ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________
"08" вересня 2023 р. Справа № 924/521/23
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Кочергіної В.О., при секретарі судового засідання Крупській В.В., розглянувши матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралс" м. Хмельницький
до Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" м. Хмельницький
Представники учасників справи не з`явились
Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України додаткове рішення у даній справі ухвалено у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 23.08.2023 у справі №924/521/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралс" м. Хмельницький до Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" м. Хмельницький про стягнення 584673,30грн пені, 130992,95грн інфляційних нарахувань, 19996,67грн 3% річних, 769088,09грн неустойки задовольнити частково.

Стягнуто з Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралс" 120052,98грн. пені, 130992,95грн. інфляційних нарахувань, 19996,67грн 3% річних, 769088,09грн неустойки, 15601,26грн витрат по оплаті судового збору. В решті суми 464620,32грн пені у позові відмовлено.

Як стверджується матеріалами справи, позивач у позовній заяві вказав, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, становить у тому числі витрати на правничу допомогу у розмірі 50000грн.

Також у позовній заяві позивачем сформовано заяву про те, що протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду позивачем будуть подані до суду докази понесених витрат на правничу допомогу.

28.08.2023 на адресу суду через службу діловодства від представника позивача надійшла заява (вх.№05-08/2808/23) про ухвалення додаткового рішення у даній справі та стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 50000,00грн.

До заяви додано належним чином завірені копії договору про надання професійної правової допомоги від 04.04.2023, акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.08.2023; детального опису робіт (наданих послуг) виконаних виконавцем, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 04.04.2023; платіжної інструкції №6 від 13.04.2023.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Кочергіній В.О.

Ухвалою суду від 04.09.2023 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралс" м. Хмельницький про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі призначено до розгляду в судовому засіданні на 12:00год. 08.09.2023.

08.09.2023 на електронну адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№05-22/5761/23) про відкладення судового засідання на іншу дату, у зв`язку із неможливістю прибути в засідання суду.

Представник позивача в судове засідання 08.09.2023 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.

08.09.2023 в судовому засіданні розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи на іншу дату суд відмовляє у задоволенні останнього. Судом враховано, що у клопотанні заявником не наведено обґрунтованих підстав неможливості з`явитись в судове засідання та мотивів необхідності відкладення судового засідання на іншу дату, зокрема для вчинення яких дій, необхідним є відкладення судового засідання.

Окремо суд зазначає, що явка представників учасників процесу не визначалась обов`язковою для участі в судовому засіданні 08.09.2023 та у разі наявності заперечень щодо поданої заяви про стягнення правничої допомоги, представник відповідача не був позбавлений права надіслати свою позицію на адресу суду.

Крім цього, судом враховується, встановлений ч.3 ст. 244 ГПК України десятиденний строк для ухвалення додаткового рішення у справі, з урахуванням того, що заява про ухвалення додаткового рішення у даній справі надійшла до суду 28.08.2023 (отримана судом 04.09.2023р. у зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 24.08.2023р. по 01.09.2023р. включно).

Дослідивши заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, судом враховується, що відповідно до вимог статті 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, згідно з пунктом третім частини першої, судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відповідно до статті 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У частинах першій, другій статті 126 ГПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини восьмої статті 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частинами третьою-п`ятою статті 126 зазначеного Кодексу для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

В підтвердження заявлених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 50000грн. 00коп. представником позивача надано належним чином завірені копії Договору про надання професійної правової допомоги від 04.04.2023, укладеного між Адвокатським об`єднанням "Савченко Груп" та ТОВ "Інтегралс"; Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.08.2023; Детального опису робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги від 24.08.2023; Платіжної інструкції №6 від 13.04.2023 на суму 50000грн; Ордера серія ВО№1058972 від 25.08.2023; Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ№000021 від 11.11.2015.

Згідно Акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.08.2023, послуги надано у відповідності до Договору про надання професійної правової допомоги від 04.04.2023, вартість послуг становить 50000грн. 00коп.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

04.04.2023 між Адвокатським об`єднанням "Савченко Груп" та ТОВ "Інтегралс" було укладено Договір про надання професійної правової допомоги.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 укладеного між сторонами Договору, сторони обумовили, що за цим Договором Виконавець зобов`язується за дорученням Замовника надавати послуги та виконувати роботи (Послуги), а Замовник - прийняти вказані послуги та оплатити їх на умовах та у строки, зазначені у цьому Договорі.

Відповідно до умов даного Договору, Виконавець надає Замовнику послуги щодо підготовки позовної заяви до Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" про стягнення коштів.

Пунктом 2.6 Договору, сторони передбачили, що підтвердженням факту надання послуг Виконавцем є складання між Сторонами відповідного акта приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг).

Згідно з п. 3.1 Договору, вартість послуг Виконавця за цим Договором становить 50000грн, які Замовник сплачує на користь Виконавця протягом 10 днів з дати укладення цього Договору.

Договір підписано сторонами та скріплено відтиском печатки адвокатського бюро.

Відповідно до наданого представником позивача Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), Виконавцем надано Замовнику наступні послуги:

1. Надання консультацій з питань, пов`язаних із стягненням пені, інфляційних нарахувань, 3% річних, неустойки, та пошук актуальної судової практики/Формування правової позиції щодо подання позовної заяви про стягнення коштів (1год.) - вартість 1000грн;

2. Складання тексту позовної заяви про стягнення коштів (5год.) - вартість 6000грн/1год., загальна вартість 30000грн;

3. Складання розрахунку заборгованості (2,5год.) - вартість 4000грн/1год., загальна вартість 10000грн;

4. Складання процесуальних документів (1год.) - вартість 1000грн;

5. Участь в судових засіданнях (2год.) - вартість 4000грн/1год., загальна вартість 8000грн.

Загальна сума наданих послуг становить 50000грн.

Надання ТОВ "Інтегралс" адвокатських послуг у Господарському суді Хмельницької області при розгляді справи №924/521/23 підтверджується Договором про надання професійної правової допомоги від 04.04.2023, укладеним між Адвокатським об`єднанням "Савченко Груп" та ТОВ "Інтегралс"; Актом приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 24.08.2023; Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних виконавцем та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги від 24.08.2023; Платіжною інструкцією №6 від 13.04.2023 на суму 50000грн; Ордером серія ВО№1058972 від 25.08.2023; Свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХМ№000021 від 11.11.2015.

Судом встановлено, що позовна заява від 16.05.2023; проведені розрахунки неустойки, 3% річних, пені, інфляційних нарахувань; письмові пояснення від 22.06.2023; клопотання від 26.06.2023 підписані адвокатом Адвокатського об`єднання "Савченко Груп" - Савченко О.В.

Крім цього, представник позивача адвокат Савченко О.В. приймала участь в підготовчих засіданнях 15.06.2023, 22.06.2023, 19.07.2023, а також в судовому засіданні 23.08.2023.

Таким чином, позивачем згідно з вимогами статті 74 Господарського процесуального кодексу України, доведено надання йому послуг правової допомоги під час розгляду справи №924/521/23 у Господарському суді Хмельницької області.

Заявником заявлено до відшкодування 50000грн витрат на правничу допомогу, які складаються:

1. Надання консультацій з питань, пов`язаних із стягненням пені, інфляційних нарахувань, 3% річних, неустойки, та пошук актуальної судової практики/Формування правової позиції щодо подання позовної заяви про стягнення коштів (1год.) - вартість 1000грн;

2. Складання тексту позовної заяви про стягнення коштів (5год.) - вартість 6000грн/1год., загальна вартість 30000грн;

3. Складання розрахунку заборгованості (2,5год.) - вартість 4000грн/1год., загальна вартість 10000грн;

4. Складання процесуальних документів (1год.) - вартість 1000грн;

5. Участь в судових засіданнях (2год.) - вартість 4000грн/1год., загальна вартість 8000грн.

Як уже зазначалося, загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України. Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.

Так, у ч.6 статті 129 ГПК України визначено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 18.03.20921р. №910/15621/19.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"

Застосовуючи наведені критерії Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції зазначає, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).

Таким чином, вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах дані щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі.

Такі докази, відповідно до частини першої статті 86 ГПК України, суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При цьому згідно з статтею 74 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Подані на підтвердження таких витрат докази мають окремо та у сукупності відповідати вимогам статей 75-79 ГПК України.

Проаналізувавши заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу, які складаються з послуг "складання тексту позовної заяви про стягнення коштів" - 5 годин вартість 30000грн. та "складання розрахунку заборгованості" - 2,5год вартість 10000грн., суд приходить до висновку, що послуги - "складання розрахунку заборгованості" мають бути складовими однієї послуги "складання тексту позовної заяви про стягнення коштів" у сумі 30000грн. 00коп. та мають входити до складу її вартості.

При цьому суд зазначає, що до матеріалів справи представником позивача долучено копію позовної заяви від 01.11.2022р., підписану адвокатом Савченко О.В., яка подавалась до відповідача щодо спірних правовідносин оренди (справа №924/806/22). Враховуючи повторне звернення до суду позивача до відповідача щодо спірних правовідносин згідно договору оренди №1/21 від 18.11.2021р., дослідивши текст позовної заяви від 01.11.2022р. та текст позовної заяви від 16.05.2023р. суд приходить до висновку, що зі змістом спірних правовідносин представник позивача в повній мірі був обізнаний, а розрахунок до позовної заяви від 16.05.2023р. в частині деталізації основної заборгованості дублює розрахунки, які долучались до позовної заяви від 01.11.2022р. З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що написання позовної заяви від 16.05.2023р. та складання розрахунків до неї не було занадто складним та затратним по часу для представника.

Оцінивши подані позивачем докази на підтвердження понесених ним витрат, проаналізувавши акт наданих послуг, виходячи з вищенаведених критеріїв та обставин даної справи, суд керуючись статтями 126, 129 ГПК України, дійшов висновку, що обгрунтованими є витрати ТзОВ "Інтегралс" на професійну правничу допомогу, які пов`язані з розглядом цієї справи у суді складають 40000,00грн., в т.ч.: 1. надання консультацій з питань, пов`язаних із стягненням пені, інфляційних нарахувань, 3% річних, неустойки, та пошук актуальної судової практики/Формування правової позиції щодо подання позовної заяви про стягнення коштів (1год.) - вартість 1000грн; 2. складання тексту позовної заяви про стягнення коштів, складання розрахунку заборгованості (5год.) - вартість 6000грн/1год., загальна вартість 30000грн; 3. складання процесуальних документів (1год.) - вартість 1000грн; 4. участь в судових засіданнях (2год.) - вартість 4000грн/1год., загальна вартість 8000грн.

Розмір заявлених витрат на правову (правничу) допомогу у сумі 10000грн (4. складання розрахунку заборгованості), наданих згідно Акту приймання передачі від 24.08.2023 не відповідає критерію реальності адвокатських витрат, а отже і критерію розумності їхнього розміру, а тому не підлягає покладенню на відповідача відповідно до ч.5, ч.6 ст.129 ГПК України.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, у зв`язку із частковим задоволенням позову (судом задоволено 69,12% від суми заявлених позовних вимог), витрати на правничу допомогу по справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам виходячи із визнаних судом обгрунтованих витрат в сумі 4000грн., а тому стягненню з відповідача підлягає 27648,00грн (62,12% від 40000грн) понесених позивачем витрат.

Керуючись ст. ст. 129, 234, 235, 244, 255, 256 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралс" м. Хмельницький (вх.№05-08/2808/23 від 28.08.2023) про стягнення витрат на правничу допомогу у справі №924/521/23 задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Стандарт-Інвест" (м. Хмельницький, проспект Миру, 69, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтегралс" (м. Хмельницький, проспект Миру, 69, ) 27648,00 (двадцять сім тисяч шістсот сорок вісім гривень 00 копійок) витрат на професійну правничу допомогу.

Видати наказ.

В решті суми 22352,00грн. витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 15.09.2023.

Суддя В.О. Кочергіна

Виготовлено 4 примірники:

1-до справи (в паперовому),

2-адвокату Савченко О.В. (на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 ),

3- відповідачу ПП "Стандарт-Інвест" (29017, м. Хмельницький, проспект Миру, 69 рекомендованим),

4-адвокату Керницькій І.Р. ( ІНФОРМАЦІЯ_2 на електронну пошту).