РІШЕННЯ

Іменем України

21 вересня 2023 року м. Чернігів справа № 927/931/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді А.С. Сидоренка, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами позовну заяву

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41 08144, с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області, вул. Білогородська, 14 (ІНФОРМАЦІЯ_1)
до фізичної особи - підприємця Блохи Ольги Василівни АДРЕСА_1
про стягнення 9 800 грн 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

06 липня 2023 року через систему "Електронний суд" до Господарського суду Чернігівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" до фізичної особи-підприємця Блохи Ольги Василівни про стягнення 9 800,00 грн, з яких 6 800,00 грн - вартість майна (однодверне холодильне обладнання) та 3 000,00 грн штрафу, нарахованого за порушення умов використання та збереження майна, переданого відповідачу в користування згідно договору № 723 поставки товару від 25.12.2019 (з урахуванням додатку № 1).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань щодо збереження отриманого в користування майна.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 11.07.2023 постановлено:

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" про стягнення 9 800 грн 00 коп. залишити без руху;

зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху подати до господарського суду разом із заявою про усунення недоліків:

- позовну заяву, оформлену з додержанням вимог, передбачених ст. 162 Господарського процесуального кодексу України;

- докази направлення відповідачу копії заяви про усунення недоліків та копій належно оформленої позовної заяви та доданих до неї документів;

роз`яснити Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА", що в разі неусунення всіх недоліків заяви у строк, встановлений судом, позовна заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала суду від 11.07.2023 направлена на офіційну електронну адресу позивача (адресу електронної пошти, вказану ним в Електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи), та згідно довідки про доставку електронного листа, роздрукованої з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", доставлена до електронного кабінету 12.07.2023 15:52.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є, зокрема день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Отже, ухвала суду від 11.07.2023 є такою, що отримана позивачем 12.07.2023.

19.07.2023, у встановлений судом процесуальний строк, з метою усунення виявлених недоліків, через систему "Електронний суд" позивачем до Господарського суду Чернігівської області подані запитувані докази.

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 24.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи; встановлено процесуальний строк для подання відповідачем відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, для подання позивачем відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; для подання відповідачем заперечення - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; роз`яснено сторонам, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Ухвала про відкриття провадження у справі від 24.07.2023 отримана відповідачем 27.07.2023 згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №860.

Процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі, зокрема, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 173 - 175 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Майново - господарськими визнаються цивільно - правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

25.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-АКВА" (Постачальник) та фізичною особою-підприємцем Блоха Ольгою Василівною (Покупець) був укладений Договір поставки товару № 723 за умовами якого Постачальник продає та поставляє, а Покупець купує та оплачує на умовах та у порядку, визначених цим договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в додатках (специфікаціях) або накладних, що засвідчують прийом - передачу товару від постачальника до покупця та є невід`ємними частинами цього договору.

Додатком до Договору поставки товару № 723 сторони визначили, що відповідно до мети використання, Покупцю надається торгове обладнання у користування виключно для зберігання та реалізації продукції, яка поставляється постачальником покупцю. Покупцю забороняється використовувати обладнання для інших цілей. (пункт 1.1).

Склад, перелік найменування, кількість обладнання узгоджена сторонами та наведена в акті прийому - передачі торгового обладнання, оформленому у відповідності до п.1.3 цього Додатку. (п.1.2 Додатку).

Відповідно до пункту 2.2.4 Додатку Покупець зобов`язаний надавати на першу вимогу представникам постачальника можливість огляду приміщення в якому знаходиться Обладнання.

Відповідно до пункту 2.2.8. Додатку Покупець зобов`язується повернути обладнання у справному стані по закінченню терміну дії договору протягом 5 календарних днів з моменту розірвання строку дії Договору, або за вимогою Постачальника згідно з письмовою вимогою Постачальника в термін 10 (десяти) календарних днів з дати направлення такої вимоги на юридичну адресу Покупця, зазначену в договорі поставки.

Згідно п.2.2.11 покупець зобов`язаний зберігати торгове обладнання в місцях, рекомендованих постачальником, зберігати цілісність та неушкодженість торгового обладнання, утримувати обладнання в охайному вигляді.

У випадку порушення покупцем умов (обов`язків) передбачених в пунктах 2.2.11-2.213 цього Додатку, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 3000 грн за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.2.2.11-2.2.13 Додатку.

Згідно з п.3.1 Додатку у випадку, якщо Покупець не повернув у зазначений в п.2.2.8 строк торгове обладнання Постачальнику, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф в розмірі та порядку, передбаченому п.3.4, п. 3.5 цього Додатку.

Пунктом 3.4 Додатку встановлено розміри штрафу залежно від типу та віку відсутнього (втраченого) торгового обладнання. Так, розмір штрафу при умові, що тип холодильне однодверне обладнання, а вік від 7 до 10 років становить 6800 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору поставки товару № 723 від 25.12.2019 Позивач передав, а Відповідач в свою чергу прийняв торгове обладнання: Холодильник 1-дверний внутрішній USS 690 DTKL ТМ «Моршинська» 2016 ТУРЕ = RSI ID = « 97» сер № 1403, заводський №, інвентарний номер ХГ 12301, 2016 року випуску, що підтверджується Актом прийому-передачі торгового обладнання від 15.06.2021. Обладнання встановлено за адресою м. Борзна, вул. Паризької комуни 24А.

Актом про порушення умов використання/відсутність/пошкодження/знищення торгового обладнання від 22.12.2022 встановлено відсутність обладнання - Холодильник 1-дверний внутрішній USS 690 DTKL ТМ «Моршинська», заводський № , інвентарний номер ХГ 12301, 2016 року випуску у торговій точці відповідача за адресою м. Борзна, вул. Паризької комуни 24А.

06.06.2023 позивач направив відповідачу вимогу від 18.05.2023, в якій просив протягом 10 днів з дня відправлення вимоги повернути обладнання, передане згідно договору № 723 від 25.12.2019 та зазначив, що у разі неповернення обладнання він буде змушений звернутися до суду з вимогою про стягнення вартості неповернутого обладнання та суми штрафу.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач порушив умови договору щодо зберігання переданого обладнання та не здійснив повернення обладнання у встановлений строк, таким чином, в результаті неналежного виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 9800,00 грн.

Внаслідок укладення Договору поставки товару № 723 від 25.12.2019 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов`язки.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 2 ст. 628 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Судом встановлено, що укладений сторонами договір є договором змішаної форми, оскільки він містить в собі елементи договору поставки та договору позички.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Згідно з приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 827 Цивільного кодексу України за договором позички одна сторона (позичкодавець) безоплатно передає або зобов`язується передати другій стороні (користувачеві) річ для користування протягом встановленого строку.

Статтею 833 Цивільного кодексу України передбачено, що користувач зобов`язаний користуватися річчю за її призначенням або відповідно до мети, визначеної у договорі та повернути річ після закінчення строку договору в такому самому стані, в якому вона була на момент її передання.

Якщо після припинення договору користувач не повертає річ, позичкодавець має право вимагати її примусового повернення, а також відшкодування завданих збитків (ст. 836 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 73, 74 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як встановлено судом, Позивач передав, а Відповідач в свою чергу прийняв торгове обладнання: Холодильник 1-дверний внутрішній USS 690 DTKL ТМ «Моршинська» 2016 ТУРЕ = RSI ID = « 97»сер№1403, заводський № , інвентарний номер ХГ 12301, 2016 року випуску, що підтверджується Актом прийому-передачі торгового обладнання від 15.06.2021.

Актом про порушення від 22.12.2022 встановлено факт відсутності вказаного обладнання у торговій точці відповідача.

06.06.2023 позивач направив відповідачу вимогу від 18.05.2023, в якій просив протягом 10 днів з дня відправлення вимоги повернути торгове обладнання (накладна про відправлення №696).

Суд зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження як наявності торгового обладнання у відповідача так і повернення відповідачем Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-АКВА" у строк до 16.06.2023 року торгового обладнання, переданого за Актом прийому-передачі торгового обладнання від 15.06.2021.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватись неустойкою, порукою, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 611 Цивільного кодексу України зазначено, що одним з наслідків порушення зобов`язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов`язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, зокрема у випадку прострочення виконання.

Згідно з частинами 1, 4 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

У відповідності до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченому у Господарському кодексі України, іншими законами та договором.

Частиною 1 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойка - це грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Згідно з нормами ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Сторони передбачили, що у випадку порушення покупцем умов (обов`язків) передбачених в пунктах 2.2.11-2.2.13 цього Додатку, зокрема щодо неналежного збереження переданого обладнання, покупець зобов`язаний сплатити постачальнику штраф у розмірі 3000грн, за кожен випадок порушення зобов`язань, передбачених п.2.2.11-2.2.13 Додатку.

Згідно з п.3.1 Додатку у випадку, якщо Покупець не повернув у зазначений в п.2.2.8 строк торгове обладнання Постачальнику, Покупець зобов`язаний сплатити Постачальнику штраф в розмірі та порядку, передбаченому п.3.4, п. 3.5 цього Додатку.

Пунктом 3.4 Додатку встановлено розміри штрафу залежно від типу та віку відсутнього (втраченого) торгового обладнання. Так, розмір штрафу при умові, що тип холодильне однодверне обладнання, а вік від 7 до 10 років, становить 6800грн.

Суд, перевіривши розрахунок штрафу, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов Договору, у розмірі 9800 грн. 00 коп. вважає його обґрунтованим, а отже позовні вимоги є таким, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" до фізичної особи-підприємця Блохи Ольги Василівни про стягнення 9 800,00 грн задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця Блохи Ольги Василівни ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄВРО АКВА" (04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37-41, код 36800559) 9800,00 грн штрафу та 2684,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням суду законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 21.09.2023

Суддя А.С.Сидоренко