УХВАЛА

19 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 916/540/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Колос І.Б. - (головуючий), Булгакової І.В., Малашенкової Т.М.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича

на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 11.05.2023

та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023

у справі № 916/540/23

за позовом фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича

до приватного підприємства "Агробізнес-2"

про стягнення 11 860,23 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.05.2023, позов задоволено частково; стягнуто з приватного підприємства "Агробізнес-2" (далі - ПП "Агробізнес-2") на користь фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича (далі - ФОП Корякін Д. В.) 3% річних у розмірі 2 328,77 грн, збитки від інфляції у розмірі 9 479,71 грн, судовий збір у розмірі 1 982,30 грн; повернуто з державного бюджету на користь ФОП Корякіна Д. В. судовий збір у сумі 7 679,80 грн; в іншій частині позову відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Одеської області від 11.05.2023 заяву ПП "Агробізнес-2" про розподіл судових витрат на правову допомогу задоволено частково; стягнуто з ФОП Корякіна Д. В. на користь ПП "Агробізнес-2" витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн; в іншій частині заяви відмовлено.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі № 916/540/23 апеляційну скаргу ФОП Корякіна Д. В. залишено без задоволення; додаткове рішення господарського суду Одеської області від 11.05.2023 у справі № 916/540/23 без змін.

На електронну адресу Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від ФОП Корякіна Д. В. 11.09.2023 надійшла до Суду касаційна скарга (підписана ЕП) на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 11.05.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі № 916/540/23.

Дослідивши матеріали касаційної скарги ФОП Корякіна Д. В. зі справи № 916/540/23, у контексті оскаржуваних судових рішень, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Аналогічне положення закріплено у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Отже, норма пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України передбачає виключні випадки для касаційного оскарження судових рішень, зокрема, у малозначних справах.

Частиною п`ятою статті 12 ГПК України визначено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 установлено у розмірі 2 684,00 грн.

Позов подано у 2023 році. Предметом позову у справі № 916/540/23 є стягнення 11 860,23 грн, а отже, ціна позову у цій справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.

Верховний Суд звертає увагу на те, що за такого правового регулювання можливість відкриття касаційного провадження у справах з ціною позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб залежить виключно від значення кожної з них для формування єдиної правозастосовчої практики та обставин конкретної справи, при наявності випадків, передбачених підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.

Верховний Суд зазначає, що зі змісту статті 244 ГПК України убачається, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, є його невід`ємною складовою та ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Отже, положення пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України поширюються на випадки оскарження додаткового судового рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (правова позиція об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладена у постанові від 21.05.2021 у справі № 905/1623/20).

При цьому тягар доказування наявності випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 ГПК України, покладається саме на скаржника.

У своїй касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткове рішення господарського суду Одеської області від 11.05.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі № 916/540/23, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу; вказує, що підставами касаційного оскарження є пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 та пункт 1 частини третьої статті 310 ГПК України.

Однак подана касаційна скарга у цій справі не містить жодного обґрунтування наявності випадків, які можуть бути визнані такими, що підпадають під пункт 2 частини третьої статті 287 ГПК України, і, які надають повноваження Верховному Суду переглянути, як "суду права", дану категорію справ.

Водночас Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, чинне на час виникнення спірних правовідносин законодавство, факт розгляду заяви про розподіл судових витрат на правову допомогу судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію та враховано межі, порядок, повноваження судів щодо розгляду заяви про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу.

Доводи, наведені скаржником у касаційній скарзі, вже були предметом розгляду у суді апеляційної інстанції, зводяться до висловлення незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, викладення власного бачення у питанні застосування правових норм, є проханням про повторний перегляд судових рішень та переоцінку встановлених обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".

Тож тенденції нормативно-правового регулювання національної моделі касаційного оскарження свідчать про перехід на конституційному рівні до моделі обмеженої касації, що реалізується, зокрема, за допомогою введення переліку випадків, коли рішення підлягає касаційному оскарженню, а також низки процесуальних фільтрів.

Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на викладене, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Корякіна Д. В. на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 11.05.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі № 916/540/23, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП Корякіна Д. В., наведене в тексті касаційної скарги клопотання про зупинення виконання оскаржуваних рішень не розглядається.

Керуючись статтями 234, 287, 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця Корякіна Дмитра Вадимовича на додаткове рішення господарського суду Одеської області від 11.05.2023 та постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 у справі № 916/540/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Колос

Суддя І. Булгакова

Суддя Т. Малашенкова