ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/614/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.,

Розглянув матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуртово-роздрібна компанія», с. Кінчеш Ужгородського району Закарпатської області

до відповідача Фізичної особи-підприємця Повхана Володимира Михайловича, м Ужгород

про стягнення 71 633,00 грн

секретар судового засідання Нагібіна І.В.

учасники справи не викликались

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гуртово-роздрібна компанія» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Повхана Володимира Михайловича 71 633,00 грн заборгованості з орендної плати за користування торгівельним місцем за період з січня 2021 року до грудня 2022 року, посилаючись на неналежне виконання відповідачем Договору оренди та охорони торгівельного місця від 01.01.2020 та Договору оренди охорони торгівельного місця від 02.12.2021.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №907/614/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 12.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, виявлених судом.

Беручи до уваги усунення позивачем виявлених судом недоліків позовної заяви ухвалою від 25.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, постановив розглянути спір за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи, встановив учасникам справи процесуальні строки для подання заяв по суті спору, заяв із обґрунтуванням заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Відповідач не скористався наданим йому правом заперечити проти позовних вимог та надати суду відзив на позов. Ухвала суду про відкриття провадження у справі, яка була надіслана на офіційну юридичну адресу відповідача (88000, м. Ужгород, вул. С. Разіна, буд. 68) отримана Фізичною особою-підприємцем Повханом Володимиром Михайловичем 29.07.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення за трек-номером 974 та вбачається з відомостей з вебсайту Укрпошти щодо відстеження рекомендованого відправлення за трек-номером 974.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 14 ГПК України учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відтак, відповідно до положень ч. ч. 8, 9 ст. 165, ч. 1 ст. 251 ГПК України у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором оренди та охорони торгівельного місця від 01.01.2020 та договором оренди торгівельного місця від 02.12.2021, в частині сплати орендної плати за період з січня 2020 року по грудень 2022 року включно, у зв`язку з чим у Фізичної особи-підприємця Повхана Володимира Михайловича наявна заборгованість в розмірі 71 633,00 грн, з вимогами про стягнення якої подано даний позов до Господарського суду.

Заперечення (відзив) відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

01 січня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Гуртово-роздрібна компанія» (надалі Позивач/Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Повханом Володимиром Михайловичем (надалі Відповідач/Орендар) укладено Договір оренди та охорони торгівельного місця (надалі Договір від 01.01.2020) за умовами п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар, в свою чергу, зобов`язується прийняти в строкове платне користування торгівельне місце (об`єкт оренди), яке визначене у цьому Договорі.

За умовами п.п. 1.2., 1.3. Договору від 01.01.2020 місце розташування об`єкту оренди: с. Кінчеш Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2, кадастровий номер земельної ділянки :12:011:0059; загальна площа об`єкту оренди становить 49,5 м.кв.

Відповідно до змісту п.п. 1.4., 1.6. Договору від 01.01.2020 торговельне місце передається у тимчасове платне користування для розміщення Орендарем для продажу товарів та надання ним послуг для фізичних та юридичних осіб. Асортимент товарів та послуг визначається самим Орендарем. Метою використання торгівельного місця Орендарем є здійснення торгівельної діяльності.

Згідно з п. 1.7. Договору віл 01.01.2020 ним сторони також визначають порядок надання Орендодавцем та оплати йому Орендарем послуг охорони торгового місця.

Вступ Орендаря у користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням сторонами цього Договору акту приймання-передачі торгового місця, який є обов`язковим додатком до Договору (п. 2.1. Договору від 01.01.2020).

Згідно з Актом приймання-передачі від 01.01.2022 Орендодавцем на виконання умов Договору від 01.01.2020 передано, а Орендарем, в свою чергу, прийнято Об`єкт оренди (с. Кінчеш Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2, кадастровий номер земельної ділянки :12:011:0059; загальна площа об`єкту оренди становить 49,5 м.кв.) в строкове платне користування.

Відповідно до п. 4.1. Договору від 01.01.2020 Орендар сплачує Орендодавцеві плату за користування торгівельним місцем з урахуванням її індексації в розмірі 3450,00 грн шляхом її зарахування на розрахунковий рахунок в строк до п`ятого числа календарного місяця, що передує звітному.

Положеннями п. 7.1. Договору від 01.01.2020 визначено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного календарного року, тобто до 01.01.2021 року.

В подальшому, 02 грудня 2021 року між сторонами у справі укладеного Договір оренди торгівельного місця (надалі Договір від 02.12.2021) за умовами п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим Договором Орендодавець зобов`язується передати Орендареві, а Орендар, в свою чергу, зобов`язується прийняти в строкове платне користування торгівельне місце (об`єкт оренди), яке визначене у цьому Договорі та оплатити за користування ним.

За умовами п.п. 1.2., 1.3. Договору від 02.12.2021 місце розташування об`єкту оренди: с. Кінчеш Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2, кадастровий номер земельної ділянки :12:011:0059; загальна площа об`єкту оренди становить 49,2 м.кв.

Відповідно до змісту п.п. 1.4., 1.6. Договору від 02.12.2021 торговельне місце передається у тимчасове платне користування для розміщення Орендарем для продажу товарів та надання ним послуг для фізичних та юридичних осіб. Асортимент товарів та послуг визначається самим Орендарем. Метою використання торгівельного місця Орендарем є здійснення торгівельної діяльності.

Вступ Орендаря у користування об`єктом оренди настає одночасно з підписанням сторонами цього Договору акту приймання-передачі торгового місця, який є обов`язковим додатком до Договору (п. 2.1. Договору від 02.12.2021).

Згідно з Актом приймання-передачі від 02.12.2021 Орендодавцем на виконання умов Договору від 02.12.2021 передано, а Орендарем, в свою чергу, прийнято Об`єкт оренди (с. Кінчеш Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2, кадастровий номер земельної ділянки :12:011:0059; загальна площа об`єкту оренди становить 49,2 м.кв.) в строкове платне користування.

Відповідно до п. 4.1. Договору від 02.12.2021 орендна плата за користування торгівельним місцем в розмірі 3444,00 грн сплачується Орендарем в готівковому чи безготівковому порядку шляхом внесення передоплати в розмірі 100% щомісячно до п`ятого числа поточного місяця.

Положеннями п. 7.1. Договору від 02.12.2021 визначено, що цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного календарного року, тобто до 02.12.2022 року.

Позивач в позовній заяві стверджує, що за час дії Договорів від 01.01.2020 та від 02.12.2021 Орендар не виконував належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме не оплатив у визначений Договором строк орендну плату, в результаті чого за період оренди з січня 2020 року по грудень 2022 року включно в нього з виникла заборгованість в сумі 71 633,00 грн, стягнення якої є предметом судового розгляду в даній справі.

На підтвердження заявленої до стягнення суми заборгованості з орендної плати та послуг охорони суду надано Акти надання послуг оренди, які виставлялися відповідачу в період з січня 2021 року по грудень 2022 року включно (до яких за період з січня 2021 по квітень 2021 року включно) включено також послуги охорони торгівельного місця) та згідно з якими Орендарю за Договором від 01.01.2020 протягом 2021 року нараховано 38 352,00 грн орендної плати, а за Договором від 02.12.2021 протягом 2022 року нараховано 39 606,00 грн, що з урахуванням часткової сплати відповідачем орендної плати в означений період в загальній сумі 25 600,00 грн та з урахуванням заборгованості Фізичної особи-підприємця Повхана Володимира Михайловича по орендній платі за Договором від 01.01.2020, яка виникла станом на 01.01.2021 (протягом 2020 року) в сумі 19 275,00 грн (акти звірки взаєморозрахунків за 2021-2022 роки станом на 31.12.2021, розрахунок заборгованості) за позицією позивача, свідчить про наявність заборгованості в сумі 71 633,00 грн (19 275,00 грн + 38 352,00 грн + 39 606,00 грн 25 600,00 грн).

Надіслана 14.02.2023 на адресу відповідача претензія №2 від 14.02.2023 (фіскальний чек від 14.02.2023 опис вкладення в цінний лист від 14.02.2023, поштова накладна №433) з вимогою сплатити наявну заборгованість в сумі 71 633,00 грн залишена Фізичною особою-підприємцем Повханом Володимиром Михайловичем без відповіді та задоволення.

Встановлення наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі в сумі 71 633,00 грн за Договорами оренди від 01.01.2020 та від 02.12.2021 є предметом судового дослідження в даній справі.

ПРАВОВЕ ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, цивільні права та обов`язки виникають з договорів, тобто носять диспозитивний характер. Це полягає у обов`язку сторін договору виконувати взяті на себе зобов`язання, визначені умовами договору.

Відповідно до ст.ст. 509, 526, 530 Цивільного кодексу України, в силу зобов`язання одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, і в установлений строк.

Положеннями ст.ст. 526, 629 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони повинні належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання за укладеними договорами. Дане витікає з умов розглядуваного договору та вимог законодавства, згідно з яким суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору ( ч.1 ст.193 ГК України).

При укладені господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного виявлення, мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч.4 ст.179 ГК України).

Взаємовідносини, що склалися між сторонами у справі суд кваліфікує як правовідносини, що випливають із договору найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759 Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Аналогічні норми містяться також в положеннях п. 1 ст. 283 Господарського кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується та відповідачем не спростовано факт користування ним протягом 2020-2022 років об`єктом оренди торгівельним місцем, яке розташоване в с. Кінчеш Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2, кадастровий номер земельної ділянки :12:011:0059, площею 49,5 м.кв. на підставі Договору від 01.01.2020 та торгівельним місцем, яке розташоване в с. Кінчеш Ужгородського району, вул. Фізкультурна, 2, кадастровий номер земельної ділянки :12:011:0059, площею 49,2 м.кв. на підставі Договору від 02.12.2021.

Доказів припинення сторонами вказаних Договорів та/або повернення об`єкта оренди за Договором від 01.01.2020 з оренди Орендарем матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Пунктами 1, 4 ст. 285 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як встановлено судом, в п. 4.1. Договору від 01.01.2020 сторонами обумовлено розмір орендної плати - 3450,00 грн, порядок її сплати - шляхом її зарахування на розрахунковий рахунок в строк до п`ятого числа календарного місяця, що передує звітному, а відповідно до п. 4.1. Договору від 02.12.2021 орендна плата за користування торгівельним місцем в розмірі 3444,00 грн сплачується Орендарем в готівковому чи безготівковому порядку шляхом внесення передоплати в розмірі 100% щомісячно до п`ятого числа поточного місяця.

Обов`язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату визначено в п. 3.3. Договорів від 01.01.2020 та від 02.12.2021 та йому кореспондує право Орендодавця вимагати від Орендаря своєчасної і в повному обсязі сплати орендної плати, вартості послуг охорони відповідно до п. 3.2. Договорів від 01.01.2020 та від 02.12.2021.

З аналізу норм ст. 204 Цивільного кодексу України випливає, що договори, укладені між сторонами, як цивільно правові правочини, є правомірними, якщо їх недійсність прямо не встановлено законом, та вони не визнані судом недійсними, відтак, зобов`язання за цими договорами мають виконуватися належним чином.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства.

Як свідчать зібрані у справі докази, зокрема, Акти надання послуг оренди, які виставлялися відповідачу в період з січня 2021 року по грудень 2022 року, акти звірки взаєморозрахунків за 2021-2022 роки станом на 31.12.2021, розрахунок заборгованості, відповідач свого обов`язку щодо своєчасного і повного внесення орендної плати за користування орендованим приміщенням за період з січня 2021 року по грудень 2022 року включно за Договорами від 01.01.2020 та від 02.12.2021 належним чином і у встановлений строк не виконав, здійснивши часткову сплату орендної плати в розмірі 25 600,00 грн, у зв`язку з чим, з урахуванням наявної станом на 01.01.2021 заборгованості по орендній платі за Договором від 01.01.2020 в сумі 19 275,00 грн, заборгованість Фізичної особи-підприємця Повхана Володимира Михайловича перед позивачем станом на 01.07.2023 року (дата оформлення позовної заяви) заборгованість по орендній платі за Договорами від 01.01.2020 та від 02.12.2021 становить 71 633,00 грн.

І оскільки факт порушення відповідачем зазначених договірних зобов`язань встановлений судом та по суті відповідачем не спростований, Договори оренди від 01.01.2020 та від 02.12.2021 у судовому порядку недійсними або неукладеними не визнано, отже, їх умови є обов`язковими до виконання сторонами, зважаючи, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення 71 633,00 грн заборгованості по орендній платі за користування об`єктами оренди за Договорами від 01.01.2020 та від 02.12.2021, - є документально доведеними та обґрунтованими, не спростованими відповідачем, а відтак такими, що підлягають до задоволення судом.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Положеннями статей 13-14 ГПК України унормовано, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст.76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Стаття 74 ГПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами у справі не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження наявності інших обставин ніж ті, що досліджені судом, а відтак, розглянувши спір на підставі поданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги як обґрунтовано заявлені підлягають до задоволення.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на відповідача у справі.

При цьому, з огляду на подану позивачем заяву від 18.08.2023 про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи, що відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 240 ГПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 2, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 126, 129, 221, 236, 238, 240, 248, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Повхана Володимира Михайловича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гуртово-роздрібна компанія» (89435, с. Кінчеш Ужгородського району Закарпатської області, вул. Фізкультурна, 2, ) 71 633,00 грн (сімдесят одну тисячу шістсот тридцять три гривні 00 копійок) заборгованості з орендної плати та 2684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) в повернення сплаченого судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На підставі ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення Господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі (неявки) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене до Західного апеляційного Господарського суду.

Повне судове рішення складено та підписано 22 вересня 2023 року.

Суддя Лучко Р.М.