ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/571/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Пашкевич І.О., за участі секретаря судового засідання Ярощук О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом керівника Сарненської окружної прокуратури (вул. Демократична, 32, Сарни, Сарненський район, Рівненська область, 34500, )

в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області (вул. Свободи, 10, Клесів, Сарненський район, Рівненська область, 34550, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71 Б, м. Рівне, 33013, )

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 148 393 грн 76 коп.

у судове засідання з`явилися:

- від прокуратури: Мельничук Л.О.

- від позивача : не з`явився;

- від відповідача: Патраков О.І.

Відповідно до ч. 14 ст. 8, ст. 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), при розгляді судової справи здійснювалося фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду".

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2023 року на поштову адресу Господарського суду Рівненської області надійшов позов керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 148 393 грн 76 коп.

Ухвалою від 14.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 918/571/23. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 06.07.2023.

03 липня 2023 року від відповідача надійшов відзив із запереченнями проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою від 06.07.2023 оголошено перерву у підготовчому засіданні на 18.07.2023.

13 липня 2023 року від Сарненської окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою від 18.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження з ініціативи суду на 30 днів. Оголошено перерву та повідомлено сторін, що наступне підготовче засідання відбудеться 22.08.2023.

07 серпня 2023 року від Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" надійшли заперечення на відповідь на відзив, у яких відповідач просиив суд поновити строк для подачі даної заяви по суті спору.

Ухвалою від 22.08.2023 у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого судом, на подання заперечень на відповідь на відзив - відмовлено. Визнано причини пропуску строку на подання заперечень на відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" поважними. Прийнято та долучено до матеріалів справи 918/571/23 заперечення на відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" та постановлено здійснювати подальший розгляд справи з урахуванням даної заяви по суті спору. Закрито підготовче провадження у справі 918/571/23. Призначено справу № 918/571/23 до судового розгляду по суті на 05.09.2023.

Ухвалою від 05.09.2023 оголошено перерву у судовому засіданні з розгляду справи № 918/571/23 по суті та повідомлено сторін, що наступне судове засідання відбудеться 12.09.2023.

12 вересня 2023 року судом встановлено, що Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області не забезпечила явку повноважного представника у судове засідання.

Позивач належним чином повідомлений про час, дату та місце проведення судового засідання, що підтверджується довідкою про надіслання на його електронну адресу , ухвали від 05.09.2023.

У Положенні про Єдину базу даних електронних адрес, номерів факсів (телефаксів) суб`єктів владних повноважень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.2011 № 5, яке є чинним, наводиться визначення поняттю «електронна адреса суб`єкта владних повноважень», відповідно до якого це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки «@» та доменного імені. При цьому ідентифікатором є адреса електронної пошти, визначена як офіційна суб`єктом владних повноважень, а доменним іменем - ім`я у домені gov.ua, зареєстроване суб`єктом владних повноважень.

Згідно з абзацами першим, другим пункту 11 частини першої, частиною другою статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію про діяльність суб`єктів владних повноважень, а саме про: їхні місцезнаходження, поштову адресу, номери засобів зв`язку, адреси офіційного веб-сайту та електронної пошти.

Інформація, передбачена частиною першою цієї статті, підлягає обов`язковому оприлюдненню невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дня затвердження документа, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті. У разі наявності у розпорядника інформації офіційного веб-сайту така інформація оприлюднюється на веб-сайті із зазначенням дати оприлюднення документа і дати оновлення інформації.

Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області є суб`єктом владних повноважень у розумінні приписів закону, а отже в силу вимог закону зобов`язана оприлюднювати інформацію зокрема, про офіційну електронну пошту, в тому числі, на своєму веб-сайті, якщо такий є.

За інформацією, розміщеною на веб-сайті Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області https://klesivska-gromada.gov.ua/feedback/ у розділі «контакти», електронною поштою для вхідної кореспонденції є: .

Офіційна електронна адреса - сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.

У постановах від 27.10.2021 у справі № 279/5407/20 (провадження № 61-8744св21) та від 10.02.2022 у справі № 359/5063/21 (провадження № 61-21505св21) Верховний Суд зазначив, що електронна адреса - це адреса електронної пошти, що складається з ідентифікатора, позначки "@" та доменного імені.

При цьому ідентифікатором для юридичних осіб є ідентифікаційний код юридичної особи, для фізичних осіб та фізичних осіб-підприємців - ідентифікаційний номер платника податків - фізичної особи (у разі відсутності ідентифікаційного номера - серія та номер паспорта громадянина). Доменним іменем є ім`я у домені "mail.gov.ua".

Верховний Суд неодноразово виснував, що електронна пошта, яка містить доменне ім`я @mail.gov.ua, є офіційною.

Як вбачається, електронна адреса позивача не містить доменного ім`я @mail.gov.ua.

Беручи до уваги вищевикладені приписи законодавства та обставини, суд констатує, що електронна адреса , інформація про яку опублікована на офіційному веб-сайті Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області як така, що передбачена для отримання вхідної кореспонденції, є офіційною електронною адресою цього органу місцевого самоврядування (аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.08.2023 у справі № 380/17220/21 (провадження № К/990/17252/22).

Направлення копії судового рішення учасникам справи в електронній формі у разі наявності в особи офіційної електронної адреси є належним виконанням судом обов`язку з направлення копії судового рішення у порядку, встановленому процесуальним законом.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалася обов`язковою, з огляду на належним чином повідомлення позивача про час, дату та місце проведення судового засідання, суд дійшов висновку про можливість проведення судового засідання без участі представника Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи прокурора та заперечення відповідача, судом встановлено наступне.

Правова позиція прокурора, викладена у позовній заяві.

В обґрунтування позовних вимог прокуратура вказує, що між позивачем та відповідачем було укладено Договір № 14100-ВЦ про постачання електричної енергії від 18.12.2020 на загальну суму 479 789 грн 99 коп. (з ПДВ), згідно з яким ціна за 1 кВт*год становить 1, 9 без ПДВ.

У подальшому в період з 12.02.2021 до 08.11.2021 між сторонами договору було укладено 12 додаткових угод до нього, якими збільшено ціну електричної енергії по відношенню до погодженої у договорі ціни до 10 % по кожній угоді, а в загальному до 3, 75882 грн/кВт*год без ПДВ.

Проаналізувавши підстави внесення змін до договору шляхом підписання додаткових угод №1 від 12.02.2021, № 2 від 12.02.2021, № 3 від 15.03.2021, № 4 від 20.08.2021, № 5 від 20.09.2021, № 6 від 22.09.2021, №7 від 24.09.2021, №8 від 08.10.2021, № 9 від 13.10.2021 прокурор дійшов висновку про їх укладення з порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема, п. 2 ч. 5 ст.41 цього Закону, та п. 13.08. Договору, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення. Із аналізу додаткових угод слідує, що динаміка зміни ціни за договором у відсотковому значенні становила +153,83 %, а загальний обсяг поставленої електричної енергії 182 403 кВт*год на загальну суму 472 523 грн 88 коп. з ПДВ.

При цьому прокуратура звертає увагу, що ключовим для збільшення ціни за одиницю товару до 10 % після підписання договору могло бути коливання ціни такого товару на ринку. Однак, сторони укладаючи додаткові угоди № 1 та № 2 від 12.02.2021, дія яких поширюється із 01.01.2021, не врахували, що тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи був вищим на момент укладення Договору 18.12.2020, аніж станом на 01.01.2021, а тому фактично коливання ціни електроенергії на ринку відбулося в сторону зменшення, а не збільшення. Крім того, додатковою угодою № 2 від 12.02.2021 збільшено ціну за одиницю товару на 13, 98 % не відносно ціни визначеної у договорі, а відносно ціни, зазначеній у додатковій угоді № 1 від 12.02.2021, що прямо суперечить закону та договору. Наступні додаткові угоди № № 3-12 на переконання прокуратури також укладені із порушенням ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі" та підлягають визнанню недійсними, адже їх укладення призвело до перевищення допустимої межі збільшення ціни на одиницю товару (10 %), що визначена Законом. Як вказує прокурор, визнання недійсною будь-якої додаткової угоди тягне за собою визнання недійсними всіх послідуючих додаткових угод, оскільки кожна наступна додаткова угода має фіксовану ціну за одиницю товару, а тому є похідною від попередніх додаткових угод та автоматично незаконною, оскільки без попередньої додаткової угоди ціна за наступними угодами фактично перевищуватиме ціну за одиницю товару більше, ніж на 10%, визначених в ст. 41 Закону, у порівнянні із основним договором.

Прокуратура у позовній заяві посилається на постанови Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21, від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18, від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 від 18.06.2021, від 16.02.2023 у справі № 903/366/22 та, зокрема, наголошує, що підвищення сторонами Договору ціни шляхом неодноразового укладання додаткових угод та «каскадного» підвищення ціни за одиницю товару суперечить меті Закону України «Про публічні закупівлі». Зокрема, такі дії нівелюють інститут публічних закупівель, як засіб забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у цій сфері, запобігання проявам корупції та розвитку добросовісної конкуренції, оскільки якщо пристати на тлумачення сторонами п. 2 ч. 5 статті 41 Закону, то при укладанні додаткових угод ціну за товар можна збільшувати необмежену кількість разів.

Відтак прокуратура просить суд визнати недійсними такі додаткові угоди та застосувати наслідки недійсності правочинів (угод) і стягнути з відповідача переплату у розмірі 148 393 грн 76 коп. - як різницю між сплаченими позивачем коштами за електричну енергії по неправомірно завищених цінах 472 523 грн 88 коп. і коштами за договором по первинній ціні - 324 130 грн 12 коп.

Правова позиція відповідача, викладена у відзиві.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" вказує, що прокурор намагається довести недійсність додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу як таких, що суперечать п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі". При цьому прокурор обрав неналежний способів захисту, адже заявляючи позов про визнання недійсним договору, мав довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону «Про публічні закупівлі» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення, з порушенням вимог ч. 4 ст. 41 цього Закону.

Відповідно до частини 4 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За таких обставин, відповідач вважає, що думка прокурора висвітлена в позовній заяві про те, що укладення оспорюваних додаткових угод щодо підняття ціни є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах законодавства України.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказує, що за умовою Договору, розмір ціни визначається за наведеною в додатку формулою і формується та залежить безпосередньо від ціни на ринках електричної енергії на розрахунковий період. Відповідач стверджує, що приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткових угод № 1-12 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п.2.ч.5.ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%. Посилаючись на п. 13.8. Договору, відповідач надає обґрунтування підстав збільшення ціни на електричну енергію по кожній із додаткових угод, а саме відповідач зазначає:

1). Підставою укладання додаткової угоди №1 від 12.02.2021 стало зміна тарифу на передачу еклектичної енергії НЕК «Укренерго». В своєму позові прокурор зазначає, що тариф на послуги з передачі електричної енергії згідно постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668 становив 312,76 грн./МВт.год., був вищим на момент укладення Договору ніж станом на 01.01.2021. Це твердження не відповідає дійсності, оскільки на момент ухвалення рішення тендерного комітету Клесівської селищної ради про закупівлю електричної енергії на 2021 рік, яке було оформлено протоколом 11.11.2020, згідно якого встановлено кінцевий термін подання пропозицій до 27.11.2020. До 01.12.2020 НКРЕКП був встановлений тариф в розмірі 240,23 грн/МВт*год., а тариф в розмірі 312,76 грн/МВт*год почав застосовуватись з 01.12.2020 на підставі постанови НКРЕКП від 04.11.2020 № 1998 про внесення змін до постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668, тобто тариф на час проведення тендеру на закупило електричної енергії був меншим на 72,53 грн/МВт*год. Тариф в розмірі 312,76 грн/МВт*год. діяв лише один місяць з 01.12.2020 по 01.01.2021. Додатковою угодою № 1 збільшено ціну на 3,63 % в межах 10% від вартості за одиницю товару із застосуванням норм Закону України «Про публічні закупівлі», а тому будь які підстави для визнання її недійсною відсутні.

За результатом укладеної додаткової угоди № 2 від 12.02.2021, ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 1,68783 грн. (1,53453*100/1,68783-100) ціна збільшилась на 9,99 %. Згідно з даними сайту ДП Оператора ринку «Аналіз роботи ринку «на добу наперед» на внутрішньодобовому ринку за лютий 2021 року від ".. середньозважена ціна на РДН у лютому 2021 року збільшилась на 10,58 % в порівнянні з січнем 2021 та склала 1 637,98 грн/МВт*год". Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 2 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у лютому 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п. 2.ч. 5. ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" та умов Договору, зокрема п. 13.8 Договору, та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

2). Підставою укладання додаткової угоди №3 від 15.03.2021 стало зростання ціни на "Ринкуна добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у лютому 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 3, ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 1,82708 грн. (1,68783*100/1,82708-100) ціна збільшилась на 8,25 %. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 3 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторонузбільшення у лютому 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п. 2.ч. 5.ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівля) та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

3). Підставою укладання додаткової угоди №4 від 20.08.2021 стало зростання ціни на "Ринку на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у серпні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 4 , ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 1,98024 грн. (1,82708*100/1,98024-100) ціна збільшилась на 8,38 %. Згідно Експертного висновку Рівненської торгового-промислової палити від 19.08.2021 «.. .середньозважена ціна постачання електричної енергії на РДН (ОЕС) за період з 08.08.2021 по 15.08.2021 збільшилась на 12,4 %». Згідно даного висновку вбачається що у другій декаді серпня 2021 р. відбулось збільшення ціни на ринку електричної енергії, про які Товариству стало відомо 19.08.2021, як наслідок і було укладено угоду № 4 до Договору.

4). Підставою укладання додаткової угоди № 5 від 20.09.2021 стало зростання ціни на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому цинку у серпні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 5 ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 2,14870 грн. (1,98024*100/2,14870-100) ціна збільшилась на 8,51 %. Згідно Експертного висновку Рівненської торгового-промислової палити від 25.08.2021 «. ..середньозважена ціна постачання електричної енергії на РДН (ОЕС) за період з 15.08.2021 по 25.08.2021 р. збільшилась на 11,8 %». Оскільки у третій декаді серпня 2021 р. знову відбулось збільшення ціни на ринку електричної енергії було укладено угоду № 5 на підставі даних від 25.08.2021. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 5 від 31.08.2021 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у серпні 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п.2 ч. 5 ст. 41 ЗУ "Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

Підставою укладання додаткової угоди № 6 від 22.09.2021 стало зростання ціни на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку у вересні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 6 від 22.09.2021, ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 2,33400 грн. (2,14870*100/2,33400-100) ціна збільшилась на 8,62%. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 6 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у серпні 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п.2.ч.5.ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

6). Підставою укладання додаткової угоди № 7 від 24.09.2021 стало зростання ціни на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку у вересні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 7 ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 2,53780 грн. (2,33400*100/2,53780-100) ціна збільшилась на 8,73 %. Згідно сайту «ОПЕРАТОРА РИНКУ» станом на 13.09.2021 ціна на РДН ОЕС України збільшилась на 26.22 %. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 7 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у вересні 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п.2.ч.5.ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

7). Підставою укладання додаткової угоди № 8 від 08.10.2021 стало зростання ціни на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку у вересні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 8 ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 2,73952 грн. (2,53780*100/2,73952-100) ціна збільшилась на 7,9%. Згідно Експертного висновку Рівненської торгового-промислової палити від 18.10І2021 «....середньозважена ціна постачання електричної енергії на РДН (ОЕС) у першій декаді вересня 2021 року в порівнянні з третьою декадою серпня збільшилась на 8,99%», а 13.09.2021 в порівняні з першою декадою вересня 2021 року відповідно збільшилась на7,55 %, 14.09.2021 по відношенню до 13.09.2021 року середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) - збільшилась на 8,89 % в порівнянні 11.02.2021 по відношенню до 18.10.2021 - збільшилась на 70,56 %. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 8 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у вересні 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п.2.ч.5.ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

8). Підставою укладання додаткової угоди № 9 від 13.10.2021 стало зростання ціни на "ринку на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у жовтні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 9 ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 2,92416 грн. (2,73952* 100/2,92416 -100) ціна збільшилась на 6,73%. Згідно даних оператора ринку «Порівняльний аналіз роботи ринку «на добу наперед» та внутрішньодобового ринку за 10 днів жовтня та серпня 2021 року від 13.10.2021 середньозважена ціна на РНД (ОЕС) за 1 декаду жовтня 2021 року в порівнянні з першою декадою вересня 2021 на РНД в торговій зоні «ОЕС України» зросла на 15,84 %, середньозважена ціна на ВНД (ОЕС) за 1 декаду жовтня 2021 року в порівнянні з декадою вересня 2021 на ВНД в торговій зоні «ОЕС України» зросла на 18,3 4%. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 9 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у жовтні 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п. 2.ч. 5. ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

9). Підставою укладання додаткової угоди № 10 від 18.10.2021 стало зростання ціни на «цинку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку у жовтні 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 10 ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 3,15799 грн. (3,15799*100/2,92416-100) ціна збільшилась на 7,99 %. Згідно експертного висновку Рівненської торгово-промислової палати від 13.10.2021 «... середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) 13.10.2021 відношенню до першої декади жовтня 2021 року (01.10.-10.10) збільшилась на 16%. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 10 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у вересні 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів п. 2.ч. 5. ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

10). Підставою укладання додаткової угоди №11 від 04.11.2021 стало зростання ціни на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку у листопаді 2021 р. За результатом укладеної додаткової угоди № 11ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 3,44411 грн. (3,44411 *100/3,15799-100) ціна збільшилась на 9,06 %. Згідно даних ОПЕРАТОРА РИНКУ середньозважена ціна на РНД (ОЕС) станом на 04.11.2021 в порівнянні 03.10.2021 на РНД в торговій зоні «ОЕС України» зросла на 7,49%, середньозважена ціна на ВНД (ОЕС) 04.11.2021 в порівнянні 03.10.2021 на РНД в торговій зоні «ОЕС України» зросла на 9,76%, Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 11 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у листопаді 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п.2.ч.5.ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

За результатом укладеної додаткової угоди № 12 від 08.11.2021, ціну за 1 кВт/год спожитої електричної енергії збільшено до 3.75882 грн. (3,75882 *100/3.15799-100) ціна збільшилась на 9,02 %. Згідно даних ОПЕРАТОРА РИНКУ середньозважена ціна на РНД (ОЕС) станом на 04.11.2021 в порівнянні 03.10.2021 на РНД в торговій зоні «ОЕС України» зросла на 7.4 9%. середньозважена ціна на ВНД (ОЕС) 04.11.2021 в порівнянні 03.10.2021 на РНД в торговій зоні «ОЕС України» зросла на 9,76%. Приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення Додаткової угоди № 12 було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у листопаді 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п. 2. ч.5. ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі" та умов Договору, п. 13.8 Договору та в даному випадку не перевищує порогового відсотку 10%.

Підсумовуючи, відповідач акцентує увагу, що чинне законодавство у сфері публічних закупівель не містить порядку обрахунку показників коливання ціни товару на ринку, а лише передбачає, що коливання повинно бути не більше ніж на 10 % з урахуванням попередніх змін.

Враховуючи викладене, при кожному внесенні змін до договору про закупівлю у вищезазначеному випадку шляхом укладання додаткової угоди до договору, сторони договору зобов`язані належним чином виконувати умови такого договору з урахуванням змінених його умов кожного разу. Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання. Такі органи і такі документи можуть визначатися замовником при формуванні тендерної документації, а сторонами - при укладенні договору (відповідно до тендерної документації).

Зміна ціни за одиницю товару електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії та ринку в торговій зоні «ОЕС України» Такими підтвердженими можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги куплі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед», (РДН) та внутрішньодобовому ринку (ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні «ОЕС України» та оприлюдненні на офіційному сайті ДП «Оператор ринку» за адресою в мережі Інтернет https:www.oree.com.ua- згідно з частиною шостою статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії». У якості документального підтвердження даних. Сторонами визнаються, зокрема, роздруківки з веб сайту звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «Оператор ринку» https:www.oree.com.ua- або інші документом органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін та товари, визначати зміни ціни на ринку (п. 13.8 Договору). І

Звітні дані «Оператора ринку» експертні висновки Рівненської торгово-промислової палати, містять інформацію про середньозважену ціну купівлі-продажу електричної енергії на РДН (ОЕС України), наприклад середньозважена ціна на РДН за 1 декаду серпня 2021 року складає 2079,35 грн/МВТ.год, це на 81,69 % вище, ніж за 10 днів липня 2021, та на 41,02 % вище, ніж за липень в цілому. Середньозважена ціна по ОЕС України за 10 днів серпня збільшилась в порівняні з 1 декадою липня на 101,51% та становить 2127,10 грн/МВт*год...»

З урахуванням умов п. 13.8 Договору, інформації наведеної у звітних даних «Оператора ринку», в експертних висновках торгово-промислової палати щодо середньозважених цін купівлі-продажу електричної енергії за певний період часу, тощо, є належним та допустимим доказом зміни ціни., та є належними та допустимими доказами коливання та зміни ціни на певний період часу (п.п. 2.ч. 5 ст. 41ЗУ «Про публічні закупівлі»).

Разом з тим відповідач наголошує, що договірні відносини повністю відповідають правовій позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 17.05.2018 у справі N 904/6861/17 «у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків кожного разу з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, сукупність яких може перевищувати 10 відсотків від ціни за одиницю товару, визначеної сторонами на момент укладання договору про закупівлю та за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі».

Відповідач підкреслює, що укладаючи додаткові угоди сторони договору діяли у відповідності до вимог чинного законодавства з урахуванням норм, передбачених Законом України «Про публічні закупівлі», Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП №312 від 14.03.2018, Закону України «Про ринок електричної енергії» та іншими нормативно-правовими актами, не виходили за рамки законодавчо встановленого обмеження у 10%, а загальна ціна Договору залишилася незмінною натомість сторони погоджували зміну загального обсягу товару за Договором, (що прямо визначено в п.п., 2 ч. 5. ст. 4 Закону України «Про публічні закупівлі»).

Отже, враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що позовні вимоги прокурора та твердження про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівненська обласна енергопостачальна компанія» та Клесівська селищна рада уклали нікчемні додаткові угоди до договору та допустили надмірну сплату грошових коштів у сумі 148 393,76 грн за поставлену електричну енергію від 22.02.2021 є недоведеними, оскільки повністю спростовуються доказами щодо коливання цін на електричну енергію та збільшення її вартості відносно ціни встановленої на момент укладання договору, а тому позовні вимоги прокурора в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради за бюджетні кошти на суму 148 393,76 грн. безпідставними.

За таких обставин, твердження прокурора викладене в позовній заяві про те, що згідно додаткових угод сукупна ціна за одиницю електричної енергії за Договором зросла на 153,83 % є безпідставне та необґрунтоване.

Щодо вимоги про стягнення 148 393,76 грн сплачених грошових коштів, як безпідставно отриманих, відповідач звертає увагу, що між сторонами укладені та підписані Акти прийому-передачі за січень-листопад 2021 р. Загальна вартість наданих Постачальником Споживачу послуг становить 479 789,99 грн. Складання обома сторонами відповідних Актів прийому-передачі електричної енергії без зауважень нівелює твердження прокурора про наявність недопоставленого, проте оплаченого, обсягу електричної енергії за спірними Договорами. Однак вимога прокурора про перерахування ціни виникло через рік після виконання договору, що заборонено законом.

Відповідач наполягає, що внесення змін до додаткових угод здійснювалась за погодженням Сторін. Про збільшення ціни постачальник завчасно згідно п. 13.2 Договору повідомляв споживача, надсилавши листи повідомлення з документальним підтвердженням такого збільшення, на що споживач давав свою згоду, підписавши та скрипівши дані Додаткові угоди підписом та печаткою, за умови, що споживач мав право розірвати Договір.

Отже, кожного разу при укладанні додаткової угоди до основного договору, збільшення ціни на електричну енергію відбувалось не більше ніж на 10% порівняно з попередньою ціною, оскільки кількість таких змін не обмежена, що вказує п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а тому посилання прокурора, що ціна на електричну енергію згідно спірних Додаткових угод збільшена на 153,83 % є безпідставним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 42,46,165, ГПК України ТОВ «РОЕК» просить суд у задоволені позовної заяви відмовити.

Правова позиція прокурора, викладена у відповіді на відзив

В заперечення на аргументи відповідача про відсутність підстав для звернення прокурора з даним позовом, Сарненська окружна прокуратура зазначає, що у позовній заяві детально викладені обставини, що свідчать про те, що надані TOB «РОЕК» дані з сайту ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» та висновок Рівненської торгово-промислової палати не містять інформації про коливання цін на електроенергію станом на момент звернення Товариства щодо внесення змін до договору, а також на момент підписання оспорюваних додаткових угод. Окрім цього, такі документи не містять інформації щодо зміни цін на електроенергію на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку з моменту підписання договору № 14100-ВЦ від 18.12.2020 до моменту підписання відповідних додаткових угод.

Окрім цього, з приводу твердження представника відповідача викладеного у відзиві щодо неналежного способу захисту прокуратура зазначає, що правовою підставою для визнання недійсності додаткових угод до договору визначено їх не відповідність вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а не ч. 4 ст. 41 даного закону. За таких умов вимога про визнання додаткових угод до договору № 14100- ВЦ від 18.12.2020 недійсними є належним способом захисту.

Додаткові угоди №1 від 12.02.2021, № 2 від 12.02.2021, № 3 від 15.03.2021, № 4 від 20.08.2021, № 5 від 20.09.2021, № 6 від 22.09.2021, № 7 від 24.09.2021, № 8 від 08.10.2021, № 9 від 13.10.2021, № 10 від 18.10.2021, №11 від 04.11.2021, №12 від 08.11.2021 до Договору № № 14100-ВЦ від 18.12.2020 на постачання електроенергії суперечать вимогам Закону України «Про публічні закупівлі». Сторони правочину, укладанням оспорюваних додаткових угод, необґрунтовано, без відповідної правової підстави збільшили ціну, що фактично призвело до незабезпечення потреб держави в особі Клесівської селищної ради в обсязі, визначеному Договором та заявленому у тендерній документації.

Відтак, оскільки вищевказані додаткові угоди визнаються недійсними, то розрахунок за поставлену електроенергію повинен здійснюватися за ціною, вказаною в основному Договорі, а саме: 1,6 грн./кВт*год з ПДВ. Обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений покупцеві, врегульований нормами Глави 54 ЦК України. Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 148 393,76 грн. за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, а також наявні в матеріалах справи докази, прокуратура просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Правова позиція відповідача, викладена у запереченнях на відповідь на відзив

Відповідач у запереченнях на відповідь на відзив притримується свої позиції, викладеної у відзиві та наполягає, що додаткові угоди про збільшення ціни за одиницю товару укладені між сторонами у відповідності до вимог п.п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону про закупівлі та умов п. 13.8 Договору, ціна яка вказана в кожній з додаткових угодах не перевищує 10 відсотків та не призводить до збільшення суми, визначеної в договорі. Всі додаткові угоди а також акти приймання-передачі електричної енергії за період дії договору підписані сторонами, будь - яких претензій у сторін не виникало.

Відповідач зазначає, що приведення зміни ціни до умов договору шляхом укладення всіх додаткових угод було викликано зміною коливання ціни на ринку у сторону збільшення у 2021 р. та є правомірним передбаченим положеннями нормативно-правових актів (п.п2., 7 ч. 5. ст. 41 Закону України «Про публічні закупівля) та умов Договору, п. 13.8 Договору та в кожному випадку не перевищувало порогового відсотку у 10%.

З урахування умов п. 13.8 договору , інформації наведеної у звітних даних «Оператора ринку», в експертних висновках торгово-промислової палати щодо середньозважених цін купівлі-продажу електричної енергії за певний період часу, тощо, та є належними та допустимими доказами коливання та зміни ціни на певний період часу (п.п. 2.ч. 5 ст. 41 ЗУ «Про публічні закупівлі»).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються аргументи прокурора та заперечення відповідача, об`єктивно оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Як зазначає прокурор у позові, Сарненською окружною прокуратурою опрацьовано інформацію, оприлюднену на веб-порталі електронної системи публічних закупівель "Рrоzorro" за результатами опрацювання якої встановлено, що Вирівською сільською радою проведено закупівлю UA-2020-11-11-004565-а за предметом "Електрична енергія".

Судом встановлено, що за результатами засідання тендерного комітету Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області прийнято рішення, оформлене протоколом № 57 від 11.11.2020, а саме:

- затвердити річний план закупівель Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області на 2021 рік, в якому зазначити про обрану процедуру закупівлі (відкриті торги - для закупівлі товару за кодом ДК 021:2015:093100000-5 Електрична енергія", щодо доручення секретарю тендерного комітету Трикоз Т.В. оприлюднити річний план закупівель на 2021 рік на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель протягом 5-ти днів з дня його затвердження;

- затвердити тендерну документація для проведення відкритих торгів на закупівлю товару "Електрична енергія ДК 021:2015:093100000-5", проекту договору про закупівлю товару, змісту оголошення про проведення процедури відкритих торгів, а також щодо доручення секретарю тендерного комітету Трикоз Т.В. в порядку, визначеному Законом України "Про публічні закупівлі", оприлюднити на веб-порталі Уповноваженого органу з питань закупівель оголошення про проведення процедури відкритих торгів на тендерну документацію, в т. ч. проект договору.

За результатами аукціону переможцем визначено учасника Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія", про що вказано у протоколі № 65 засідання тендерного комітету Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від 02.12.2020.

18 грудня 2020 року між Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області (споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (далі - постачальник) укладено Договір № 14100-ВЦ про постачання електричної енергії від 18.12.2020 на суму 479 789 грн 99 коп. (з ПДВ) (далі - Договір).

За предметом Договору, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (п. 2.1. Договору).

Згідно з п. 3.1. Договору початком постачання електричної енергії споживачу є дата, зазначена у заяві-приєднанні, яка є додатком № 1 до цього Договору.

Згідно ч. 2 п. 5.2. Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію і за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком № 2 до Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.3. Договору).

У відповідності до п. 5.6. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Цей договір набирає чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви приєднання - (додаток № 1 до договору) і договірних величин споживання електричної енергії (додаток № 3 до Договору) (в частині постачання електричної енергії з 01.01.2021) та укладається на строк до 31.12.2021 включно, а в частині виконання фінансових зобов`язань (надання акту про спожиту електроенергію, виставлення рахунків, проведення рахунків) Договір діє до повного їх виконання. (п. 13.1. Договору).

У відповідності до п.п. 13.8 Договору умови договору не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача;

2) зміни ціни за одиницю товару до 10 відсотків (9, 99 %) у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Зміна ціни за одиницю електричної енергії допускається за умови надання Стороною, яка пропонує зміни, документального підтвердження факту коливання ціни електричної енергії на ринку в торговій зоні «ОЕС України». Таким документальним підтвердженням можуть бути офіційні дані про ціну, обсяги купівлі-продажу електричної енергії на ринку «на добу на перед» (далі - РДН) та внутрішньодобовому ринку (далі - ВДР), та інші показники, які склалися у відповідному розрахунковому періоді в торговій зоні «ОЕС України» та оприлюднені офіційному веб-сайті ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» - згідно з частиною шостою статті 67 Закону України «Про ринок електричної енергії». У якості документального підтвердження даних, Сторонами визнаються, зокрема, завірені роздруківки з веб-сайту Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР за відповідний календарний місяць, які оприлюднюються відповідно до законодавства ДП «ОПЕРАТОР РИНКУ» або інший документ органу, установи чи організації, які мають повноваження здійснювати моніторинг цін на товари, визначати зміни ціни товару на ринку.

Нова (змінена) ціна застосовується з першого числа відповідного розрахункового періоду (календарного місяця) і залишається незмінною до його завершення.

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у договорі;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, ви конання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми визначеної у договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) з якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін.

Крім того, відповідно до вказаного пункту Договору, істотні умови Договору можуть змінюватися у випадку зміни регульованих цін (тарифів) та нормативів, які застосовуються у Договорі, а саме: тарифу на послуги з передачі електричної енергії, який враховується в структурі остаточної ціни електричної енергії, що постачають за Договором. У цьому випадку зміну ціни здійснюють у такому випадку:

- підставою для зміни ціни є набрання чинності постановою ЕПСРЕКП про зміну відповідного регульованого тарифу, що застосовується у Договорі;

- нову (змінену) ціну застосовують з дня введення в дію відповідного регульованого тарифу згідно з рішенням НКРЕКП, якщо інше не встановлено чинним законодавством України (у тому числі відповідними рішеннями НКРЕКП).

Невід`ємною частиною до договору є:

- заява-приєднання до Договору про постачання електричної енергії споживачу (додаток № 1);

- комерційна пропозиція (додаток № 2);

- договірні величини споживання електричної енергії (додаток № 3).

Із заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживача вбачається, що початок постачання - з 01.01.2021.

Пунктом 5.2 Договору встановлено ціну за одиницю товару - за 1 кВт*год електричної енергії складає 1, 9 грн без ПДВ, крім того ПДВ - 0, 7. Всього з ПДВ - 1, 6 грн.

Споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною Споживачем комерційною пропозицією, що є додатком № 2 до Договору.

Як вбачається із Додатку № 2 до Договору (комерційна пропозиція) ціна на електричну енергію (кВт*год) (одиницю товару) становить 1, 9 грн/кВт*год. без ПДВ. Вказана ціна визначається за наведеною в додатку формулою Ц (спож) = Цзак + ЦП + Тпередача (грн/кВт*год), де Цзак - закупівельна ціна електричної енергії Постачальником для Споживача на ринках електричної енергії за розрахунковий період грн./кВт*год.; Цп - ціна на послуги пов`язані з постачанням електричної енергії споживачу грн./кВт*год.; Тпередача - тариф на послуги з передачі електричної енергії ПрАТ "НЕК" "Укренерго" (затверджується регулятором та розміщується на сайті постачальника), грн/кВт*год.

Дане значення ціни не включає тариф на послуги з розподілу електричної енергії.

Всі складові ціни, крім Цп, є такими, що не залежать від постачальника, та можуть бути змінені в рамках даної комерційної пропозиції з повідомленням споживача про зміни.

Зі звіту про результати проведення процедури закупівлі від 18.12.2020 UA-2020-11-11-004565-а вбачається, що ціна в договорі на закупівлю - 479 789 грн 99 коп.

У додатку № 3 до договору сторони визначили договірні величини споживання електричної енергії (обсяги постачання електроенергії на 2021 рік), всього 270 тис кВт.*год та зокрема: січень 2021 - 35,1 тис кВт.*год; лютий 2021 - 35, 3 тис кВт.*год; березень 30, 6 тис кВт.*год; квітень 26, 3 тис кВт.*год; травень 17, 3 тис кВт.*год; червень 12, 0 тис кВт.*год; липень 6,8 тис кВт.*год; серпень 3,9 тис кВт.*год; вересень 8,5 тис кВт.*год; жовтень 27, 2 тис кВт.*год; листопад 33, 5 тис кВт.*год; грудень 33, 5 тис кВт.*год.

На момент укладення та підписання договору № 14117-ВЦ на постачання електричної енергії від 18.12.2020 сторонами були узгоджені та визначені всі істотні умови угоди, а саме предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за договором відповідно до вимог Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Судом встановлено, що між постачальником та споживачем укладено ряд додаткових угод про збільшення ціни товару, а саме:

- додатковою угодою № 1 від 12.02.2021, на підставі зміни тарифу на передачу електричної енергії НЕК «Укренерго» відповідно до постанови НКРЕКП від 09.12.2020 № 2353, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 1, 53453 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з січня 2021 року;

- додатковою угодою № 2 від 12.02.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 1, 68783 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з січня 2021 року;

- додатковою угодою № 3 від 15.03.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 1, 82708 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з лютого 2021 року;

- додатковою угодою № 4 від 20.08.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 1, 98024 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.07.2021;

- додатковою угодою № 5 від 20.09.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 2, 14870 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.08.2021;

- додатковою угодою № 6 від 22.09.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 2, 33400 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 16.08.2021;

- додатковою угодою № 7 від 24.09.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 2,53780 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 26.08.2021;

- додатковою угодою № 8 від 08.10.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 2, 73952 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.09.2021;

- додатковою угодою № 9 від 13.10.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 2, 92416 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 14.09.2021;

- додатковою угодою № 10 від 18.10.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію за становить 3, 15799 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 15.09.2021;

- додатковою угодою № 11 від 04.11.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить З, 44411 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 01.10.2021;

- додатковою угодою № 12 від 08.11.2021, на підставі коливання ціни на електричну енергію на ринку, визначено, що ціна за 1 кВт/год спожиту електричну енергію становить 3, 75882 грн/кВт*год без ПДВ та починає застосовуватись до договірних величин споживання електричної енергії з 14.10.2021.

Кожна із додаткових угод містить умови, за якими сторони узгоджують збільшення ціни (вартості) електричної енергії, як товару, до попереднього періоду.

До кожної з додаткових угод сторони підписали нову редакцію додатку № 3.

На момент оприлюднення оголошення, проведення торгів, визнання учасника переможцем та укладення з ним Договору, діяв Закон України "Про публічні закупівлі" в редакції Закону України № 114-IX від 19.09.2019 "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель", який набув чинності 20.10.2019 та введений в дію 19.04.2020.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Як зазначає прокурор, що проаналізувавши укладені додаткові угоди до Договору (кожну окремо взяту за критерієм збільшення вартості послуги), дійшов висновку, що істотні умови договору в частині формування ціни постачальником були порушені, оскільки вартість електроенергії збільшилася не на 10% загалом, а на 153,83 %, що є порушенням вимог Закону України «Про публічні закупівлі» та процедури тендерної закупівлі.

На думку прокурора такий висновок кореспондується із правовим висновком Верховного Суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19, відповідно до якого метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

В цілому, прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, дійшов висновку, що відповідач, спонукаючи споживача електричної енергії до укладення додаткових угод, мав на меті збільшити ціну за одиницю товару на вигідний для себе відсоток, не аналізуючи ринок електроенергії, в тому числі щодо зниження ціни, що мало місце порушення Закону України «Про публічні закупівлі».

Верховний Суд у своїх висновках, викладених у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 зазначив, що: "Закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника. Отже, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону «Про державні закупівлі» нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд зазначив, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод)".

Господарський суд зауважує, що до спірних правовідносин у межах даного спору висновки, викладені у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 не можуть бути застосовані із урахуванням наступного.

Висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 були сформовані стосовно норми права, яка діяла у Законі України "Про публічні закупівлі" в редакції Закону, що діяв станом на серпень-жовтень 2018 року - п. 2 ч. 4 ст. 36.

Пункт 2 ч. 4 ст. 36 (Основні вимоги до договору про закупівлю) Закону України "Про публічні закупівлі" (який діяв станом на серпень-жовтень 2018 року) мав наступну редакцію: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі".

З прийняттям Закону України № 114-IX від 19.09.2019 "Про внесення змін до Закону України "Про публічні закупівлі" та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення публічних закупівель", Закон України "Про публічні закупівлі" викладений у новій редакції, у тому числі і стаття, яка встановлює основні вимоги до договору про закупівлю та внесення змін до нього (ст. 41), за якою: "Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю / внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії."

Таким чином до нової редакції Закону України "Про публічні закупівлі" в цілому та норми щодо вимог до Договору № 14100-ВЦ від 18.12.2020 на постачання електричної енергії та внесення змін до нього, зокрема, не можуть бути застосовані правові висновки Верховного Суду, які були викладені у постанові стосовно попередньої редакції вказаного Закону, тобто за інших застосовуваних норм права.

Означене узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений у постанові від 01.09.2020 у справі № 216/3521/16-ц, за яким до спірних правовідносин, що виникли за інших застосовуваних норм права відсутні підстави для врахування попереднього висновку у цій справі.

Відповідач аргументує необхідність укладення додаткових угод про збільшення ціни електроенергії як товару, коливанням цін за електричну енергію на ринку, при тому надає докази, що підтверджують коливання ціни подекадно.

ДП «Оператор ринку» публікувало на своєму сайті (http://oree.com.uа) ціни на електроенергію для різних розрахункових періодів (місяць, декаду, тощо), що могли використовуватися як орієнтир (індикатор) різними учасниками ринку в залежності від їх потреб та специфіки відносин.

Проте, саме у спірних правовідносинах для здійснення усіх обрахунків та розрахунків має значення розрахунковий період в 1 місяць, оскільки саме такий період визначений Договором між споживачем та постачальником (п.5.6. Договору).

Відтак, при визначенні коливання ціни має значення саме місяць, який є базисним показником для порівняння при визначенні коливання ціни, а не декада чи день чи кілька днів.

Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті ДП Оператор ринку (https://www.oree.com.ua) середньозважені ціни без ПДВ на електроенергію ринку на добу наперед (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України та на внутрішньодобовому ринку ОЕС становили: січень 2021 РДН 1 462,52 грн; січень 2021 ВДР 1 485,74 грн; березень 2021 РДН - 1 374,25 грн; березень 2021 ВДР - 1 359,04 грн; квітень 2021 РДН - 1 450,22 грн; квітень 2021 ВДР - 1 407,09 грн; травень 2021 РДН - 1 018,74 грн; травень 2021 ВДР - 963,23 грн; червень 2021 РДН 1 425,14 грн; червень 2021 ВДР 1 352,96 грн; 1 декада липня 2021 РДН 1055,60 грн; 1 декада липня 2021 ВДР 1127,76 грн; липень 2021 РДН 1 444,05 грн; липень 2021 ВДР 1 751,81 грн; серпень 2021 РДН 2 076,95 грн; серпень 2021 ВДР 2 984,13 грн;1 декада серпня 2021 РДН 2 127,10 грн; 2 декада серпня 2021 РДН 2 078,49 грн; 3 декада серпня 2021 РДН 2 034,14 грн; 1 декада серпня 2021 ВДР 3 310,71 грн; 2 декада серпня 2021 ВДР 2 950,48 грн; 3 декада серпня 2021 ВДР 2 568,01 грн; вересень 2021 РДН 2 230,78 грн; вересень 2021 ВДР 2 957,13 грн; жовтень 2021 РДН 2 793,44 грн; жовтень 2021 ВДР 3 374,23 грн; листопад 2021 РДН 3 309,65 грн; листопад 2021 ВДР 3 404,56 грн; 1 декада листопада 2021 РДН 3 374,95 грн; 2 декада листопада 2021 РДН 3 343,41 грн; 3 декада листопада 2021 РДН 3 193,21 грн; 1 декада листопада 2021 ВДР 3 602,71 грн; 2 декада листопада 2021 ВДР 3 426,36 грн; 3 декада листопада 2021 ВДР 3 105,91 грн.

Господарський суд, дослідивши дотримання відповідачем порядку, встановленого Законом України "Про публічні закупівлі" та п. 13.8. Договору, встановив що Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" як постачальник не дотримався при укладенні додаткових угод № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11 та 12 означеного порядку з огляду на наступне.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач (постачальник) звертався до споживача із письмовою пропозицією в порядку абз 2 підп. 2 п. 13.8. Договору про внесення змін до Договору у зв`язку із коливанням цін на електричну енергію на ринку в бік збільшення у січні, лютому та вересні 2021 року. При цьому така пропозиція мала б бути обґрунтована і документально підтверджена.

До матеріалів долучено листи відповідача до керівника позивача № 2736/25 від 30.07.2021 (який стосується липня 2021), № 2938/87 від 25.08.2021, № 2889/181 від 19.08.2021 (які стосуються серпня 2021) та № 3665/138 від 13.10.2021 (які стосуються жовтня 2021), у яких міститься пропозиція внести зміни до укладеного Договору № 14100-ВК від 18.12.2020 щодо ціни на електричну енергію в бік збільшення, із яких вбачається, що до листів було долучено додаткові угоди на 2 арк. в 2 прим та роздруківки ринку РДН/ВДР з вебсайту ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ" що оприлюднюються невідповідно до законодавства України за адресою https://oree.com.ua на 2 акр. у 1 прим.

Документ (або документи), що підтверджує збільшення ціни товару, повинен містити дані щодо середньоринкової ціни (діапазону цін тощо) за одиницю товару на будь-яку дату після укладення Договору та середньоринкової ціни (діапазону, цін тощо) за одиницю товару на більш пізню дату та до моменту письмового звернення Постачальника до Споживача щодо збільшення ціни і повинен бути наданий у формі належним чином оформленої до довідки/іформації (або в іншій документальній формі), виданої торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики. (абз. 2 п. 13.7. Договору).

Судом встановлено, що на підтвердження обставин коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення при укладенні додаткової угоди № 1 від 12.02.2021 відповідач керувався зміною тарифу на передачу електричної енергії НЕК «Укренерго» та враховував, що станом на дату ухвалення рішення тендерного комітету Клесівської селищної ради про закупівлю електричної енергії на 2021 рік, яке було оформлено протоколом 11.11.2020, був встановлений тариф в розмірі 240,23 грн/МВт*год., а із 01.01.2021 почав діяти тариф 293, 93 грн/МВт*год, тобто відповідач враховував, що тариф на час проведення тендеру на закупівлю електричної енергії був меншим на 72,53 грн/МВт*год.

Судом встановлено, що у Додатковій угоді № 1 сторони передбачили збільшення ціни Договору із 01.01.2021 на 3, 63 %, що цілком не відповідає положенню п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" з огляду на наступне.

Дійсно, станом на дату проведення тендеру про закупівлю електричної енергії на 2021 рік, рішення про проведення якого оформлено протоколом 11.11.2020 та відповідно до якого встановлено кінцевий термін подання пропозицій до 27.11.2020 - діяв тариф 240,23 грн/МВт*год, який і закріплено в Договорі.

Водночас додаткова угода № 1 укладена у зв`язку зі зміною ціни на електроенергію в січні 2021 року та регульованого тарифу послуги з передачі електричної енергії ПрАТ «НЕК «Укренерго», який було затверджено постановою НКРЄКП від 09.12.2020 № 2353.

Так, за умовами вищевказаної постанови тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи з 01.01.2021 становить 293,93 грн/МВт/ год.

Проте за умовами постанови НКРЕКП від 10.12.2019 № 2668 «Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2020 рік» (зі змінами від 04.11.2020), яка передувала вищезазначеній постанові (та яка діяла із 01.12.2020 до 31.12.2020) тариф на послуги з передачі електричної енергії для користувачів системи становив 312/76 грн/Мвт*год, тобто був вищим на момент укладення Договору ніж станом на 01.01.2021.

Відтак, вартість затвердженого нового тарифу на послуги передачі взагалі: зменшилася в порівняні з минулорічним тарифом.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

Відповідач безпідставно не бере до уваги той факт, що у попередньому періоді (з 18.12.2020 до 31.12.2020) діяв більший тариф (312,76 грн/МВт*год.), аніж той що діяв із 01.01.2021 (293, 93 грн/МВт*год). Укладення додаткової угоди № 1 від 12.02.2021 щодо підвищення ціни за електричну енергію цілком не відповідає положенню п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", згідно з яким істотні умови договору про закупівлю можуть змінюватися після його підписання у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Відповідач не обґрунтував, чому підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання Договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, не навів причини, через які виконання укладеного Договору стало для постачальника вочевидь невигідним.

Крім того, постачальник також мав довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції), однак цього не довів.

Враховуючи вказане, суд зазначає, що додаткова угода № 1 від 12.02.2021 суперечить ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом встановлено, що на підтвердження обставин коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення при укладенні додаткової угоди № 2 від 12.02.2021 відповідач керувався даними сайту ДП Оператора ринку «Аналіз роботи ринку «на добу наперед» на внутрішньодобовому ринку за лютий 2021 року, де зазначено, що «... середньозважена ціна на РДН у лютому 2021 року збільшилась на 10,58 % в порівнянні з січнем 2021 та склала 1 637,98 грн/МВт. год.

Водночас додаткова угода № 2 від 12.02.2021 поширює свою дію на правовідносини сторін із січня 2021, а відтак у даному випадку при встановленні коливання ціни на ринку у сторону збільшення слід враховувати період не дані січня 2021 у порівнянні з лютим 2021 року, а дані грудня 2020 у порівнянні з січнем 2021.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2353 від 19.12.2020 "Про встановлення тарифу на послуги з передачі електричної енергії ПРАТ «НЕК «УКРЕНЕРГО» на 2021 рік" установлено тариф на послуги з передачі електричної енергії на рівні 293,93 грн/МВт*год (без урахування податку на додану вартість) та структуру тарифу на послуги з передачі електричної енергії згідно з додатком. Ця постанова набрала чинності з 01 січня 2021 року.

При цьому відповідач безпідставно не бере до уваги той факт, що у попередньому періоді (до січня 2021) діяв більший тариф (312,76 грн/МВт*год.), аніж той що діяв із 01.01.2021 (293, 93 грн/МВт*год). Укладення додаткової угоди № 2 від 12.02.2021 щодо підвищення ціни за електричну енергію з січня 2021 цілком не відповідає положенню п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а в сукупності з додатковою угодою № 1 від 12.02.2021, яка укладена в той же день, призвело до збільшення ціни за електричну енергію на 13, 98 %, при тому що в порівняння з минулим періодом (грудень 2020) тариф зменшився, а не збільшився.

Окрім того, при укладанні Додаткової угоди № 2 від 12.02.2021 про збільшення ціни Договору сторони не врахували, що згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю.

90 днів з моменту підписання договору - 18.03.2021.

Оскільки сторони узгодили між собою збільшення ціни договору до 1, 68783 грн/кВт*год без ПДВ за Додатковою угодою № 2 від 12.02.2021 вдруге за 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю (адже вперше сторони здійснили підвищення ціни електричну енергію додатковою угодою № 1 від 12.02.2021), суд виснує, що додаткова угода № 2 від 12.02.2021 суперечить ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі».

Судом встановлено, що на підтвердження обставин коливання ціни електричної енергії на ринку в бік збільшення при укладенні додаткової угоди № 3 від 15.03.2021 відповідач керувався інформацією "Ринкуна добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у лютому 2021 р.

Із подекадного аналізу середньозважених цін на РДН та ВДР за січень 2021, а також із інформації із сайту ДП «Оператор ринку» щодо коливання цін в бік збільшення на ринку «на добу наперед» у січні 2021 року, роздруківки з веб-сайту оприлюднених результатів роботи РДН/ВДР і діяльності оператора ринку за лютий 2021 вбачається: 1 декада січня 01.01.-10.01. - 1 149,41; 2 декада січня 11.01.-20.01. - 1 546,47, - що свідчить про коливання цін в бік збільшення на 34, 54 %; третя декада січня 1 622, 23 що свідчить про коливання цін в бік збільшення на 4, 90 %).

Із інформації із сайту ДП «Оператор ринку» щодо коливання цін в бік збільшення на ринку «на добу наперед» вбачається, що середньозважена ціна на РДН у лютому 2021 року збільшилась на 10, 58 % в порівнянні з січнем 2021 та склала 1 637,98 грн./МВт.год. в порівнянні з січнем 2021 року (1 481,31 грн./МВт.год.).

Суд зазначає, що оскільки сторони узгодили між собою збільшення ціни договору до 1,82708 грн./кВт*год без ПДВ за Додатковою угодою № 3 від 15.03.2021 втретє за 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю (адже вперше та вдруге сторони здійснили підвищення ціни електричну енергію додатковими угодами № 1 та № 2 від 12.02.2021), - додаткова угода № 3 від 15.03.2021 суперечить ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі». При цьому відповідач ініціював збільшення ціни за електричну енергію втретє за 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю, що в сукупності з додатковими угодами № 1 та № 2 від 12.02.2021, призвело до збільшення ціни за електричну енергію на 23, 38 %.

Судом встановлено, що при укладенні додаткової угоди № 4 від 20.08.2021, яка поширює свою дію з липня 2021 відповідач керувався зміною коливання ціни на ринку у липні у сторону її збільшення у серпні 2021 р. Так, за твердженнями відповідача підставою укладання додаткової угоди №4 від 20.08.2021 стало зростання ціни на "Ринку на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у серпні 2021 р.

Згідно з Експертним висновком Рівненської торгового-промислової палати від 19.08.2021 «... середньозважена ціна постачання електричної енергії на РДН (ОЕС) за період з 08.08.2021 по 15.08.2021 збільшилась на 12,4 %».

Відповідач акцентує увагу, що згідно з даним висновком вбачається що у другій декаді серпня 2021 р. відбулось збільшення ціни на ринку електричної енергії, про які Товариству стало відомо 19.08.2021, як наслідок і було укладено угоду № 4 до Договору.

Крім того, як вбачається, в матеріалах справи наявні докази порівняння середньозважених цін на РДН та ВДР за 1 на 2 декади липня 2021. Із подекадного аналізу середньозважених цін на РДН та ВДР за 1 та 2 декади липня 2021, вбачається: 1 декада липня 01.07.-10.07. - 1 144 , 45; 2 декада липня 11.07.-20.07. - 1, 570, 93, - що свідчить про коливання цін в бік збільшення на 37, 26 %.

Крім того, із інформації із сайту ДП «Оператор ринку», а саме із цінових індексів та середньозважених цін купівлі-продажу за 20 днів липня 2021 вбачається, що індекс ціни РДН базового навантаження за 20 днів липня становить 1, 152,46 грн/МВт.год (без ПДВ) в торговій зоні "ОЕС України" та 1 652, 66 грн/МВт.год (без ПДВ) в торговій зоні "Острів Бурштинської ТЕС".. У другій декаді липня на РДН в торговій зоні "ОЕС України" ціновий індекс базового навантаження збільшився на 53, 9 % в порівнянні з 1 декадою липня, та на 2, 5 % в порівнянні з червнем місяцем вцілому та становить 1 396,98 грн/МВт. год. (без ПДВ). По Бурштинському острову середня ціна базового навантаження у другій декаді липня 1, 650, 52 грн/МВт*год (без ПДВ), що менше лише на 0, 3 % в порівнянні з 1 декадою липня, та більше на 0, 1 % ніж за червень місяць вцілому. За 20 днів липня 2021 середньозважена ціна на РДН складає 1, 377,61 грн/МВт*год (без ПДВ), це на 0, 92 % нижче, ніж за 20 днів червня, та на 5, 39 % нижче ніж за червень вцілому. Середньозважена ціна по "ОЕС" за 20 днів липня зменшилась в порівнянні з 20 днями червня на 1, 37 % та становить 1 332, 26 грн/МВт*год (без ПДВ). По торговій зоні "острів Бурштинської ТЕС" за 20 днів липня , в порівнянні з аналогічним періодом червня, середньозважена ціна зменшилася на 0, 06% та складає 1 701, 36 грн/МВт*год (без ПДВ).

Водночас, при укладанні Додаткової угоди № 4 від 20.08.2021 угоди про збільшення ціни Договору відповідач безпідставно брав за основу документи, які надавали аналіз цін подекадно, в той же час п. 5.6. Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відтак при укладенні Додаткової угоди № 4 від 20.08.2021 постачальником безпідставно застосовано розрахунковий період - декада, який не лише не відображає реального коливання ціни за договірний розрахунковий період (1 місяць), а й суперечить вимогам Закону України "Про ринок електричної енергії".

Окрім того, суд зазначає, що при укладенні додаткової угоди № 4 від 20.08.2021, яка поширює свою дію з липня 2021 постачальнику слід було обґрунтовувати пропозицію збільшення ціни на електричну енергію доказами, які підтверджують коливання цін у бік збільшення та передбачені п. 13.8. Договору, за період липень 2021 року у порівнянні з цінами на електричну енергію в червні 2021 за розрахунковий період 1 місяць, а не подекадно.

З огляду на викладене, суд виснує, що додаткова угода № 4 суперечить закону.

Судом встановлено, що при укладенні додаткових угод № 5 від 20.09.2021, № 6 від 22.09.2011 та № 7 від 24.09.2021, які поширюють свою дію з 01.08.2021, 16.08.2021 та 26.08.2021 відповідно відповідач керувався зміною коливання ціни на ринку у серпні 2021 у сторону її збільшення. Так, за твердженнями відповідача підставою укладання даних додаткових угод стало зростання ціни на "Ринку на добу наперед" та внутрішньодобовому ринку у серпні 2021 р.

В підтвердження зростання ціни відповідач посилається на висновки Рівненської торгово-промислової палати від 19.08.2021, 25.08.2021 та 28.08.2021 та порівняльний аналіз роботи РДН за 10 днів серпня та липень 2021, згідно з яким середньозважена ціна по ОЕС України за 10 днів серпня збільшилася на 41, 02 % в порівнянні з липнем 2021 вцілому за місяць.

Так, як вбачається із висновку Рівненської торгово-промислової палати від 19.08.2021, середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) у другій декаді липня 2021 року збільшилася на 47, 3 % в порівнянні з першою декадою липня 2021 року, а у третій декаді липня 2021 року середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) збільшилась на 4, 41 % в порівнянні з другою декадою липня 2021 року і відповідно - збільшилась на 53, % в порівнянні з першою декадою липня 2021.

Із висновку Рівненської торгово-промислової палати від 28.08.2021 вбачається, що середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) за період з 01.08.2021 по 10.08.2021 збільшилася на 14, 9 %.

Як вбачається із висновку Рівненської торгово-промислової палати від 19.08.2021, середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) за період з 08.08.2021 по 15.08.2021 збільшилася на 12, 4 %.

У висновку Рівненської торгово-промислової палати від 25.08.2021 вказано, що середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) за період з 15.08.2021 по 25.08.2021 збільшилася на 11, 8 %.

Водночас, при укладанні Додаткової угоди № 4 від 20.08.2021 угоди про збільшення ціни Договору відповідач безпідставно брав за основу документи, які надавали аналіз цін подекадно, в той же час п. 5.6. Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відтак при укладенні Додаткових угод № 5, № 6 та № 7, укладених у серпні 2021 постачальником безпідставно застосовано розрахунковий період - декада, який не лише не відображає реального коливання ціни за договірний розрахунковий період (1 місяць), а й суперечить вимогам Закону України "Про ринок електричної енергії".

Окрім того, суд зазначає, що при укладенні додаткових угод № 5, № 6 та 7 які поширюють свою дію з 01.08.2021, 16.08.2021 та 26.08.2021 відповідно постачальнику слід було обґрунтовувати пропозицію збільшення ціни на електричну енергію доказами, які підтверджують коливання цін у бік збільшення та передбачені п. 13.8. Договору, за період серпень 2021 року у порівнянні з цінами на електричну енергію в липні 2021 за розрахунковий період 1 місяць, а не подекадно. З огляду на викладене, укладення трьох додаткових угод про підвищення ціни за електричну енергію в одному місяці прямо суперечить як закону, так і Договору, укладеному між позивачем та відповідачем, адже розрахунковим періодом є 1 місяць, а не декада, як помилково вважав постачальник.

В матеріалах справи відсутні довідки/інформації (або в інші документальні форми), видані торгово-промисловою палатою України, або регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики, які підтверджували б зростання ціни по кожному місяцю у порівнянні з минулим місяцем.

З огляду на викладене, суд виснує, що додаткові угоди № 5, № 6 та № 7 суперечать закону.

Судом встановлено, що укладенні додаткові угоди № 8, від 08.10.2010, № 9 від 13.10.2021 та № 10 від 18.10.2021, які поширюють свою дію з 01.09.2021, з 14.09.2021 та з 15.09.2021 відповідно, постачальник керувався аналізом інформації із сайту ДП "Оператор ринку" роботи РДН та ВДР за 10 днів вересня та серпня 2021 вцілому, де видно зростання ціни на РДН на 8, 99 % цінові індекси та середньозважені ціни купівлі-продажу за 10 днів вересня 2021 ДП "Оператор ринку".

Як видно з таблиці середньозважена ціна постачання електроенергії на РДН (ОЕС) у першій декаді вересня в порівняні з третьою декадою серпня збільшилася на 8,99 %.

При тому, як вбачається, в остаточному результаті за Додатковою угодою № 10 від 18.10.2021 ціна за електричну енергію за вересень 2021 збільшилася до 3,15799 грн /кВт*год без ПДВ у порівнянні з серпнем 2021 року - 2, 53780 грн / кВт*год без ПДВ.

Як вбачається, при укладенні оспорюваних додаткових угод послідовно збільшувалась вартість електроенергії практично на максимально визначений у законі або більше середнього відсоток, за відсутності доказів, що його вартісні показники упродовж дії Договору зростали в такій прогресії, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) для відповідача.

Водночас, при укладанні Додаткових угод № 8, № 9 та № 10 про збільшення ціни Договору відповідач безпідставно брав за основу документи, які надавали аналіз цін подекадно, в той же час п. 5.6. Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Відтак при укладенні даних Додаткових угод, укладених у жовтня 2021 та які поширюють свою дію на вересень 2021 постачальником безпідставно застосовано розрахунковий період - декада, який не лише не відображає реального коливання ціни за договірний розрахунковий період (1 місяць), а й суперечить вимогам Закону України "Про ринок електричної енергії".

Окрім того, суд вказує, що при укладенні даних додаткових угод № 8, № 9 та 10 постачальнику слід було обґрунтовувати пропозицію збільшення ціни на електричну енергію доказами, які підтверджують коливання цін у бік збільшення та передбачені п. 13.8. Договору, за період вересень 2021 року у порівнянні з цінами на електричну енергію в серпні 2021 за розрахунковий період 1 місяць, а не подекадно. З огляду на викладене, укладення трьох додаткових угод про підвищення ціни за електричну енергію в одному місяці прямо суперечить як закону, так і Договору, укладеному між позивачем та відповідачем, адже розрахунковим періодом є 1 місяць, а не декада, як помилково вважав постачальник.

В матеріалах справи відсутні довідки/інформації (або в інші документальні форми), видані Торгово-промисловою палатою України, або Регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики, які підтверджували б зростання ціни по кожному місяцю у порівнянні з минулим місяцем.

З огляду на викладене, суд виснує, що додаткові угоди № 8, № 9 та № 10 суперечать закону.

Ідентичні підстави для укладення додаткових угод № 11 та № 12 в листопаді 2021 року, які поширюють свою дію з 01.10.2021 та 14.10.2021 відповідно, як і додаткових угод № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9 та № 10 вбачаються із документів, наданих відповідачем. Так, відповідач стверджує, що підставою для укладення додаткових угод № 11 та № 12 в листопаді 2021 року стало значене зростання ціни на ринку в вересні 2021 року та на початку жовтня 2021 року. На підтвердження зростання ціни відповідач покликається на порівняльний аналіз з сайту "Оператор ринку" роботи РДН та ВДР за 10 днів жовтня та вересня 2021 року в цілому, де видно зростання ціни на РДН на 13, 59 %, а також на висновок Рівненської торгово-промислової палати від 13.10.2021, згідно з яким ціна РДН зросла на 16% з 01.10.2021 по 13.10.2021.

Судом досліджено означені документи та з`ясовано, що при укладанні Додаткових угод № 11 та № 12 про збільшення ціни Договору відповідач безпідставно брав за основу документи, які надавали аналіз цін подекадно, в той же час п. 5.6. Договору передбачено, що розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць.

Окрім того, суд зазначає, що при укладенні додаткових угод № 11 та № 12 які поширюють свою дію з 01.10.2021 та з 14.10.2021 відповідно постачальнику слід було обґрунтовувати пропозицію збільшення ціни на електричну енергію доказами, які підтверджують коливання цін у бік збільшення та передбачені п. 13.8. Договору, за період жовтень 2021 року у порівнянні з цінами на електричну енергію в вересні 2021 за розрахунковий період 1 місяць, а не подекадно. З огляду на викладене, укладення двох додаткових угод про підвищення ціни за електричну енергію в одному місяці прямо суперечить як закону, так і Договору, укладеному між позивачем та відповідачем, адже розрахунковим періодом є 1 місяць, а не декада, як помилково вважав постачальник.

В матеріалах справи відсутні довідки/інформації (або в інші документальні форми), видані Торгово-промисловою палатою України, або Регіональною торгово-промисловою палатою, або органами державної статистики, які підтверджували б зростання ціни по кожному місяцю у порівнянні з минулим місяцем.

З огляду на викладене, суд виснує, що додаткові угоди № 11, № 12 суперечать закону.

Підсумовуючи, суд вказує, що додаткові угоди № 1-12 укладені зі порушенням вимог закону та самого договору, укладеного позивачем з відповідачем. При цьому у позивача в силу Договору обов`язок здійснювати оплату виникав за розрахунковий період місяць, а не за кожен день чи декаду, як помилково вважав відповідач, що був ініціатором укладення Додаткових угод, деякі з яких у одному місяці, про що вказано вище.

Відповідачем документально не підтверджено коливання ціни на електричну енергію упродовж 2021 року тими допустимими доказами, про які сторони обумовили у п. 13.8. Договору з урахуванням п. 5.6. Договору. Крім того, доказів письмового звернення постачальника до споживача з будь-яким документальним обґрунтуванням необхідності збільшення ціни Договору у січні, лютому та вересні суду узагалі не надано.

Зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).

Метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Відповідач не обґрунтував, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Натомість, при укладенні оспорюваних додаткових угод послідовно збільшувалась вартість електроенергії практично на максимально визначений у законі або більший за середній відсоток, за відсутності доказів, що його вартісні показники упродовж дії Договору зростали в такій прогресії, що виконання його умов стало вочевидь невигідним (збитковим) для відповідача.

У підсумку суд зазначає, що на обґрунтування необхідності внесення змін до договору та укладення додаткових угод ТОВ "РОЕК" надавались порівняльні аналізи роботи ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку ДП "Оператор ринку", а також висновки Рівненської торгово-промислової палати, які додані до позовної заяви та заперечень на відповідь на відзив, та які підтверджують необґрунтованість укладення спірних додаткових угод, оскільки відображають ціни, коливання цін за незначний проміжок часу, не є об`єктивним доказом необхідності внесення змін до договору, оскільки не відображають коливання цін протягом усього періоду дії договору, тобто з моменту його укладення до дати укладення додаткової угоди.

Водночас, у кожній із спірних додаткових угод вказано період, з якого часу вказана угода поширює свою дію до спірних правовідносин, проте у наданих TOB "РОЕК" документах, що мали б підтверджувати факт коливання ціни на електроенергію до моменту укладення кожної додаткової угоди, наводяться дати для дослідження, що є вибірковими у періоді між укладеними додатковими угодами, а не між датою укладення договору та додатковою угодою.

Водночас, оцінюючи докази надані відповідачем в підтвердження обставин коливання ціни електричної енергії на ринку, суд дійшов висновку, що постачальником не дотримано порядку, встановленого Законом України "Про публічні закупівлі", а відтак не доведено факт коливання ціни на електричну енергію на ринку в бік збільшення, що може бути підставою для зміни істотних умов договору.

Крім того, суд звертає увагу на те, що постачальнику необхідно не лише довести підвищення ціни на товар на ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі, він також повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також повинен довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Однак, будь-яких доказів в підтвердження доказів письмового звернення постачальника до споживача з будь-яким документальним обґрунтуванням необхідності збільшення ціни договору та неможливості виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, відповідачем не надано.

Варто зауважити, що виключно коливання цін на ринку електроенергії не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених Законом України "Про публічні закупівлі" (постанова Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №915/1868/18).

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач, як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 ГК України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За приписами статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 207 ГК України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При цьому якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому суд виходить з того, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 11 ЦК України та 174 ГК України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 ст. 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 638 ЦК України та ст. 180 ГК України договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Згідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одночасно, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Частиною 1 ст. 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Таким чином, дозволяється збільшення ціни за одиницю товару, у випадках, передбачених законодавством, зокрема, збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми Договору.

Законом України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Так, у абзаці 2 частини 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У відповідності до ст. 180 ГК України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 1 ст. 175 ГК України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 185 ГК України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Положеннями ч. 1 ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 632 ЦК України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, установлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після виконання не допускається.

За положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

В абзаці 2 частини 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за п. 2 ч. 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 924/674/21).

Метою регулювання, передбаченого ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Стаття 652 ЦК України передбачає, що в разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) у момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Тобто, передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону України "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Верховний Суд вважає, що обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховного Суду від 07.09.2022 у справі № 927/1058/21.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19 висловив правову позицію, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Суд зазначає, що чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання.

Разом з тим, судом враховується, що у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 у справі № 912/1580/18).

Висновки торгово-промислової палати можуть використовуватися для підтвердження коливання ціни товару на ринку, але вказані довідки не відповідають вищезазначеним вимогам та не містять точної інформації про коливання цін на електроенергію станом як на момент звернення товариства з листами-пропозиціями про внесення змін до договору, так і на момент підписання спірних додаткових угод. Разом з тим, вони не відображають об`єктивну картину щодо зміни цін на електроенергія на «ринку на добу наперед» та внутрішньодобовому ринку.

Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 у справі № 927/491/19).

При цьому судом враховується, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

З іншого боку, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 у справі № 927/550/20).

Так, позивач, який мав беззаперечне право на отримання електричної енергії за ціною, визначеною в укладеному між сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо збільшення ціни товару підписав оспорені додаткові угоди, внаслідок чого ціна за одиницю товару збільшилась, а обсяг поставки, що передбачався за договором, фактично, зменшився.

Крім того, суд погоджується з доводами прокурора про те, що збільшення ціни електричної енергії у додаткових угодах по відношенню до погодженої у договорі ціни здійснено з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.

Зокрема, з аналізу додаткових угод слідує, що динаміка зміни ціни за договором у відсотковому значенні становила + 153, 83 % .

При цьому судом звертається увага на те, що сторони не могли не розуміти особливості функціонування ринку електричної енергії; враховуючи діяльність відповідача, на момент підписання основного договору відповідач знав (не міг не знати) про ціни, які склалися на ринку на електричну енергію, постачання якої він мав намір здійснювати, та гарантував її поставку замовнику за цінами відповідно до договору.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отже, відповідачем не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі.

За таких обставин зміна ціни згідно з оспорюваними додатковими угодами є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановлених ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", з огляду на що суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання оспорюваних додаткових угод №1 від 12.02.2021, № 2 від 12.02.2021, № 3 від 15.03.2021, № 4 від 20.08.2021, № 5 від 20.09.2021, № 6 від 22.09.2021, № 7 від 24.09.2021, № 8 від 08.10.2021, № 9 від 13.10.2021, № 10 від 18.10.2021, №11 від 04.11.2021, №12 від 08.11.2021 до Договору № 14100-ВЦ від 18.12.2020 на постачання електроенергії недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Окрім цього, з приводу твердження представника відповідача викладеного у відзиві щодо неналежного способу захисту суд зазначає, що правовою підставою для визнання недійсності додаткових угод до договору визначено їх не відповідність вимогам п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», а не ч. 4 ст. 41 даного закону, як помилково вважає відповідач. За таких обставин, суд виснує, що у даному випадку вимога про визнання додаткових угод до договору № 14100- ВЦ від 18.12.2020 недійсними є належним способом захисту.

Щодо доводів ТОВ "РОЕК" про те що Законом України "Про публічні закупівлі" передбачена можливість неодноразового збільшення ціни за одиницю товару на 10%, суд зазначає наступне.

Доводи відповідача в цій частині фактично зводяться до того, що сторони правомірно вносили зміни декілька разів у частині ціни за одиницю товару, але не більше ніж на 10 відсотків кожного разу, з урахуванням попередніх змін, внесених до нього, при цьому, що такі зміни не призвели до збільшення суми, визначеної в договорі.

Суд не погоджується з такими доводами та зауважує, що обмеження (10 %) застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни/в т.ч. і електроенергію/, визначеної в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод) (постанова Верховного Суду від 16.02.2023 у справі №903/366/22).

Наведене у сукупності свідчить про наявність підстав для визнання оспорюваних додаткових угод недійсними та відповідно задоволення позовних вимог в цій частині.

Також прокуратурою заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 148 393 грн 76 коп. безпідставно сплачених коштів.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Зокрема, положеннями ст. 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений позивачу, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж". Правова позиція щодо застосування наведених правових норм у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 у справі № 927/491/19.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актами прийому-передачі електричної енергії для Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області від ТОВ «РОЕК» поставлено 182 403 кВт*год електричної енергії на загальну суму 472 523, 88 грн з ПДВ., а саме:

- згідно акту приймання-передачі від 10.02.2021 - 26 862 кВт*год на суму 54 406, 17 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень № 19, № 17, № 6, №7, №6, №4, №3, №15 від 12.02.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 17.03.2021 - 37 281 кВт*год на суму 81 738,41 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень №9, №12, №15, №17, №14, №66, №4, № 38 від 18.03.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 08.04.2021 - 24 873 кВт*год на суму 54 533,94 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень №13,№108,№64,№17,№17,№22,№20,№55 від 12.04. 2021;

- згідно акту приймання-передачі від 14.05.2021 - 24 573 кВт*год на суму 53 876, 24 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень № 21, № 178, № 95, №25, №27, №32, №32, №87 від 17.05.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 15.06.2021 - 14 378 кВт*год на суму 31 523, 76 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень № 42, №42, №36, №34, №116, №232, №30, №109 від 16.06.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 15.07.2021 - 13 268 кВт*год на суму 29 090, 08 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень № 35, № 302, №140, №42, №43, №48, №48,№ 132 від 19.07.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 16.08.2021 - 1 094 кВт*год на суму 2 398, 68 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень № 57, №53, №51, №50, №163, №316, №41, №156 від 17.08.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 28.09.2021 - 1 870 кВт*год на суму 5 895, 95 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень №64, №62, №402, №193, №63, №66, №50, №201 від 29.09.2021;

- згідно акту приймання-передачі від 20.10.2021 - 8 421 кВт*год на суму 29 430,35 з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень №71, № 212, №65, №210, №424, №54, №65, №66 від 22.10.2021.

- згідно акту приймання-передачі від 11.1 1.2021 - 29 783 кВт*год на суму 129 630, 30 грн. з ПДВ, сплачені відповідно до платіжних доручень №61, №76,№72, №76, №72, №233, №475, №223 від 12.11.2021.

Судом встановлено, що в подальшому між сторонами укладено додаткову угоду № 13 від 26.11.2021 відповідно до якої сторони погодили розірвати Договір та врегулювано, що ціна Договору становить - 472 523, 88 грн з ПДВ.

Крім того, відповідно до звіту про виконання договору про закупівлю UА- 2020-11-11-004565-а, що сформований 29.11.2021 на веб порталі «Рrozorro», правовідносини за вказаним Договором припинені.

З огляду на викладене, здійснюючи розрахунок за поставлену електричну енергію за тарифом, визначеним у первинному Договорі, Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області повинна була сплатити за поставлену електричну енергію в обсязі 182 403 кВт*год кошти у розмірі 324 130 грн 12 коп. (182 403 кВт*год * 1, 6 грн.).

Отже, внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата коштів у розмірі 148 393 грн 76 коп. - як різниця між сплаченими позивачем коштами за електричну енергії по неправомірно завищених цінах 472 523 грн 88 коп. і коштами за договором по первинній ціні - 324 130 грн 12 коп.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З висновку суду про недійсність додаткових угод та вищенаведених положень законодавства слідує, що зобов`язання сторін регулювалися умовами основного договору.

Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Доказів повернення вказаних коштів матеріали справи не містять.

Відтак дані кошти у розмірі 148 393 грн 76 коп. у зв`язку з визнання недійсними додаткових угод слід стягнути з відповідача.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд на підставі доказів, наданих позивачем, встановив перебування сторін у договірних відносинах та встановив порушення відповідачем прав позивача.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам учасників справи у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст.ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що оспорювані додаткові угоди № № 1-12 до Договору № 14100-ВЦ від 18.12.2020 на постачання електроенергії укладено з порушенням законодавства, а відтак суд вважає обґрунтованими та правомірними позовні вимоги прокурора про визнання недійсними таких додаткових угод.

Крім того, судом встановлено, що внаслідок неправомірного збільшення ціни на електричну енергію шляхом укладання оспорюваних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце переплата позивачем коштів в розмірі 148 393 грн 76 коп., а відтак вимоги прокурора про стягнення з відповідача зазначених коштів також визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо представництва прокурором інтересів держави у суді суд зазначає наступне.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно із ч. 4 ст.53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Разом з тим, поняття інтереси держави, відповідно до Рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

При цьому, в основі інтересів держави, згідно даного рішення, завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання. В п. З зазначеного рішення суд в загальному, не пов`язуючи вказане поняття з конкретними нормами, які підлягали тлумаченню, вказує, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної особи Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Трегубенко проти України" від 02.11.2004 категорично ствердив, що "правильне застосування законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес" (п. 54 рішення).

Предметом даного судового спору є визнання недійсними додаткових угод, укладених до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою Сарненського району Рівненської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду ради з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

У даному випадку загроза порушення інтересів держави полягає у порушенні чинного законодавства про публічні закупівлі.

Правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів, становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) оспорюваних додаткових угод, на підставі яких ці кошти витрачено, такому суспільному інтересу не відповідає.

Виконання зобов`язань за додатковою угодою, укладеною з порушенням законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що не відповідає меті Закону України «Про публічні закупівлі» та принципам, за якими мають здійснюватися публічні закупівлі, закріпленими в ст.3 даного Закону.

Окремо слід зазначити, що згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

Частиною 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

У даному випадку, проведення процедури публічних закупівель та укладення додаткових угод до Договору всупереч вимогам чинного законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання вимог законодавства у цій сфері суспільних відносин становить суспільний інтерес, тому захист такого інтересу відповідає функціям прокурора. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 по справі №912/989/18.

Крім того, використання бюджетних коштів з порушенням вимог законодавства підриває матеріальну і фінансову основу системи бюджетного фінансування, що в свою чергу завдає шкоду інтересам держави.

Звернення прокурора до суду з вказаною позовною заявою спрямоване на зміцнення правопорядку в сфері здійснення публічних закупівель і захисту економічної конкуренції та додержання всіма учасниками цих суспільних відносин принципу законності.

Невиконання встановлених законодавством норм при організації та проведенні тендерних процедур порушує інтереси держави в частині гарантування організації діяльності органів державної влади відповідно до вимог Конституції та законів України, забезпечення безумовного виконання нормативно-правових актів держави.

Окрім того, укладенням додаткових угод до договору поставки електричної енергії порушені матеріальні інтереси, оскільки з урахуванням додаткових угод Інститутом фактично отримано менший обсяг електричної енергії у порівнянні з первісним договором за значно вищою ціною.

Недотримання в даному випадку законодавства в сфері публічних закупівель сприяло виникненню особливих негативних економічних і соціальних наслідків.

Укладення оспорюваних додаткових угод до договору закупівлі товару всупереч норм Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про публічні закупівлі» є порушенням законності в бюджетній системі, порушує принципи добросовісної конкуренції, об`єктивної та неупередженої оцінки тендерних пропозицій, та принципу запобігання корупційним діям і зловживанням при проведенні публічних закупівель.

Таке звернення прокурора спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання законності та цільового використання коштів державного підприємства або установи.

Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, а отже існують підстави для представництва даних порушених інтересів держави органами прокуратури.

Згідно з ч. 1 ст.6 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада села, селища, міста.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Водночас згідно з ч. 5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Частиною 4 ст. 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання незаконними актів місцевих органів виконавчої влади, інших органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

Статтею 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать, зокрема, управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення.

Доходи місцевих бюджетів, інші кошти, які перебувають у власності територіальних громад, є складовою частиною матеріальної і фінансової основи місцевого самоврядування (ст.142 Конституції України, ст.16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»). Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності, зокрема на доходи місцевих бюджетів, інші кошти (ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Тобто, органам місцевого самоврядування надано широкі права для здійснення економічного і соціального розвитку на своїй території. У ст. 143 Конституції України зазначено, що місцеві органи самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально - економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки та збори відповідно до закону; утворюють, реорганізовують та ліквідують комунальні підприємства, організації, установи.

Частиною 1 ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Відтак, завданням органу місцевого самоврядування є забезпечення раціонального використання майна та інших ресурсів, що перебувають у комунальній власності.

Права місцевого самоврядування захищаються в судовому порядку відповідно до ст.145 Конституції України.

З огляду на правову позицію наведену у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 та Великої Палати Верховного Суду у справі № 912/2385/18 від 26.05.2020 про те, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється і в разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; при цьому прокурор не зобов`язаний установлювати причини, з яких позивач не здійснює захисту своїх інтересів, - суд відхиляє аргументи відповідача про те, що оскільки у Вирівської сільської ради не було претензій щодо підвищення цін, а відтак і звернення з прокурором у даній справі безпідставне.

Як вбачається із матеріалів справи, Сарненською окружною прокуратурою, скеровано на адресу Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області відповідний лист № 53-1102ВИХ-23 від 01.05.2023, яким повідомлено про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору № 14100-ВЦ про постачання електричної енергії від 18.12.2020 та здійсненні розрахунків за даним Договором. Прокурор просив надати наступну інформацію: щодо виділених коштів на проведення закупівлі у спірних правовідносинах, запланованого та закупленого обсягу електричної енергії за договором віл 18.12.2020 та сплачених коштів за його постачання, обґрунтування укладання між сторонами додаткових угод, а також належним завірені копії всіх платіжних доручень та актів приймання-передачі електричної енергії. Крім того, прокуратура просила орган місцевого самоврядування повідомити про вжиті заходи до усунення виявлених порушень, у тому числі цивільно-правового характеру, а разі їх невжиття - вказати причини такого стану.

У відповідь на вказаний лист Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області листом № 779 від 18.05.2023 зазначила, що всі додаткові угоди укладалися із застосуванням норм Закону України "Про публічні закупівлі" у зв`язку із тим, що протягом дії Договору № 14100 від 18.12.2020 ціна за одиницю електроенергії в 2021 році неодноразово значно підвищувалася, про що свідчать публікації на офіційному веб-сайті ДП "ОПЕРАТОР РИНКУ".

Сарненською окружною прокуратурою, у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», скеровано на адресу Вирівської сільської ради відповідний лист №53-1424вих-22, яким повідомлено про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору постачання електричної енергії та здійсненні розрахунків за даним Договором. Прокурор просив повідомити про вжиті заходи до усунення виявлених порушень, у тому числі цивільно-правового характеру, а разі їх невжиття - вказати причини такого стану.

У відповідь на вказаний лист Вирівська сільська рада листом № 02-14-1262 від 17.08.2022 надала лише певний лише копії додаткових угод з додатками до Договору № 141117-ВЦ від 15.01.2021.

У подальшому Сарненською окружною прокуратурою, скеровано на адресу Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області відповідний лист № 53-1382ВИХ-23 від 26.05.2023, у якому прокуратура у відповідності до вимог ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» повідомила про наявність порушень при підписанні додаткових угод до Договору постачання електричної енергії та здійсненні розрахунків за ним. Прокурор просив повідомити про вжиті заходи до усунення виявлених порушень, у тому числі заходів цивільно-правового характеру щодо усунення описаних у даному листі порушень.

Відповідно до відповіді Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області № 881 від 07.06.2023 № 881 від 07.06.2023, остання повідомила, що з метою економії коштів місцевого бюджету по сплаті судового збору, вона не заперечує та просить представляти інтереси територіальної громади Сарненською окружною прокуратурою шляхом подачі позовної заяви по даному питанню.

Відтак судом встановлено, що маючи відповідні правомочності для звернення до суду з цим позовом, уповноважений орган - Клесівська селищна рада Сарненського району Рівненської області надані їй повноваження не використав.

Таким чином, селищна рада була обізнана про необхідність захисту інтересів держави, мала відповідні повноваження для їх захисту, поте ефективних заходів не вжила.

Однією з умов для наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді є нездійснення або неналежним чином здійснення захисту інтересів держави органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч.4 цієї ж статті).

Частиною 1 ст. 55 ГПК України встановлено, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.

Отже, судом встановлено, що у даному випадку має місце порушення інтересів держави, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді. Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач, як сторона договору, розпоряджався не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах відбулося неефективне розпорядження бюджетними коштами, здійснене на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, суд дійшов висновку прийшов до висновку про наявність підстав для визнання недійсними спірних додаткових угод до договору про постачання електричної енергії споживачу відповідно до ст.203, 215 ЦК України та стягнення переплачених коштів з відповідача.

З огляду на предмет та підстави заявленого позову, прокурором належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору у розмірі 34 892 грн 00 коп., сплачені Рівненською обласною прокуратурою згідно з платіжної інструкції № 874 від 02.06.2023 покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 202, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов керівника Сарненської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 148 393 грн 76 коп. задоволити.

2. Визнати недійсною Додаткову угоду № 1 від 12.02.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

3. Визнати недійсною Додаткову угоду № 2 від 12.02.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

4. Визнати недійсною Додаткову угоду № 3 від 15.03.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

5. Визнати недійсною Додаткову угоду № 4 від 20.08.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

6. Визнати недійсною Додаткову угоду № 5 від 20.09.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

7. Визнати недійсною Додаткову угоду № 6 від 22.09.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

8. Визнати недійсною Додаткову угоду № 7 від 24.09.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

9. Визнати недійсною Додаткову угоду № 8 від 08.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

10. Визнати недійсною Додаткову угоду № 9 від 13.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

11. Визнати недійсною Додаткову угоду № 10 від 18.10.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

12. Визнати недійсною Додаткову угоду № 11 від 04.11.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

13. Визнати недійсною Додаткову угоду № 12 від 08.11.2021 до Договору на постачання електричної енергії № 14100-ВЦ від 18.12.2020, укладеного між Клесівською селищною радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія".

14. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (33013,м.Рівне, вул. Князя Володимира, 71-Б, ) на користь Клесівської селищної ради Сарненського району Рівненської області (вул. Свободи, 10, Клесів, Сарненський район, Рівненська область, 34550, ) кошти у сумі 148 393 (сто сорок вісім тисяч триста дев`яносто три) грн 76 коп.

15. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненська обласна енергопостачальна компанія" (вул. Князя Володимира, 71 Б, м. Рівне, 33013, ) на користь Рівненської обласної прокуратури (вул. 16-го Липня, 52, м. Рівне, Рівненська область, 33028, ; одержувач: р/р UА0015371, МФО 820172, ЗКПО 02910077, банк Державна казначейська служба України, м. Київ, код класифікації видатків бюджету - 2800) 34 892 (тридцять чотири тисячі вісімсот дев`яносто дві) грн 00 коп. судового збору.

16. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення у порядку визначеному ст. 257 ГПК України.

Повне рішення складено та підписано суддею "19" вересня 2023 року.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Суддя І.О. Пашкевич