УХВАЛА

про повернення заяви про видачу судового наказу та судового збору

м. Київ

13.09.2023Справа № 910/13533/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31)

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛ-ПРОФБУД» (01042, м. Київ, пров. Новопечерський, буд. 18, офіс 32) заборгованості у розмірі 62 851, 73 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» звернулось до Господарського суду міста Києва із з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛ-ПРОФБУД» заборгованості за фактично спожиту електричну енергію у квітні 2023 та червні 2023 за Договором про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2021 №52455018ПВ.

У зв`язку із вказаним, заявник просить суд стягнути з боржника суму основного боргу у розмірі 61 972, 34 грн, 3 % річних у розмірі 490, 87 грн та інфляційних втрат у розмірі 268, 40 грн.

29.08.2023 до суду від Товариство з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» надійшла заява про відкликання заяви про видачу судового наказу в порядку ч. 5 ст. 150 ГПК України, в якій заявник просив суд повернути заяву про видачу судового наказу, а також повернути заявнику сплачений судовий збір у розмірі 268, 40 грн.

Згідно з ч. 5 ст. 150 ГПК України заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

При цьому, інститут наказного провадження не регламентує, які саме судові рішення приймає суд у випадку відкликання заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, згідно п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи у разі, якщо до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

Отже, суд, вирішуючи питання, чи може він застосувати аналогію процесуального закону зазначає наступне.

Інститут аналогії закону і аналогії права первісно був доктринально обґрунтований і застосовувався судами задовго до часткового відображення цього інституту в законодавстві.

Необхідність інституту аналогії (аналогії закону та аналогії права) випливає з того, що закон призначений для його застосування в невизначеному майбутньому, але законодавець, встановлюючи регулювання, не може охопити всі життєві ситуації, які можуть виникнути. Крім того, життя перебуває у постійному русі, змінюється і розвивається, внаслідок чого виникають нові життєві ситуації, які законодавець не міг передбачити під час ухвалення закону.

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні.

Зазначені висновки стосуються як матеріального, так і процесуального права. Велика Палата Верховного Суду неодноразово застосовувала аналогію у процесуальному праві, зокрема у постановах від 26 червня 2019 року у справі N 905/1956/15 (провадження N 12-62гс19, пункт 6.27), від 27 листопада 2019 року у справі N 629/847/15-к (провадження N 13-70кс19), від 16 червня 2020 року у справі N 922/4519/14 (провадження N 12-34гс20, пункт 6.19), від 13 січня 2021 року у справі N 0306/7567/12 (провадження N 13-73кс19, пункт 28), від 28 вересня 2021 року у справі N 761/45721/16-ц (провадження N 14-122цс20, пункт 105).

Тому відсутність у процесуальних кодексах положень про процесуальну аналогію не є перешкодою для застосування такої аналогії. Вказана позиція висловлена в тому числі в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2022 у справі № 2-591/11.

Відповідно до ч. 10 статті 11 ГПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Враховуючи, що заявник подав заяву про відкликання заяви про видачу судового наказу до її розгляду судом, суд вважає можливим повернути заявнику заяву про видачу судового наказу та додані до заяви документи застосувавши аналогію процесуальну аналогію на підставі п. 3 ч. 5 ст. 174 ГПК України.

Крім того, у заяві про відкликання заяви про видачу судового наказу заявником також заявлено клопотання про повернення судового збору в сумі 268,40 грн, сплаченого при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу на підставі платіжної інструкції № 3067383 від 31.07.2023.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Таким чином, враховуючи повернення заяви ТОВ «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу, судовий збір у сумі 268,40 грн також підлягає поверненню.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що оскільки заява була подана з використанням підсистеми ЄСІТС - Електронний суд, заявнику поштою буде надіслана лише дана ухвала з гербовою печаткою суду.

Керуючись ч.5 ст.150, п. 3 ч. 5 ст. 174, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Київські енергетичні послуги» про видачу судового наказу та додані до заяви документи - повернути заявнику.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Київські енергетичні послуги" (04050, м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 31; ) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 268 грн (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп., сплачений на підставі платіжної інструкції № 3067383 від 31.07.2023.

3. Дана ухвала є підставою для повернення судового збору, відповідно до ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

4. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 13.09.2023 та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ганна Павлівна Бондаренко - Легких