ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Справа № 903/166/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Розізнана І.В., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Грязнов В.В.

секретар судового засідання Дика А.І.

за участю представників сторін:

позивача - Козлюк З.Р.

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023, повний текст складено 07.06.2023, у справі № 903/166/23 (суддя Гарбар О.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат"

про стягнення 365 183, 06 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат" (вул. Карбишева,1, м. Луцьк, 43023, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (вул. І. Франка, 12, м. Луцьк, 43006, ) 38 928, 89 грн (тридцять вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім гривень 89 коп) заборгованості та 583, 93 грн (п`ятсот вісімдесят три гривні 93 коп) витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухваленим судом першої інстанції рішенням від 30.05.2023 у справі №903/166/23 Акціонерне товариство "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апелянт вважає, що судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення не було застосовано норми ст.ст. 525, 625,634, 651,652 Цивільного Кодексу України, п. 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, п.7. глави 7 розділу VI Кодексу ГРМ, абз.10 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, п. 3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, а також невірно надано оцінку доказам, які були надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог.

Вказує, що в рішенні суду першої інстанції визнано встановленими обставини, які не підтверджені жодними доказами, а саме:

- предметом спору у даній справі помилково вказано наявність розбіжностей в частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) газу, на підставі якого визначено щомісячну плату за розподіл на 2022 рік;

- припинення (обмеження) газопостачання згідно Акту № 940 від 13.05.2022 року на хлібзавод (лінія №1) м. Луцьк, вул. Ковельська, 150 не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу газу, оскільки здійснено тимчасово за заявою споживача виключно на один об`єкт, який не було виключено із заяви приєднання;

- відповідачем не було у порядку, встановленому абз.10 п.2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ подано до 20.10.2021 року уточненої заявки на величину річної замовленої потужності на весь 2022 рік, відповідно на нього не поширюються норми п. 3 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ та Постанови НКРЕКП №528 від 24.05.2022 в частині права подати Оператору ГРМ заявку на уточнення (збільшення/зменшення) річної замовленої потужності на поточний календарний рік;

- об`єм спожитого природного газу на період з 01.01.2022 року по 31.05.2022 року не може бути взятий для розрахунку річної замовленої потужності на 2022 рік, оскільки це суперечить нормам абз.1 та 2 п. 2 глави 6 Розділу IV Кодексу ГРМ, крім того вказаний в рішенні об`єм 31 178 м куб не підтверджений жодними доказами;

- тариф за розподіл природного газу, взятий судом для розрахунку за 1 тис м куб 2140, 46 грн. з ПДВ не підтверджений жодним нормативним актом та не відповідає розміру тарифу, встановленого для позивача Постановою НКРЕКП №2766 від 30.12.2020;

- відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факту отримання ним актів наданих послуг за період травень-грудень 2022 року, підписано та повернуто акт за липень 2022 року, не надано вмотивованої відмови щодо підписання актів за інші періоди, не врегульовано питання щодо розбіжностей в судовому порядку (шляхом подання позову або зустрічного позову), як передбачено п.10 глави 6 Розділу IV Кодексу ГРМ.

Листом Північно-західного апеляційного господарського суду №903/166/23/4159/23 від 26.06.2023 витребувано матеріали справи №903/166/23 з Господарського суду Волинської області. 03.07.2023 матеріали справи №903/166/23 надійшли на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 у справі №903/166/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23; розгляд апеляційної скарги призначено на "12" вересня 2023 р. об 14:30 год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33001 м. Рівне вул. Яворницького, 59 у залі судових засідань № 1.

Запропоновано відповідачу у строк до 31.07.2023 надати суду відзив на апеляційну скаргу та докази надсилання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу.

Роз`яснено учасникам справи право участі особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, передбачене статтею 197 Господарського процесуального кодексу України.

Копію ухвали направлено сторонам на електронні адреси, відомості про які наявні в матеріалах справи (а.с. 152).

24.07.2023 на адресу Північно-західного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23, в якому останній вважає оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обгрунтованим, а тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (а.с. 153-158).

В судове засідання 12.09.2023 з`явилась представник позивача, яка підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі та надала усні пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомлені.

Відповідно до норм ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, оскільки визначальним є не явка представників, а достатність матеріалів справи для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.ст. 269, 270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступного висновку.

Під час дослідження матеріалів справи апеляційним судом встановлено наступне.

Між Акціонерним товариством "Оператор газорозподільних систем "Волиньгаз" (далі - Позивач/АТ "Волиньгаз") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат" (далі - Відповідач / Споживач / ТОВ "Луцький хлібокомбінат") діють відносини щодо надання послуг з розподілу природного газу газорозподільними системами позивача, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, які регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2494 (далі - Кодекс ГРМ).

У відповідності із законами України "Про ліцензування видів господарської діяльності", "Про ринок природного газу" та "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор), своєю постановою від 19.06.2017 року № 813 видала Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території Волинської області.

В свою чергу, Регулятор постановою від 31.05.2019 № 914 "Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 19 червня 2017 року № 813" внесла такі зміни: 1) у назві абревіатуру "ПАТ" замінити абревіатурою "АТ"; 2) у тексті постанови слова "Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації" у всіх відмінках замінити словами "Акціонерне товариства "Оператор газорозподільної системи" у відповідних відмінках.

Розділом VI Кодексу ГРМ передбачено, що доступ споживачів до газорозподільної мережі (ГРМ) для споживання (постачання) природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2498.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті НКРЕКП та Оператора ГРМ (АТ "Волиньгаз") та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Заявою-приєднання №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017 ТОВ "Луцький хлібокомбінат" приєдналося до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), адреса об`єкту споживання: 43001, м. Луцьк, вул. Ковельська, 150, редакція якого затверджена Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30.09.2015 року №2498 (а.с. 7).

Відтак, між позивачем та відповідачем укладено договір розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), шляхом підписання відповідачем заяви-приєднання №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017 до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому (далі - Договір).

Згідно п.1.1 вказаного Договору, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу Споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта Споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Пунктом п.1.3 Договору визначено, що цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк.

Відповідно до пункту 2.1. Договору позивач, як Оператор ГРМ, взяв на себе зобов`язання надати відповідачу послугу з розподілу природного газу, а відповідач зобов`язався прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначеному Договором.

Згідно з п.6.1. Договору розподілу природного газу оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється Споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Пункт 6.2. Договору говорить про те, що Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 цього розділу, є обов`язковим для Сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення.

Відповідно до п.п. 6.3., 6.4. договору розподілу природного газу розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунку Оператора ГРМ.

Як зазначено в п. 6.5. Договору, у разі виникнення у Споживача заборгованості за цим Договором Сторони можуть укласти графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до цього Договору або окремим договором про реструктуризацію заборгованості.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості Оператор ГРМ має право грошові кошти, отримані від Споживача, зарахувати в рахунок погашення заборгованості Споживача відповідно до черговості її виникнення.

Укладення Сторонами та дотримання Споживачем узгодженого графіка погашення заборгованості не звільняє Споживача від виконання поточних зобов`язань за цим Договором.

За умовами пункту 6.6 Типового Договору оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка оператора ГРМ. Якщо згідно з законодавством споживач має сплачувати оператору ГРМ за послуги з розподілу природного газу зі свого поточного рахунку із спеціальним режимом використання, оплата послуг розподілу природного газу здійснюється з поточного рахунку із спеціальним режимом використання споживача на поточний рахунок оператора ГРМ кожного банківського дня згідно з алгоритмом розподілу коштів, встановленим регулятором, та зараховується як плата за послуги розподілу природного газу в тому місяці, в якому надійшли кошти. Остаточний розрахунок за надані у звітному місяці послуги проводиться споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним, відповідно до акта наданих послуг та з урахуванням раніше перерахованих коштів. Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Оплата здійснюється виключно грошовими коштами на поточний рахунок оператора ГРМ.

Відповідно до умов пункту 6.8. Договору надання оператором ГРМ послуг з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем.

Згідно з умовами пункту 7.4. Договору споживач зобов`язується здійснювати розрахунки в розмірі, строки та порядку визначені цим договором.

У відповідності до п. 8.2. Договору у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У пункті 12.1. Договору визначено, що договір укладається на невизначений строк.

13.05.2023 представниками Оператор газорозподільної системи АТ "Волиньгаз" в присутності споживача ТОВ "Луцький хлібокомбінат" та головного інженера Палько В.О. припинено газопостачання об`єкта хлібозавод лінія №1 за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 150, що підтверджується актом №940 про припинення (обмеження) газопостачання (а.с. 56).

27.06.2022 року ТОВ "Луцький хлібокомбінат" звернулось до АТ "Волиньгаз" з листом щодо перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за 2022 рік (а.с. 10).

13.07.2022 року листом №430-Лв-3145-0722 АТ "Волиньгаз" надано відповідь про те, що відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ ТОВ "Луцький хлібокомбінат" не має права на коригування величини річної замовленої потужності на 2022 рік (а.с. 11).

Листом від 27.09.2022 року (вих. №430-Сл-4820-0922) АТ "Волиньгаз" попередило відповідача про наявність заборгованості за послуги з розподілу природного газу в розмірі 171 907, 42 грн. та надіслало рахунок на оплату №62019630 від 27.09.2022 року (а.с. 12).

Упродовж травня-грудня 2022 року позивачем направлялися відповідачу акти наданих послуг за відповідні календарні місяці. Однак ТОВ "Луцький хлібокомбінат" підписано та повернуто тільки Акт наданих послуг за липень, інші акти залишені без підпису та не повернуті позивачу (а.с. 13-27).

Станом на 31.01.2023 року у ТОВ "Луцький хлібокомбінат" виникла заборгованість перед АТ "Волиньгаз" за надані Товариством упродовж травня-грудня 2022 року послуги за Договором розподілу природного газу, що становить 300 837, 87 грн.

На підставі заяви відповідача від 20.03.2023 №119/23 сторони погодили припинити дію Договору № №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017 року з 01.04.2023, в частині надання послуг з розподілу природного газу, а в частині проведення розрахунків дію Договору припинити після повного їх здійснення, про що уклали Додаткову угоду № 1 від 31.03.2023 (а.с. 74-75).

04.02.2023 АТ "Волиньгаз" звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом до ТОВ "Луцький хлібокомбінат" про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 300 837, 87 грн. та 64 345, 19 грн. штрафних санкцій, з яких 46 273, 71 грн. пені, 2 857, 67 грн. - 3% річних, 15 213, 81 грн. - інфляційних втрат.

Відповідач у поданому до суду першої інстанції відзиві просив задоволити позов в частині стягнення заборгованості за період з 01.06.2022 по 31.12.2022 в розмірі 38 928, 89 грн.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат" на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" 38 928, 89 грн заборгованості та 583, 93 грн витрат по сплаті судового збору. В решті позову відмовлено.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що з огляду на те, що відповідач повідомив позивача про припинення користування природним газом шляхом підписання акта про припинення (обмеження) газопостачання від 13.05.2022 №940, а також надісланням заяви щодо перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022, то відповідач повинен здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу з червня 2022 - у сумі 5 561, 27 грн. за один місяць згідно розрахунку, а тому сума до стягнення за розподіл природного газу за період червень-грудень 2022 становить 38 928, 89 грн., а не 365 183, 06 грн. як вимагає позивач.

Також суд зазначив, що враховуючи ту обставину, що позивачем не було здійснено перерахунок місячної вартості послуги розподілу природнього газу на 2022 рік у відповідності до Постанови №528 від 24.05.2022, тому наданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, який здійснений на суму 300 837, 87 грн, не прийнято судом до уваги, у зв`язку із чим в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 та мотивами суду першої інстанції, позивач звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.

Надаючи в процесі апеляційного перегляду оцінку обставинам справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

В розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державна примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути виражений як концентрований вираз змісту (суті) державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в іншій спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Спір у даній справі виник у зв`язку із тим, що між сторонами існують розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу спожитого (розподіленого) природного газу, і оскільки сторони не досягли згоди щодо обсягу розподіленого природного газу, даний спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п.п. 32 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок природного газу" Регулятором на ринку природного газу є Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 3 розділу IX Кодексу газорозподільних систем визначення об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту споживача, що не є побутовим, здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і споживачем на підставі даних комерційних ВОГ, визначених договором розподілу природного газу між Оператором ГРМ і споживачем, та з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Порядок розрахунків за договором розподілу природного газу визначений у розділі 6 глави IV Кодексу газорозподільних систем.

Згідно п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ (з урахуванням змін внесених постановою НКРЕКП № 2080 від 07.10.2019) розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються рівномірними частками протягом календарного року.

Річна замовлена потужність об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Газовий рік - період часу, який розпочинається з першої газової доби жовтня поточного календарного року і триває до першої газової доби жовтня наступного календарного року.

Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Абзацом 10 п. 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому, подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою НКРЕКП №2766 від 30.12.2020 "Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ "Волиньгаз"" Товариству було установлено тариф на послуги з розподілу природного газу з 01 січня 2021 року в розмірі 1,57 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ). З врахуванням ПДВ (20 %) вартість послуг з розподілу природного газу складає 1,884 грн за 1 м3.

На 2022 рік Товариство (Оператор ГРМ) визначає річну замовлену потужність об`єкта споживача виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

Так, за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року відповідачу було розподілено природній газ в кількості 273 737, 74 м3.

Позивач зазначає, що місячна вартість у 2022 році була розрахована як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (абз. 2 п. 1 глави 6 розділу VI Кодексу).

На виконання Договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) №094215J0PVAP127/42APVL10067-17 від 12.12.2017, який підписаний відповідачем, була розрахована щомісячна плата за розподіл газу з січня 2022 року по грудень 2022 року: 01.10.2020 - 30.09.2021 = 273 737,74 м3 /12 міс. = 22 811, 48 м3 х 1,884 грн. за 1 м3= 42 976, 82 грн. в місяць.

13.05.2023 представниками Оператор газорозподільної системи АТ "Волиньгаз" в присутності споживача ТОВ "Луцький хлібокомбінат" та головного інженера Палько В.О. припинено газопостачання об`єкта хлібозавод лінія №1 за адресою: м. Луцьк, вул. Ковельська, 150, що підтверджується актом №940 про припинення (обмеження) газопостачання.

27.06.2022 ТОВ "Луцький хлібокомбінат" звернулось до АТ "Волиньгаз" з листом щодо перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за 2022 рік.

13.07.2022 листом №430-Лв-3145-0722 надано відповідь про те, що відповідно до пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ ТОВ "Луцький хлібокомбінат" не має права на коригування величини річної замовленої потужності на 2022 рік.

27.09.2022 (вих. №430-Сл-4820-0922) відповідачу надіслано вимогу про сплату боргу за послугу з розподілу природного газу в розмірі 171 907, 42 грн та рахунок на оплату №62019630 від 27.09.2022, проте зазначений лист-вимогу залишено без задоволення, борг не погашено.

Апелянт звертає увагу, що упродовж травня-грудня 2022 року відповідачу направлялися акти наданих послуг за відповідні календарні місяці, однак ТОВ "Луцький хлібокомбінат" підписано та повернуто лише Акт наданих послуг за липень, інші акти залишені відповідачем поза увагою.

Таким чином відповідно до розрахунку заборгованості позивачем нараховано ТОВ "Луцький хлібокомбінат" загальний розмір основного боргу на 31.01.2023 (за період травень-грудень 2022) у сумі 300 837, 87 грн.

Відповідач, в свою чергу, вважає, що АТ "Волиньгаз" безпідставно відмовлено ТОВ "Луцький хлібокомбінат" в перерахунку плати за транспортування газу, що вбачається з листа стягувача від 13.07.2022 р. №430-Лв-3145-0722.

ТОВ "Луцький хлібокомбінат", керуючись пунктом 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, вважає, що починаючи з моменту відключення від газопостачання Товариства (червень 2022 р.), відповідач має сплачувати 5 561, 27 грн. за один місяць згідно розрахунку.

За період з 01.01.2022 по 31.05.2022 відповідачем було використано лише 31,2 тис. м.куб. природного газу. Тариф за розподіл природного газу за 1 тис. м. куб. становить - 2140,46 грн. з ПДВ.

Таким чином вважає, що вартість послуг з розподілу природного газу за один календарний місяць 2022 р. становить - 31178 м. куб * 2140,46 грн. / 12 = 5561,27 грн. За період червень-грудень 2022 р. сума до сплати становить - 38 928, 89 грн.

Враховуючи вищезазначене, відповідач вважає, що сума до стягнення за розподіл природного газу за період червень-грудень 2022 р. становить 38 928,89 гри., а не 365 183, 06 грн. як вимагає позивач.

Колегією суддів приймається до уваги наступне, так, відповідно до ст. 144 ГК України, ст. 11 ЦК України обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 ГК України та ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що поставка природного газу з 01.06.2022 року відповідачу на відключений об`єкт не здійснювалась, відтак останній не зобов`язаний здійснювати оплату за договором розподілу природного газу згідно визначеної річної замовленої потужності об`єкта споживача, виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду з огляду на таке.

Так, згідно з пунктами 1.1, 1.3 розділу І Типового договору № 2498 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) цей Типовий договір розподілу природного газу є публічним та регламентує порядок і умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою фізичної доставки до меж і балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГР М обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього договору, яку в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Згідно з частиною другою статті 634 ЦК України договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання (стаття 901 ЦК України).

Верховним Судом у постанові від 23.12.2021 року по справі №913/82/21 зроблено висновок (п.9.3 Постанови), а саме: "Договір розподілу природного газу є самостійним видом договору про надання послуг, поняття якого визначено спеціальним законодавством, зокрема, Кодексом газорозподільних систем, Законом України "Про ринок природного газу", та зміст якого визначений на основі типового договору, затвердженого органом державної влади. Правовідносини між оператором ГРМ і споживачами природного газу також врегульовано нормами ЦК України та ГК України, які застосовуються до спірних правовідносин у взаємозв`язку із спеціальним законодавством".

Згідно визначення, наданого в гл. 1 Розділу І Кодексу ГРМ, Договір розподілу природного газу - це є правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

П. 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ, унормовано, що припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

Згідно абзацу 2 п. 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що у разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання. У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу.

Єдиним випадком при наявності укладеного договору та припиненні газопостачання, коли нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється Оператором ГРМ є обставина передбачена пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, а саме: перед ремонтом і при тривалій зупинці (понад 3 доби) установки (за винятком котлоагрегатів, що знаходяться в резерві) газопровід до неї і газопровід до пальника (при його живленні від колектора до відключення на установку) необхідно відключати від діючих газопроводів першим по ходу газу до неї запірним пристроєм із встановленням інвентарної заглушки. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ. (абз. 3 п. 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ).

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що після складання Акта №940 від 13.05.2022 року про припинення (обмеження) газопостачання за адресою м. Луцьк, вул. Ковельська, 15 (хлібзавод лінія №1) за заявою споживача, дане припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільнило споживача від зобов`язання сплачувати вартість послуг за договором розподілу природного газу, оскільки Договір №094215.10РУАР127/42АРУ1Л0067-17 від 12.12.2017 року не було розірвано та не відключеними залишались точки приєднання за адресами: м. Луцьк, вул. Карбишева, 1; м. Луцьк, вул. Ковельська, 150 лінія №2.

Договір розподілу природного газу між сторонами розірвано з 01.04.2023 року в частині розподілу природного газу, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення, що підтверджується копією заяви відповідача від 20.03.2023 №119/23 та Додатково угодою до Договору від 31.03.2023 року.

При цьому колегією суддів враховуються правові висновки Верховного Суду у постанові від 26.10.2021 року у справі № 920/1114/20, а саме: "Так, судами обґрунтовано зазначено, що при припиненні газопостачання позивачу, у зв`язку із наявною у нього заборгованістю перед відповідачем, не відбулось механічного (зварного) від`єднання газопроводу від газових мереж Оператора ГРМ, тобто об`єкт позивача вважається приєднаним до газових мереж Оператора ГРМ. Натомість, послуга з розподілу природного газу не обмежується обов`язками оператора ГРМ щодо фізичної доставки обсягів природного газу до об`єктів споживача та формування кількісних показників обсягів спожитого (розподіленого) природного газу, а включає в себе в цілому процес забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності об`єкта споживача для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу безпосередньо споживачу, і в розумінні цілого комплексу дій (заходів) оператора ГРМ, пов`язаних із забезпеченням безаварійності та належного стану ГРМ".

Відповідно до п. 1 Постанови НКРЕКП від 24.05.2022 року № 528 "Про уточнення річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача, що не є побутовим, в умовах воєнного стану", Операторам газорозподільних систем з дня набрання чинності цією постановою було вказано розглянути заявки на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності об`єктів споживачів, що не є побутовими, які замовили річну потужність на 2022 календарний рік відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494 та на підставі заявок, визначених цим пунктом, здійснити перерахунок місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік відповідно до пункту 3 глави 6 розділ7 VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Вищевказана постанова була оприлюднена 26.05.2022 року на офіційному веб-сайті Регулятора, строк подачі заявок на уточнення (збільшення/зменшення) величини замовленої річної потужності встановлений з 26.05.2022 року по 15.09.2022 року для споживачів, які замовили річну потужність на 2022 календарний рік відповідно до абзацу десятого пункту 2 або абзацу другого пункту 5 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем.

Відповідно до п. п. 1, 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ (з урахуванням змін та доповнень), розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою. Розмір величини річної замовленої потужності для споживача, що не є побутовим, визначається Оператором ГРМ виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу. Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Така інформація надається споживачеві шляхом розміщення її у платіжних документах (для побутових споживачів), особистих кабінетах споживача (за наявності), актах приймання-передачі природного газу (для споживачів, що не є побутовими).

Згідно абз. 10 п. 2 гл. 6 розд. VI Кодексу ГРМ (з урахуванням змін та доповнень), Споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Тобто згідно вказаних вище положень Кодексу ГРМ заявку на величину річної замовленої потужності на календарний 2022 розрахунковий рік відповідачу потрібно було подати позивачу у термін до 20.10.2021 року.

Однак, як стверджує позивач і як встановлено судом, відповідач не подав до 20.10.2021 року Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік (2022 р.) у порядку та строки, встановлені Кодексом ГРМ, а тому він не отримав право на здійснення перерахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу за весь 2022 календарний рік відповідно до пункту 3 глави 6 розділу VI Кодексу газорозподільних систем (оскільки дане положення Постанови розповсюджується саме на споживачів, які замовили потужність). Про це відповідача було повідомлено позивачем листом №430-Лв-3145-0722 від 13.07.2022 року.

Щодо висновку суду першої інстанції про відмову у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов`язання (п. 1 ст. 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Як визначено ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором.

Несвоєчасне проведення відповідачем належних розрахунків з позивачем, існування у певні періоди заборгованості по оплаті стало підставою для нарахування пені за прострочку виконання грошових зобов`язань, а також інфляційних та процентів річних, та звернення до суду із позовом про стягнення нарахованих сум.

Згідно з приписами ст. 216-218 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вказана норма є спеціальним видом цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання. Сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Позивачем надано суду розрахунок згідно Актів за травень-грудень 2022 відповідно до ст. 625 ЦК України, де нараховано відповідачу 2 857, 67 грн. 3% річних, 15 213, 81 грн інфляційних втрат, а також відповідно до п. 8.2 договору пеню в розмірі 46 273, 71 грн.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не було надано жодного контррозрахунку (заперечень), з приводу невідповідності сум нарахованих позивачем пені, трьох процентів річних та інфляційних втрат, ні в апеляційній скарзі, ні у відзиві на позовну заяву в суді першої інстанції.

Таким чином, апеляційний господарський суд перевіривши подані позивачем розрахунки заявлених до стягнення з відповідача сум 3% річних (за період 11.07.2022 - 03.02.2023) у розмірі 2 857, 67 грн, інфляційних втрат (за період 11.07.2022 - 03.02.2023) у розмірі 15 213, 81 грн, пені (за період 03.08.2022 - 03.02.2023) у розмірі 46 273, 71 грн (а.с. 33-40) вважає, що вказані нарахування проведено арифметично вірно та у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому вказані позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд першої інстанції не врахував вищезазначеного та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову та відмову у стягненні пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У відповідності з п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на встановлене судом апеляційної інстанції, враховуючи положення статті 275 та статті 277 ГПК України, колегія апеляційного господарського суду приходить до висновку, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги частково, допустився неправильного застосування норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 - частковому скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Витрати зі сплати судового збору за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги покладаються на відповідача, згідно вимог ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 272, 273, 275, 277, 278, 279, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" на рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 задоволити.

2. Рішення Господарського суду Волинської області від 30.05.2023 у справі №903/166/23 скасувати частково. Прийняти нове рішення, яким позов задоволити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат" (вул. Карбишева, 1, м. Луцьк, 43023, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (вул. І.Франка,12, м. Луцьк, 43006, ) 365 183, 06 грн., в т.ч.: 300 837, 87 грн. основного боргу, 46 273, 71 грн. пені, 2 857, 67 грн. 3% річних, 15 213, 81 грн. інфляційних втрат.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луцький хлібокомбінат" (вул. Карбишева, 1, м. Луцьк, 43023, ) на користь Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Волиньгаз" (вул. І. Франка,12, м. Луцьк, 43006, ) 5 229, 65 грн. витрат на оплату судового збору за подання позовної заяви та 7 844, 47 грн. витрат на оплату судового збору за подання апеляційної скарги.

5. Господарському суду Волинської області видати накази.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, окрім випадків, визначених ст.ст. 287-291 ГПК України.

7. Справу №903/166/23 повернути до Господарського суду Волинської області.

Повний текст постанови складений "19" вересня 2023 р.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Грязнов В.В.