ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ВІДМОВУ У ВИДАЧІ СУДОВОГО НАКАЗУ

14 вересня 2023 року № 903/977/23
Суддя Господарського суду Волинської області Гарбар І.О., вивчивши матеріали по справі №903/977/23 за заявою Акціонерного товариства "Оснастка" про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Сам Моторс" 13225,92 грн. заборгованості за договором оренди майна (обладнання) № 16-10/16 від 01.01.2016 року.

ВСТАНОВИВ:

13.09.2023 представник Акціонерного товариства "Оснастка" сформував в системі «Електронний суд» заяву про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Сам Моторс" заборгованості в розмірі 13225,92 грн. за договором оренди майна (обладнання) № 16-10/16 від 01.01.2016 року.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оснастка" про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про відмову у його видачі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 148 Господарського процесуального кодексу України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 150 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік вимог до форми і змісту заяви про видачу судового наказу, а саме:

У заяві повинно бути зазначено:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника;

3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання;

4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються;

5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються:

1) документ, що підтверджує сплату судового збору;

2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника;

3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості;

4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Однак, в супереч вищенаведеним нормам процесуального права, заявником не подано належних та допустимих доказів в підтвердження розміру заявленої до стягнення заборгованості (початок періоду прострочення, сум нарахування та часткових проплат).

Суд зазначає, що, за загальним правилом, при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог заявлених стягувачем по суті (п. 7 ч. 1 ст. 155 ГПК). Водночас, підставою для відмови у видачі наказу є, зокрема, встановлення судом обставин щодо необгрунтованості вимог заявника. Такі підстави для відмови у видачі судового наказу свідчать про наявність у суду обов`язку здійснити певний аналіз обґрунтованості вимог заявника. Однак, такі повноваження суду в межах наказного провадження є обмеженими, враховуючи функціональне призначення інституту наказного провадження та принцип пропорційності господарського судочинства (ст. 15 ГПК). Так у випадку встановлення судом обставин, які свідчать про необгрунтованість поданої заяви - мають місце обставини, які свідчать про відсутність безспірності вимог (що є обов`язковим критерієм при здійсненні наказного провадження) та наявності обставин (ч. 3 ст. 152 ГПК), наслідком яких є відмова суду у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 154 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись статтями 147, 148, 152-154, 175, 234, 235 ГПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству "Оснастка" про видачу судового наказу про стягнення з Приватного підприємства "Сам Моторс" 13225,92 грн. заборгованості за договором оренди майна (обладнання) № 16-10/16 від 01.01.2016 року

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її підписання відповідно до ч.2 ст. 235 ГПК України.

Ухвала суду підписана 14.09.2023.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.ст. 255-256 ГПК України, п. 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Суддя І. О. Гарбар