ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа № 5/58

Суддя Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф.,

розглянувши заяву Хелтекс Інвестмен Лтд, м. Берегово вих №13/09/23 від 13.09.2023 (вх. №02.3.1/02/6339/23 від 13.09.2023) про долучення та витребування доказів

у справі № 5/58

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю „ФУДЗ ТРЕЙД, м. Рівне

до закритого акціонерного товариства „Котнар, с. Мужієво, Берегівський район

про банкрутство

За участі: не викликались

в с т а н о в и в:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 30.03.11 у справі №5/58 закрите акціонерного товариства „Котнар, с. Мужієво, Берегівський район (далі ЗАТ „Котнар) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Товариство з обмеженою відповідальністю Котнар-М, с.Мужієво, Берегівський район 18.07.17 звернулося до господарського суду Закарпатської області із позовною заявою про стягнення солідарно із закритого акціонерного товариства „Котнар, с. Мужієво, Берегівський район та публічного акціонерного товариства ВТБ Банк, м. Київ суми 539461,67 грн. у справі №5/58 про банкрутство закритого акціонерного товариства „Котнар, с. Мужієво, Берегівський район.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 15.01.18 розгляд позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю Котнар-М у справі про банкрутство №5/58 та клопотання публічного акціонерного товариства ВТБ Банк про зупинення провадження у справі №5/58 відкладено до повернення матеріалів справи №5/58 до господарського суду Закарпатської області.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2019, справу №5/58 передано на розгляд судді Ремецькі О.Ф.

13.09.2023 кредитор Хелтекс Інвестмен Лтд звернувся до Господарського суду Закарпатської області із заявою про долучення та витребування доказів, а саме, просить суд витребувати від боржника у особі ліквідатора відповідні відомості, а також надати доступ представнику кредитора адвокату, доступ до електронного суду.

Аналізуючи подану кредитором заяву, суд констатує наступне.

Норми Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства включають в себе дії позивача/заявника (самостійно або через представників) щодо його безпосереднього звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду.

Частиною 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь в судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (ч. 3 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом загальних вимог до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення, встановлених частиною 1 статті 170 ГПК України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 170 Господарського процесуального кодексу України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Як вбачається із заяви, як надіслана на адресу суду засобами електронного зв`язку, така подана до суду із відміткою проставлення підпису директора заявника. Разом з тим, подання такої заяви до суду здійснено шляхом проставлення електронного цифрового підпису фізичної особи Данилова С.А. При цьому, до заяви приєднано копію довіреності Хелтекс Інвестмен Лтд №04/09/23 від 04.09.2023, якою уповноважено адвоката Данилова С.А. бути представником заявника.

Згідно положень ч. 4, 6, 7 ст. 60 ГПК України повноваження адвоката, як представника, підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до частини 4 статті 60 Господарського процесуального кодексу України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Отже, в господарському судочинстві згідно з вимогами статті 60 ГПК України допустимим доказом повноважень адвоката, як особи, що підписала, зокрема, заяву, є довіреність або ордер.

Відповідно до підпункту 5.2 Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішення Вищої ради правосуддя 17.08.2021 № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.

Так, в системі "Електронний суд" з`явилась можливість для користувачів-адвокатів створювати електронні ордери, які надають можливість отримувати доступ до судових справ, в яких вони представляють своїх клієнтів. Особливістю вказаного функціоналу є те, що доступ надається адвокату на підставі створеного ним самостійно електронного ордеру у разі, коли сам клієнт адвоката не зареєстрований в системі "Електронний суд". Крім того, перед вчиненням тих чи інших дії в кабінеті Електронного суду здійснюється перевірка повноважень адвоката шляхом взаємодії з Єдиним реєстром адвокатів України.

Разом з тим, форма електронного ордеру, створеного в системі "Електронний суд", відрізняється від типової форми ордера, наведеного в додатках до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Таким чином, наявна в матеріалах даної справи довіреність на надання правничої (правової) допомоги не може вважатися належним доказом на підтвердження повноважень представника (адвоката).

В постанові від 06 листопада 2019 року у справі № 817/66/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що документами, які посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі, зокрема лише на підставі довіреності, не допускається, окрім випадків, укладення договору в усній формі. Отже укладення договору про надання правової допомоги є професійним обов`язком адвоката, передбаченим законом.

Натомість, матеріали заяви не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів в розумінні ст.ст. 76 - 79, 91 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження перебування Данилова С.А. в статусі адвоката відповідно до вимог Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Таким чином, у суду відсутні підстави вважити, що заява підписана уповноваженою особою, яка має на це право.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, стаття 4 Господарського процесуального кодексу України та статті 7, 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, яка реалізує право на справедливий суд (аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.08.2018 року у справі № 805/4297/17-а).

Що стосується суті викладеного суду клопотання, необхідно відзначити наступне.

Нормами ГПК України визначено порядок подання суду та складання відповідного клопотання про витребування доказів, яке повинно здійснюватись із урахуванням вимог ст. 81 ГПК України.

Частиною 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї:

Згідно ч. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Проте, подане кредитором клопотання про витребування доказів в порушення приписів ст. 81 Господарського процесуального кодексу України не містить належного обґрунтування обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати з огляду на підстави заявленого позову. Окрім того, кредитором не доведено того, що такі докази відносяться безпосередньо до предмету доказування в даній справі, що не відповідає пункту 2 частини 2 статті 81 ГПК України.

Окрім того, заявником не приєднано до заяви відповідних доказів щодо вжиття відповідних заходів для отримання таких доказів від ліквідатора боржника (банкрута).

У Рекомендаціях R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на удосконалення судової системи, наголошується на тому, що суд повинен, принаймні в ході попереднього засідання, а якщо можливо, і протягом всього розгляду, відігравати активну роль у забезпеченні швидкого судового розгляду, поважаючи при цьому права сторін, в тому числі і їх право на неупередженість.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявником не дотримано вимог ч.2 ст.170 ГПК України, а відтак вказана заява у відповідності до п.4 ст. 170 ГПК України повертається заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 46, 52, 81, 170, 165 - 167, 177, 181 - 184, 207, 234 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Закарпатської області -

У Х В А Л И В :

Заяву Хелтекс Інвестмен Лтд, м. Берегово вих №13/09/23 від 13.09.2023 (вх. №02.3.1/02/6339/23 від 13.09.2023) про витребування доказів повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено Господарським процесуальним кодексом України, Кодексом України з процедур банкрутства та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку та строки, встановлені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 22.09.2023.

Суддя Ремецькі О.Ф.