ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2023 р. Справа№ 927/192/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання Сабалдаш О.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 03.08.2023

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) та про поновлення процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткової постанови

за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича на рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2022

у справі № 927/192/22 (суддя Шморгун В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпоток»

до Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича

про стягнення 1 531 413,82 грн

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2022 у справі №927/192/22 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мінпоток" 1 528 008,88грн безпідставно набутих коштів, 7404,94грн 3% річних та 23 016,21грн витрат зі сплати судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі №927/192/22 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича задоволено. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2022 у справі №927/192/22 скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

25.11.2022 до Північного апеляційного господарського суду від відповідача - Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 152 701,00 грн.

Додатковою постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.01.2023 з ініціативи суду, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпоток» на користь Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича 34524 грн 32 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2023 (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Пашкіна С.А., судді: Буравльов С.І., Шапран В.В.) заяву Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича про ухвалення додаткового рішення у справі № 927/192/22 призначено до розгляду на 01.02.2023 та відкладено ухвалою суду до 01.03.2023.

На підставі службової записки головуючого судді та розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 22.03.2023, у зв`язку зі звільненням судді Пашкіної С.А. на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2023, у відставку, призначено повторний автоматизований розподіл справи № 927/192/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023 заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення передано на розгляд колегії суддів у складі: Корсак В.А. - головуючий суддя, судді - Євсіков О.О., Алданова С.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.05.2023 (у складі колегії суддів: головуючий суддя: Корсак В.А., судді: Євсіков О.О., Алданова С.О.) повернуто Фізичній особі-підприємцю Тронову Владиславу Вадимовичу заяву №01-25/11/22 від 25.11.2022 про ухвалення додаткового судового рішення у справі №927/192/22 без розгляду.

16.06.2023 через відділ управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Маленка О.В., який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця Тронова В.В., надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій останній просить поновити процесуальний строк на звернення із заявою та стягнути судові витрати, які поніс відповідач на професійну правничу допомогу у розмірі 152 701,00 грн. у справі № 927/192/22.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 вказану заяву передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Тищенко О.В., судді: Шаптала Є.Ю., Станік С.Р.

Оскільки, згідно відомостей бази «Діловодство Північного апеляційного господарського суду» справа №927/192/22 станом на 21.06.2023 знаходилась у судді Корсака В.А. та до канцелярії суду не передавалась, ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 витребувано матеріали справи № 927/192/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпоток» до Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича про стягнення 1 531 413, 82 грн, яка знаходиться у Північному апеляційному господарському суді для розгляду заяви Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат.

04.07.2023 матеріали справи №927/192/22 передані до судді Тищенко О.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 призначено до розгляду заяву Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу на 03.08.2023.

ТОВ «Мінпоток» не скористалось своїм правом на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які визначені відповідачем.

У судове засідання 03.08.2023 з`явився представник Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича, який просив задовольнити заяву та ухвалити додаткову постанову про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Представники ТОВ «Мінпоток» не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином. Разом з тим, поштовий конверт повернувся без вручення адресату за закінченням терміну зберігання.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 4 ст. 244, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники сторін, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких заява про прийняття додаткового рішення з відшкодування витрат на професійну правничу допомогу не може бути вирішено в даному судовому засіданні, тому розгляд заяви відбувається за відсутності представників що не з`явилися у судове засідання.

Судом апеляційної інстанції врахована правова позиція Верховного Суду викладена у постанові від 19.12.2022 у справі №910/1730/22 де суд касаційної інстанції зазначив, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (близький за змістом висновок викладено у постановах Верховного Суду від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20).

Крім того, вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Подібний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка учасників судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича про поновлення процесуального строку на подання заяви про ухвалення додаткової постанови та про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи №927/192/22 з доданими до неї документами, матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вказує відповідач, у зв`язку з розглядом справи №927/192/22 у суді, ним були понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 152 701 грн. Відповідні докази разом із заявою про прийняття додаткової постанови були надані суду в п`ятиденний строк після прийняття постанови судом апеляційної інстанції. Однак, ухвалою суду від 03.05.2023 заява про ухвалення додаткової постанови була залишена без розгляду у зв`язку з тим, що заявник не надав суду докази направлення такої заяви іншим учасникам справи. Вказану ухвалу суду відповідач не отримував та про її існування дізнався лише з Єдиного державного реєстру судових рішень. Враховуючи зазначене, відповідач просив поновити процесуальний строк на звернення із заявою про ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 113 ГПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно ч.1 ст. 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за можливе поновити відповідачу процесуальний строк на звернення із заявою про ухвалення додаткової постанови про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

За приписами ч. 3 - 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.

При цьому, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 ГПУ України).

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц при визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Порядок розподілу судових витрат визначено статтею 129 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із частинами 4, 8 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Оскільки, постановою Північного апеляційного господарського суду від 23.11.2022 у справі №927/192/22 апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича задоволено, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 05.07.2022 у справі №927/192/22 скасовано та ухвалено нове рішення яким у задоволенні позову відмовлено і судом апеляційної інстанції додатковою постановою з ініціативи суду, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпоток» на користь Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича 34524 грн 32 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги, то витрати відповідача на професійну правничу допомогу необхідно покласти на ТОВ «Мінпоток».

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як зазначалось вище, частиною 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Колегія суддів звертає увагу, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 ГПК України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

Чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 126 ГПК України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.

Однак, як зазначалось вище, ТОВ «Мінпоток» не скористалось своїм правом на подання клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, які визначені відповідачем.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Так, відповідно до договору про надання правової допомоги №01-14/06/22 від 14.06.2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «ІНТЕРЛЕГУМ» та Фізичною особою-підприємцем Тронов В.В. (клієнт), клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього.

Відповідно до п. 4.13 договору передбачено, що вартість правової допомоги адвокатського об`єднання, згідно умов даного договору обумовлюється сторонами у завданні клієнта.

Відповідно до завдання клієнта № 1 від 14.06.2022 до договору про надання правової допомоги №01-14/06/22 від 14.06.2022 клієнт, доручив його представництво в господарській справі №927/192/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпоток» до Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича про стягнення заборгованості в господарських судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях.

Відповідно до п.3 завдання, гонорар адвокатського об`єднання за надання правової допомоги становить фіксовану суму 152701 грн без ПДВ, що є 10% від ціни позову по справі №927/192/22.

Гонорар має бути сплачений клієнтом протягом 15 днів з дати набрання законної сили судовим рішенням у справі №927/192/22 на підставі відповідного рахунку адвокатського об`єднання.

На виконання умов договору та завдання, сторонами підписано Акт приймання-передачі правової допомоги №1 від 31.12.2022 до договору про надання правової допомоги №01-14/06/22 від 14.06.2022.

Вказаним Актом сторони визначили, що на підставі договору про надання правової допомоги та завдання, у період з 14.06.2022 по 31.12.2022 адвокатське об`єднання надало правову допомогу, деталізація якої вказана у п.2 цього Акту, на загальну суму 152701 грн без ПДВ.

Відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини.

Таким чином, враховуючи предмет позову про стягнення 1 531 413,82 грн, беручи до уваги значний обсяг матеріалів справи, складність справи, кваліфікацію адвоката та визначений сторонами фіксований розмір гонорару, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку про відповідність заявленого відповідачем розміру витрат на професійну правову допомогу критеріям, що визначені ст. 126 Господарського процесуального кодексу України та не вбачає підстав для його зменшення, а тому у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати позивача на правову допомогу покладаються на відповідача в сумі 152701 грн у заявленому розмірі.

Надані відповідачем копії: договору про надання правової допомоги №01-14/06/22 від 14.06.2022; завдання клієнта № 1 від 14.06.2022 до договору про надання правової допомоги №01-14/06/22 від 14.06.2022 та Акта приймання-передачі правової допомоги №1 від 31.12.2022 до договору про надання правової допомоги №01-14/06/22 від 14.06.2022 Північному апеляційному господарському суді в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Судом апеляційної інстанції враховано правовий висновок Об`єднаної палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19, де суд касаційної інстанції зазначив, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт, та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено.

Отже, Акт приймання-передачі правової допомоги №1 від 31.12.2022 є належним доказом понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у даній справі під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 119, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

1. Поновити Фізичній особі-підприємцю Тронову Владиславу Вадимовичу процесуальний строк на подання заяви про ухвалення додаткової постанови у справі №927/192/22.

2. Заяву Фізичної особи-підприємця Тронова Владислава Вадимовича про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №927/192/22 задовольнити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінпоток» (, вул. Алексеєнко Надії, 21, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49006) на користь Фізичної особи - підприємця Тронова Владислава Вадимовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 152 701 (сто п`ятдесят дві тисячі сімсот одну) грн 00 коп витрат на правничу допомогу.

4. Видачу наказу на виконання даної додаткової постанови у справі №927/192/22 доручити Господарському суду Чернігівської області.

5. Матеріали справи №927/192/22 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є невід`ємною складовою основного судового рішення та може бути оскаржена відповідно до ст.287-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 15.09.2023.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді Є.Ю. Шаптала

С.Р. Станік