвар, буд. 8)

про стягнення 10 697,55 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 10 697,55 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу № 1/01-11/2016 від 01.12.2016 та з огляду на положення підпункту п. 41.1. ст. 41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", позивач 07.11.22 звернувся до Моторно (транспортне) страхового бюро України з заявою про виплату боргу, за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4982460 у розмірі 29 945,01 грн, проте останнім було надіслано лист № 3-01б/27870 від 27.11.2022 про прийняття рішення, яким повідомлено позивача про виплату відшкодування у розмірі 19 247,46 грн. Внаслідок часткової оплати відшкодування, у відповідача виникла заборгованість за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/4982460 у розмірі 10 697,55 грн, з яких: 2 550,16 грн - 3% річних за користування чужими коштами; 7 008,36 грн. - інфляційні втрати та 1 139,03 грн. пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/798/23 та поставлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.02.2023 було зупинено провадження у справі № 910/798/23 до розгляду Великою палатою Верховного Суду справи №910/16820/21 за касаційною скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 та на рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022, зобов`язано учасників справи повідомити суд про усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі №910/798/23.

11.08.2023 на електронну пошту суду від позивача по справі надійшло клопотання про поновлення провадження у справі, залишення без розгляду позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 10 697,55 грн, вирішення питання про повернення з Державного бюджету 50% судового збору, сплаченого при поданні позовної заяви на користь позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.09.2023 було поновлено провадження у справі № 910/798/23, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 10 697,55 грн залишено без розгляду.

14.09.2023 через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій відповідач просить суд стягнути з позивача 2 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Розглянувши подану заяву суд зазначає наступне.

У разі залишення позову без розгляду, суд зобов`язаний керуватися положеннями частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною по відношенню до загальних правил розподілу судових витрат, встановлених статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Отже, однією із умов для компенсації особі (одній стороні) здійснених нею витрат, пов`язаних з розглядом справи, мають бути необґрунтовані дії іншої сторони, що і зумовили відповідні витрати під час розгляду справи та пов`язані з цим розглядом. Тобто стягнення (з позивача) компенсації понесених (відповідачем) витрат, зокрема і витрат на правничу допомогу у разі залишення позову без розгляду, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача.

З огляду на норму статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Тобто, стороні/особі, що заявляє про компенсацію здійснених нею витрат, внаслідок необґрунтованих дій іншої сторони необхідно довести, які саме необґрунтовані дії іншої сторони були ним вчинені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяла ця сторона недобросовісно; чи недобросовісна сторона мала на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів іншої сторони; чи були дії недобросовісної сторони умисні та який ступінь її вини й чим це підтверджується тощо (правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.04.2021 у справі №910/12099/17).

Відповідних норм для визначення критеріїв за якими слід оцінювати необґрунтованість дій сторони у розумінні частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України при розгляді справи, що призвели до пов`язаних з розглядом справи витрат протилежної сторони, процесуальний закон не містить.

При цьому, на думку суду, не можна виходити лише з буквального розуміння терміну «необґрунтовані», тобто такі, для яких не має достатньо фактів чи доказів. Необґрунтованими можуть бути визнані такі дії, які свідомо спрямовані на перешкоджання нормальному перебігу судового провадження та явно свідчать про зловживання правами.

Дослідивши заяву відповідача, судом було встановлено, що заявник не зазначає в чому саме полягає необґрунтованість дій позивача, а саме лише подання позову не може бути розцінене судом як таке, що свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки останній має право на звернення до суду та реалізував таке право на свій розсуд, як і має право на подання заяви про залишення такого позову без розгляду та не позбавлений, в такому випадку, права повторно звернутись із цим же позовом до суду.

В даному випадку, суд не вбачає підстав для висновку про необґрунтованість дій позивача та стягнення з позивача компенсації понесених відповідачем витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, у зв`язку із залишення позову без розгляду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви МТСБУ про відшкодування витрат на правову (правничу) допомогу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 129, 130, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу відмовити.

Ухвала набирає законної сили 19.09.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строк визначений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.Г. Пукшин