ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Справа № 902/617/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Олексюк Г.Є.

судді Мельник О.В.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

позивача: Валько І.В. адвокат

відповідача: Горобець Д.Г. адвокат

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року по справі №902/617/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс"

про стягнення 236 293,15 грн

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2023 року через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобець Д.Г. надійшла заява № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року відмовлено повністю у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" № б/н від 12.05.2023 (вх. №642/23 від 15.05.2023) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22. Рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі 902/617/22 залишено в силі. Судові витрати зі сплати судового збору за подання заяви в сумі 5 316,60 грн залишено за Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс". Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" 9 450 грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" звернулось до суду з апеляційною скаргою в якій просить суд скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023р.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що обставина щодо неможливості з 24.02.2022р. по 29.04.2022р. доступу до обладнання та його використання не могла бути відома як суду, так і відповідачу. Однак судом першої інстанції дана обставина не була взята до уваги, незважаючи на абсолютну доведеність факту, що позивач не знав і не міг знати про такі обставини під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Протягом усього періоду Відповідачу не було відомо про такі обставини, оскільки його представників не було на місці знаходження обладнання. Крім того, про це було невідомо і не могло бути відомо і під час судового розгляду, зокрема, щодо відсутності електропостачання, доступу будь-яких осіб до місця знаходження обладнання.

Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) повідомила про це листом від 12.04.2023р., тобто після завершення розгляду справи.

Також судом першої інстанції були покладені на відповідача судові витрати, які нібито поніс позивач.

Пункт 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України чітко визначено, що на відповідача покладаються витрати у разі задоволення позову, а не іншої заяви, про відмову у якій постановлено ухвалу. Відповідно, суд першої інстанції прийшов до розширення трактування даної норми, відійшовши від принципу необхідності суворого та буквального тлумачення норми процесуального права.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 20.07.2023 по справі №918/446/23 та розгляд апеляційної скарги призначено на 20 вересня 2023 року.

18 вересня 2023 року від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" адвоката Валька І.В. надійшло клопотання про приєднання доказів понесення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи.

У судовому засіданні 20.09.2023 року представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити та скасувати ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023р.

Представник позивача в судовому засіданні 20.09.2023 року доводи апеляційної скарги відповідача заперечив та надав відповідні пояснення, підтримав клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3375,00 грн.

Представник відповідача в свою чергу заперечив щодо задоволення клопотання позивача про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу та просив відмовити у задоволенні вказаного клопотання або зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу заявлених позивачем до стягнення.

Відповідно до ст. ст. 269,270 ГПК України, апеляційна інстанція переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції необмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ч.1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Під час дослідження матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" про стягнення 236 293,15 грн. з яких: 222 000,00 грн - заборгованість за договором; 912,33 грн - 3 % річних; 13 380,82 грн пеня (а.с.1-5 т.1).

Рішенням Господарського суду Вінницької області від 13.09.22 р. у справі №902/617/22 позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" 222 000 грн. 00 коп. заборгованості за договором; 13 380 грн. 82 коп. пені; 912 грн. 33 коп. 3 % річних та 3 544 грн. 40 коп. витрат зі сплати судового збору (а.с.74-81 т.1).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.12.2022 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.22 р. у справі №902/617/22 без змін. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" - 4725,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу (а.с 157-174 т.1).

09 лютого 2023 року Господарським судом Вінницької області винесено наказ на виконання рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 року у справі №902/617/22 (а.с. 209 т.1).

15 березня 2023 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Тимощука В.В. закінчено виконавче провадження з примусового виконання наказу №902/617/22 виданого 09.02.2023 року з підстав фактичного виконання в повному обсязі рішення суду згідно виконавчого документа (а.с. 208 т.1).

15 травня 2023 року через систему "Електронний суд" від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобець Д.Г. надійшла заява № б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами (а.с. 219-220 т.1).

Обґрунтовуючи вказану заяву, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" Горобець Д.Г. посилається на те, що при ухваленні рішення у справі №902/617/22 суд дійшов висновку, що відповідач користувався обладнанням у період договору з 16.02.2022 по 29.04.2022 і на даній підставі стягнув орендну плату.

Водночас, Військова частина НОМЕР_1 листом № 350/143/340 від 12.04.2023 повідомила, що з 24.02.2022 по 29.04.2022 обладнання, яке розміщувалось на території військової частини НОМЕР_1 , не використовувалось та не працювало, оскільки Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затв. Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, на всій території України (в т.ч. і в Черкаській області) введено воєнний стан.

З огляду на неможливість використання обладнання з 24.02.2022, відповідач, посилаючись на положення ч. 2 ст. 286 ГК України та ч. 4 ст. 762, ч. 6 ст. 762 ЦК України, вважає позов необґрунтованим.

При цьому відповідач зазначає, що протягом усього періоду оренди йому не було відомо про такі обставини, оскільки його представників не було на місці знаходження обладнання. Крім того, про це було невідомо і не могло бути відомо і під час судового розгляду, зокрема, щодо відсутності електропостачання, доступу будь-яких осіб до місця знаходження обладнання, позаяк Військова частина НОМЕР_1 повідомила про це листом від 12.04.2023, тобто після завершення розгляду справи.

За приписами ч. 1 ст. 320 ГПК України, рішення, постанови та ухвали господарського суду, Вищого суду з питань інтелектуальної власності, якими закінчено розгляд справи, а також ухвали у справах про банкрутство (неплатоспроможність), які підлягають оскарженню у випадках, передбачених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 320 ГПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Частина 4 ст. 320 ГПК України встановлює, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами - окрема процесуальна форма судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин. До нововиявлених обставин належать матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин у розумінні вказаних положень ГПК України є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи; по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи. Не можуть бути визнані нововиявленими викладені в іншій справі висновки суду щодо обставин справи (оцінка доказів), юридична оцінка обставин справи в іншій справі та правові підстави рішення суду або його мотиви на предмет застосування норм права в іншій справі. Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, виявлені після постановлення рішення суду, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані із вимогою у цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими, а не нововиявленими обставинами. Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.04.2022 у справі №904/3923/20.

Крім того, як вже зазначалось вище, однією з умов перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами на підставі статті 320 ГПК України є істотність цих обставин для вирішення спору. Тому результат перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами залежить від того, чи спростовують ці обставини факти, які було покладено в основу судового рішення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 у справі №910/8113/16 висловила правову позицію, відповідно до якої суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. Отже, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає існування доказу або факту, який має значення для з`ясування обставин справи, раніше не був та не міг бути відомий, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.

Процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами, визначена ГПК України, є окремою формою судового процесу, що має свої особливості. Вона не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Слід враховувати, що підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники розгляду справи не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення. Такі висновки викладені Верховним Судом у постанові від 12.04.2022 у справі №904/3923/20.

Отже, нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

На підтвердження підстав для перегляду рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами, заявником до суду першої інстанції було подано наступний документ, а саме: лист №350/143/340 від 12.04.2023 року Військової частини НОМЕР_1 в якій остання повідомила ТОВ «Поділля Бетон Сервіс» про те, що у зв`язку з веденням воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року всі будівельні роботи на території військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) були повністю призупинені з 24.02. по 29.04.2022 року, а доступ будівельників та будь-яких осіб на територію військової частини НОМЕР_1 в цей час був заборонений. Бетонний вузол включаючи генератор FG Wilson P275HE2 (sn 221501/03) який був під`єднаний до електричної мережі бетонного вузла, впродовж усього вищевказаного періоду перебував на території військової частини НОМЕР_1 не використовувався та не працював (а.с.220 на звороті т.1).

При цьому заявник наголошує, що про існування даної обставини йому не було відомо протягом усього періоду, оскільки його представників не було на місці знаходження обладнання.

Однак, вказані доводи відповідача про те, що йому не було відомо про неможливість доступу до обладнання та його використання в період з 24.02.2022, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки саме на неможливість використання обладнання з вказаної дати відповідач обґрунтовував свою позицію при розгляді справи по суті в суді першої інстанції у відзиві на позовну заяву (а.с. 47-48 т.1). В обґрунтування вказаної позиції у відзиві відповідач під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції заперечував факт використання обладнання з 24.02.2022, посилаючись на відсутність доступу на територію Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) де знаходилось обладнання та його демонтаж. На підтвердження даної обставини відповідачем надано лист №350/143/769 від 12.08.2022 за підписом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 (а.с. 54 т.1). У вказаному листі Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено ТОВ «Поділля Бетон Сервіс» про те, що починаючи з 24.02.2022 доступ будь-яких осіб на територію Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) був заборонений у зв`язку з введенням воєнного стану згідно Указу Президента України № 61/2022 від 24.02.2022. Починаючи з 27.02.2022 генератор FG Wilson P275HE2 був демонтований (а.с. 54 т.1).

Колегія суддів зазначає, що не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 14.05.2019 у справі №905/1502/15 та 24.09.2020 у справі №922/1141/19.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що наведені заявником обставини з посиланням на лист №350/143/340 від 12.04.2023 року Військової частини НОМЕР_1 не належать до нововиявлених, адже на такі обставини як заборона доступу будь-яких осіб з 24.02.2022 на територію Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) та те що генератор FG Wilson P275HE2 не використовувався з вказаної дати, відповідач посилався в обґрунтування своїх заперечень позовних вимог під час розгляду справи №902/617/22 по суті в суді першої інстанції за результатом розгляду якої ухвалено рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22.

У силу пункту 1 частини третьої та частини четвертої статті 325 ГПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі. У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що заява про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №902/617/22 за нововиявленими обставинами не підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" як на нововиявлені, не мають одночасно трьох умов, наявність яких є необхідною умовою віднесення до нововиявлених, тобто таких, які можуть бути підставою для перегляду ухваленого рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі №902/617/22 в порядку глави 3 розділуГПК України.

Щодо правомірності стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" 9 450 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України до основних засад (принципів) господарського судочинства віднесено, зокрема, відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу (стаття 123 ГПК України).

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами (ч. ч. 1-2 ст. 126 ГПК України).

Загальний порядок розподілу судових витрат врегульований статтею 129 Господарського процесуального кодексу України, яка в частині 4, зокрема, передбачає покладення в разі задоволення позову судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, на відповідача.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

При цьому разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. ч. 1-3 ст. 124 ГПК України).

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 27.06.2023 до суду від ТОВ "Енерго Юніт Україна" надійшло клопотання про приєднання доказів понесення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи №902/617/22. У вказаному клопотанні заявник просить суд приєднати докази до матеріалів справи і врахувати при розподілі судових витрат по справі (а.с. 248-250 т.1).

У статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Критерії оцінки поданих заявником доказів суд встановлює самостійно у кожній конкретній справі, виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що застосовується як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Вирішуючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані заявником до заяви документи на предмет належності, допустимості та достовірності відображеної у них інформації. Зокрема, чи відповідають зазначені у документах відомості щодо характеру та обсягу правничої допомоги, наданої адвокатом, документам, наявним у судовій справі. Чи не вчиняв адвокат під час розгляду справи дій, які призвели до затягування розгляду справи, зокрема, але не виключно, чи не подавав явно необґрунтованих заяв і клопотань. Чи не включено у документи інформацію щодо витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, які не підтверджені належними доказами. Та навпаки, якими доказами підтверджується заявлена до відшкодування сума, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц звернула увагу не те, що: 1) при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін; 2) розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу; 3) саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Як вбачається з матеріалів справи, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" № б/н від 12.05.2023 (вх. №642/23 від 15.05.2023) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 суд першої інстанції ухвалив судове рішення в даному випадку - ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року по справі №902/617/22 на користь позивача, що є підставою для відшкодування позивачу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" №б/н від 12.05.2023 (вх. №642/23 від 15.05.2023) про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022, відповідно до наведених приписів господарського процесуального законодавства. Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду у додатковій ухвалі від 15.06.2023 року у справі №874/9/22.

Вказане спростовує доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що п.1 ч.4 ст.129 ГПК України чітко визначено, що на відповідача покладаються витрати у разі задоволення позову, а не іншої заяви про відмову у якій постановлено ухвалу, а суд першої інстанції дійшов до розширення трактування даної норми, відійшовши від принципу необхідності суворого та буквального тлумачення норми процесуального права.

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року укладений між Адвокатським бюро "Валько Ігор та партнери" в особі керуючого партнера Валька Ігоря Вікторовича (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" (замовник) (а.с. 26-27 т.1);

Згідно умов пунктів 4.1, 4.3 договору, вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати визначені у додатку до Договору. Виконання всіх зобов`язань Сторонами за Договором може фіксуватися в Акті приймання-передачі послуг, який є одночасно рахунком для оплати.

- копію додатку №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №342/21 від 20.12.2021 року в якому зазначено, що вартість послуги по здійсненню представництва замовника у відносинах з будь-якими юридичними і фізичними особами з питання стягнення заборгованості з ТОВ «Каспіан Сервіс УА» та ТОВ «Поділля Бетон Сервіс» з повноваженнями без обмеження (крім участі в судових засіданнях - п. 2 таблиці цього додатку) за 1 годину становить 1350,00 грн.; за участь в якості представника замовника у одному судовому засіданні 2700,00 грн. за одну годину (а.с. 28 т.1);

- копію додаткової угоди №1 від 08.10.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року №342/21, якою продовжили строк дії договору, в зв`язку з чим п.8.1 виклали в наступній редакції: "8.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2023 року" (а.с. 147-148);

- копію ордера №1239238 від 09.06.2022 року виданого АБ "Валько Ігор та партнери" адвокату Валько І.В. на підтвердження його повноважень як представника ТОВ "Енерго Юніт Україна" у Північно-західному апеляційному господарському суду з якої вбачається, що вказаний ордер виданий на підставі договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року (а.с.30, 123, 130);

- копію акту-рахунку №16 прийому-передачі послуг від 24.06.2023, яким сторони підтвердили, що виконавцем надані та замовником прийняті такі послуги та погоджені наступні витрати, зокрема: представництво інтересів у справі №902/617/22, вивчення матеріалів заяви про перегляд рішенняза нововиявленими обставинами, підготовка заперечення на заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підготовка клопотання про участь у засіданні в режимі відеоконференції - 5 годин - вартість 6 750,00 грн.; представництво інтересів у справі №902/617/22 на засідання 29.06.2023 (авансування) - 1 засідання - 2 700,00 грн; компенсація поштових витрат - 2 відправлення - 72,00 грн. Згідно п.6 вказаного акту, акт-рахунок набуває чинності з моменту його підписання і є пропозицією для оплати прийнятих послуг (а.с. 249 т.1) ;

- копію платіжної інструкції №534 від 29.06.2023 згідно якої ТОВ "Енерго Юніт Україна" сплатило АБ "Валько Ігор та партнери" гонорар за актом-рахунком №16 від 24.06.2023 згідно договору надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 №342/21 в розмірі 9 522,00 грн. (а.с. 250 т.1).

При цьому суд зважає, що позивачем заявлено до відшкодування за рахунок відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 9 450,00 грн, без врахування понесених поштових витрат.

Матеріалами справи документально підтверджено, що представництво інтересів позивача в суді першої інстанції під час розгляду заяви відповідача №б/н від 12.05.2023 (вх. № 642/23 від 15.05.2023) про перегляд рішення Господарського суду Вінницької області від 13.09.2022 у справі № 902/617/22 за нововиявленими обставинами здійснював адвокат Валько І.В.

Таким чином, нарахування витрат на правничу допомогу, з урахуванням ставки адвоката Валько І.В., є обґрунтованим та документально підтвердженим.

Відповідачем клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката до суду першої інстанції не подано.

Посилання представника скаржника на те, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є завищеними базуються виключно на його суб`єктивній думці про складність виконаної адвокатом роботи та не підтверджені жодними доказами, а по суті є загальними фразами. Жодних обставин або доказів, у тому числі розрахунків, які свідчили б про неспівмірність, нерозумність, нереальність понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" витрат на професійну правничу допомогу та/або неналежне оформлення документів, відповідачем не наведено.

Отже, проаналізувавши надані позивачем в обґрунтування розміру адвокатських витрат документи, здійснивши аналіз доводів позивача, а також співмірності заявленого останнім розміру витрат на правничу допомогу із виконаним адвокатом обсягом робіт, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 450,00 грн., понесені позивачем під час розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, підлягають стягненню у заявленому розмірі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року по справі №902/617/22 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Щодо розподілу судових витрат між сторонами за результатами розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року по справі №902/617/22, колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. ч. 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Частиною 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2023 року на адресу суду від ТОВ "Енерго Юніт Україна" надійшло клопотання про приєднання доказів понесення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи №902/617/22. У вказаному клопотанні заявник просить суд приєднати докази до матеріалів справи і врахувати при розподілі судових витрат по справі.

Тобто вказане клопотання подане позивачем з дотриманням строку встановленого ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

На підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем долучено до матеріалів справи:

- копію договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року укладений між Адвокатським бюро "Валько Ігор та партнери" в особі керуючого партнера Валька Ігоря Вікторовича (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" (замовник) (а.с. 26-27 т.1);

Згідно умов пунктів 4.1, 4.3 договору, вартість послуг (гонорар) та порядок їх оплати визначені у додатку до Договору. Виконання всіх зобов`язань Сторонами за Договором може фіксуватися в Акті приймання-передачі послуг, який є одночасно рахунком для оплати.

- копію додатку №2 до договору про надання правової (правничої) допомоги №342/21 від 20.12.2021 року в якому зазначено, що вартість послуги по здійсненню представництва замовника у відносинах з будь-якими юридичними і фізичними особами з питання стягнення заборгованості з ТОВ «Каспіан Сервіс УА» та ТОВ «Поділля Бетон Сервіс» з повноваженнями без обмеження (крім участі в судових засіданнях - п. 2 таблиці цього додатку) за 1 годину становить 1350,00 грн.; за участь в якості представника замовника у одному судовому засіданні 2700,00 грн. за одну годину (а.с. 28 т.1);

- копію додаткової угоди №1 від 08.10.2022 року до договору про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року №342/21, якою продовжили строк дії договору, в зв`язку з чим п.8.1 виклали в наступній редакції: "8.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.10.2023 року" (а.с. 147-148);

- копію ордера №1239238 від 09.06.2022 року виданого АБ "Валько Ігор та партнери" адвокату Валько І.В. на підтвердження його повноважень як представника ТОВ "Енерго Юніт Україна" у Північно-західному апеляційному господарському суду з якої вбачається, що вказаний ордер виданий на підставі договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року (а.с.30, 123, 130);

- копію акту-рахунку №20 прийому-передачі послуг від 08.09.2023 року, яким сторони підтвердили, що виконавцем надані та замовником прийняті прийняті такі послуги та погоджені наступні витрати, зокрема підготовка та подання Північно-західному апеляційному господарському суду заяви щодо участі в засіданні в режимі відеоконференції по справі №902/617/22 0,5 години - вартість 675,00 грн.; представництво інтересів замовника на судовому засіданні 20.09.2023 року Північно-західного апеляційного господарського суду по справі №902/617/22 1 судове засідання - вартість 2700,00 грн. Згідно п.5 вказаного акту, акт-рахунок набуває чинності з моменту його підписання і є пропозицією для оплати прийнятих послуг (а.с. 56 т.2);

- копію платіжної інструкції №589 від 11.09.2023 року згідно якої ТОВ "Енерго Юніт Україна" сплатило АБ "Валько Ігор та партнери" гонорар за актом-рахунком №20 від 08.09.2023 року згідно договору надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 №342/21 в розмірі 4050,00 грн. в якій входить розмір оплати послуг - 3375,00 грн. наданих виконавцем під час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції (а.с. 57 т.1).

Колегія суддів враховує, що в силу приписів п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Водночас, частиною 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно з приписами частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Водночас, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Наведені правові позиції викладені в постановах Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 22.11.2019 у справі №910/906/18.

У додатковій постанові від 19.02.2020 р. у справі N 755/9215/15-ц (провадження N 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21). Разом із тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу (пункт 29). Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (пункт 44).

Поряд з цим, судова колегія враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 р. у справі №910/13071/19. У наведеній постанові Верховний Суд у звернув увагу на те, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Представник відповідача в судовому засіданні 20.09.2023 року заперечував щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, просив суд відмовити в задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу або зменшити його розмір, проте представником не наведено обґрунтованих доводів неспівмірності заявлених до стягнення позивачем витрат на професійну правничу допомогу із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, не надано власного документально підтвердженого розрахунку їх розміру, який свідчив б про неправильність розрахунку витрат або про неналежність послуг адвоката..

В свою чергу, однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що представник позивача - Валько І.В. є адвокатом, повноваження якого підтверджені ордером №1239238 від 09.06.2022 року, виданим АБ "Валько Ігор та партнери" на підставі договору №342/21 про надання правової (правничої) допомоги від 20.12.2021 року.

Матеріалами справи документально підтверджено, що представництво інтересів позивача під час розгляду справи судом апеляційної інстанції в судовому засіданні 20.09.2023 здійснював адвокат Валько І.В. Вказаним адвокатом було подано 06.09.2023 до суду апеляційної інстанції заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції по справі №902/617/22 (а.с.44-46 т.2).

Таким чином, нарахування витрат на правничу допомогу, з урахуванням ставки адвоката Валько І.В., є обґрунтованим та документально підтвердженим.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3375,00 грн., понесені позивачем під час розгляду апеляційним господарським судом апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" на ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року по справі №902/617/22, підлягають стягненню у заявленому розмірі з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс".

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати по сплаті судового збору при поданні апеляційної скарги покладається на відповідача в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Вінницької області від 18.07.2023 року по справі №902/617/22 без змін.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Бетон Сервіс" (вул. Соборна, буд. 58, кв. 39, м. Гнівань, Тиврівський район, Вінницька область, 23313; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго Юніт Україна" (вул. В`ячеслава Чорновола, буд. 47, м. Вишневе, Бучанський район, Київська область, 08132; ) 3375,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видачу судового наказу доручити Господарському суду Вінницької області.

4. Справу №902/617/22 повернути Господарському суду Вінницької області.

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "21" вересня 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Мельник О.В.