ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"12" вересня 2023 р. Cправа №902/599/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючої судді Нешик О.С., при секретарі судового засідання Шаравській Н.Л., за участю:

представника позивача: Горопашного І.В. (довіреність №03/01-13 від 03.01.2023),

відповідача: Чапалюка С.В. (паспорт серії НОМЕР_1 від 20.10.2015),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго", м.Київ

до Фізичної особи-підприємця Чапалюка Сергія Васильовича, м.Вінниця

про стягнення 9097,81 грн заборгованості за договором поставки

ВСТАНОВИВ:

Процесуальні дії у справі.

Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця Чапалюка Сергія Васильовича 9097,81 грн заборгованості, нарахованої у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно умов укладеного між сторонами договору поставки №01/00161-22 від 29.09.2022 щодо оплати товару та його вивезення, а саме 7405,48 грн пені; 192,33 грн - 3% річних та 1500,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі №902/599/23. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 15.06.2023.

За наслідками судового засідання, 15.06.2023, судом постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про оголошення перерви в підготовчому судовому засідання до 20.07.2023. Зазначене судове рішення мотивовано необхідністю забезпечення сторонам можливості реалізувати їх процесуальні права та обов`язки, зокрема на подання відзиву на позовну заяву.

05.07.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву №03с/2023 від 05.07.2023 (а.с.50-51), де відповідач виклав свої заперечення проти позовних вимог.

20.07.2023 до суду звернувся позивач із відповіддю на відзив №01/35279 від 20.07.2023 (а.с.75), де виклав свої пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення.

За наслідками слухання справи, 20.07.2023, судом постановлено ухвалу (занесену до протоколу судового засідання) про закриття підготовчого провадження та призначення справи №902/599/23 до судового розгляду по суті на 12.09.2023.

На визначену судом дату, 12.09.2023, з`явились представники позивача та відповідач.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, в свою чергу відповідач проти позову заперечив.

Після завершення судових дебатів суд вийшов до нарадчої кімнати для ухвалення рішення, оголосивши орієнтовний час його оголошення.

Враховуючи неявку представників сторін, відповідно до ч.4 ст.240 ГПК України, судом підписано вступну та резолютивну частини рішення без його проголошення.

Стислий виклад позицій учасників справи.

Звертаючись із цим позовом до суду позивач зазначив, що між ним та відповідачем 29.09.2022 укладено договір поставки №01/00161-22, за умовами якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти такий товар (вивезти з місця розміщення) та сплатити його вартість.

Разом з тим, в порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання стосовно оплати та вивезення товару не виконав, а тому позивач звернувся із цим позовом до суду.

Заперечуючи стосовно позову, відповідач зазначив (відзив на позовну заяву №03с/2023 від 05.07.2023), що відповідно до регламенту роботи електронної системи закупівель, де проводився аукціон на товар, позивач зобов`язаний був дискваліфікувати відповідача за невиконання зобов`язань за договором поставки №01/00161-22 від 29.09.2022 та отримати гарантійний внесок в розмірі 5947,37 грн. За твердженнями відповідача, 01.11.2022 позивачем отримано гарантійний внесок в сумі 5947,37 грн, а отже Фізична особа-підприємець Чапалюк С.В. поніс відповідальність за неналежне виконання умов договору поставки №01/00161-22 від 29.09.2022, що виключає можливість задоволення позовних вимог у зв`язку з тим, що згідно з ч.1 ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до протоколу електронного аукціону №BSE001-UA-354 від 18.09.2022 (а.с.52), відповідача визнано переможцем електронного аукціону, організованого позивачем, з купівлі обладнання, що непридатне до подальшого використання за ціною 60000,00 грн. В цьому ж протоколі визначено, що розмір гарантійного внеску становить 5947,37 грн.

29.09.2022 між позивачем та відповідачем укладено договір поставки №01/00161-22 від 29.09.2022 (далі - Договір) (а.с.20-22), відповідно до умов якого Постачальник (позивач) зобов`язується передати у власність Покупця (відповідача) вторинну сировину (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар та сплатити його вартість Постачальнику.

Під Товаром Сторони розуміють вторинну сировину (обладнання б/в, що не придатне для подальшого використання) за номенклатурою та кількістю згідно Додатку № 1 до Договору, що утворилися в результаті здійснення операційної діяльності, поточних (капітальних) ремонтів, реконструкції та/або модернізації об`єктів, капітального будівництва тощо, та обліковуються на балансі НЕК "УКРЕНЕРГО" (п.1.2. Договору).

Ціна Договору становить 60000,00 грн (шістдесят тисяч грн 00 коп.), у тому числі ПДВ 10000,00 грн (десять тисяч грн. 00 коп.) (п.2.2. Договору).

Оплата за Договором здійснюється в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України з поточного рахунку Покупця на поточний рахунок Постачальника (п.3.1. Договору).

Відповідно до п.3.2. Договору Покупець здійснює оплату у розмірі 100% від ціни Договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати укладення Договору за реквізитами, вказаними у Договорі.

Розділом 4 Договору визначено такі умови поставки Товару:

- поставка Товару здійснюється на умовах EXW згідно з Міжнародними правилами "Інкотермс" (редакція 2010 року);

- Покупець вивозить Товар з місця його розміщення, окремими партіями за свій рахунок;

- передача Покупцю права власності на Товар проводиться за умови здійснення ним оплати згідно з умовами Договору, на підставі видаткових накладних, які підписуються уповноваженими представниками Сторін. Вантажовідправником за цим Договором є балансоутримувач Товару - НЕК "УКРЕНЕРГО";

- кожне відвантаження оформляється відповідним пакетом документів, а саме: видаткова накладна; Товарно транспортна накладна;

- для отримання Товару уповноважена особа Покупця повинна надати Постачальнику/Вантажовідправнику належним чином оформлену довіреність;

- датою поставки Товару є дата підписання Сторонами видаткової накладної. Право власності на Товар, ризик випадкового знищення та пошкодження Товару переходить до Покупця в момент підписання Сторонами видаткової накладної.

Згідно з п.6.2., 6.3. Договору за порушення строків оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі порушення строку вивезення Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню з розмірі 0,5% від ціни несвоєчасно вивезеного Товару за кожен день затримки його вивезення.

Відповідно до п.8.1., 8.2. Договору Покупець зобов`язується вивезти Товар протягом 30 календарних днів з моменту підписання Договору. Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 31.12.2022 року.

За умовами п.10.2. Договору у випадку прострочення оплати Покупцем Постачальник має право розірвати Договір в односторонньому порядку, надіславши Покупцю повідомлення про розірвання Договору.

Додатком до Договору №1 є Специфікація (а.с.23) відповідно до якої вартість Товару становить 60000,00 грн з врахуванням ПДВ. Цим же додатком визначено місцезнаходження Товару.

07.11.2022 позивач звернувся до відповідача із листом "про розірвання договору" №01/48609 від 03.11.2022 (а.с.24), де повідомив відповідача про розірвання Договору на підставі п.10.2. Договору у зв`язку із невиконанням відповідачем своїх зобов`язань.

Також в матеріалах справи наявний лист позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" без номеру та дати, в якому Приватне акціонерне товариство "Національна енергетична компанія "Укренерго" повідомило про прийняття рішення про дискваліфікацію переможця аукціону №BSE001-UA-354 - відповідача у зв`язку з невиконанням ним своїх зобов`язань за Договором. Цим же листом позивач з посиланням на п.9.9. Регламенту роботи електронної торгової системи Prozorro.Продажі ЦБД2 щодо проведення електронних аукціонів з продажу/надання в оренду майна (активів)/передачі права (Регламент ЕТС), затвердженого наказом ДП "Прозорро.Продажі" №8 від 09.07.2018 (надалі за текстом - Регламент), просив перерахувати гарантійний внесок, внесений відповідача, на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідно до платіжного доручення №1763 від 01.11.2022 (а.с.73) Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" перераховано на рахунок позивача 5947,37 грн гарантійного внеску.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Предметом позову у цій справі є матеріально-правова вимога про стягнення 7405,48 грн пені; 192,33 грн - 3% річних та 1500,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Суд зазначає, що укладений між сторонами Договір, за своєю правовою природою є договором поставки, положення якого врегульовано главою 54 ЦК України.

Відповідно до ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно зі ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст.193 ГК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом: відповідно до положень Договору відповідач зобов`язався:

- здійснити оплату у розмірі 100% від ціни Договору протягом 5 (п`яти) банківських днів з дати укладення Договору (п.3.2. Договору);

- вивезти Товар протягом 30 календарних днів з моменту підписання Договору за умови здійснення оплати згідно з умовами Договору (п.8.1. Договору).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів виконання відповідачем своїх зобов`язань.

Щодо посилань у п.3.2. Договору на "банківський день" суд зазначає, що відповідно до п.1 глави 1 розділу І Інструкції про виконання міжбанківських платіжних операцій в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України №320 від 16.08.2006, банківський день у системі електронних платежів Національного банку (далі - банківський день) - позначений календарною датою проміжок часу, протягом якого виконуються технологічні операції, пов`язані з проведенням міжбанківських платіжних інструкцій через систему електронних платежів Національного банку (далі - СЕП), за умови, що підсумки розрахунків за цими документами відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку на ту саму дату. Банківський день може включати два і більше календарних днів, якщо міжбанківські платіжні операції через СЕП здійснюються у вихідні, святкові та неробочі дні, що передують даті цього банківського дня. Підсумки розрахунків за міжбанківськими платіжними інструкціями, проведеними через СЕП у вихідні, святкові та неробочі дні, відображаються на рахунках учасників СЕП у Національному банку в перший робочий (операційний) день після вихідних, святкових та неробочих днів.

24 лютого 2022 року Правління Національного банку України прийняло постанову "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" №18, згідно із п.8 якого визначено банкам забезпечити роботу відділень в безперебійному режимі в умовах відсутності загрози життю та здоров`ю населення.

Отже, суд доходить висновку, що відповідач є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань щодо оплати Товару з 05.10.2022, а також є таким, що прострочив виконання своїх зобов`язань в частині вивезення Товару, - з 01.11.2022.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що порушення відповідачем своїх зобов`язань в частині своєчасної оплати та вивезення Товару за період дії Договору надає право позивачу заявити вимоги про стягнення штрафних та компенсаційних нарахувань за порушення, що мали місце під час дії цього Договору.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення:

- 7405,48 грн пені (нарахованої за порушення строків оплати за період з 07.10.2022 до 14.11.2022 в розмірі 3205,48 грн та строку вивезення товару за період з 01.11.2022 до 14.11.2022 в розмірі 4200,00 грн);

- 192,33 грн - 3% річних (нарахованих за порушення грошового зобов`язання за період з 07.10.2022 до 14.11.2022);

- 1500,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, суд виходить з наступного (нарахована за порушення грошового зобов`язання за жовтень 2022 року).

У відповідності до вимог ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст.230 ГК України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч.1,2 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Згідно з п.6.2., 6.3. Договору за порушення строків оплати Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла на момент нарахування пені, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У разі порушення строку вивезення Товару Покупець сплачує Постачальнику пеню з розмірі 0,5% від ціни несвоєчасно вивезеного Товару за кожен день затримки його вивезення.

Суд також враховує, що до спірних правовідносин застосовуються положення Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" №543/96-ВР від 22.11.1996, згідно зі статтею 3 якого: розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Здійснивши перевірку правильності нарахування штрафних санкцій, не виходячи за межі періоду, визначеного позивачем, суд дійшов висновку про правомірність заявленого позову в межах заявлених вимог щодо стягнення 4356,2 грн пені. Таким чином, в задоволенні позову стосовно стягнення 3049,28 грн пені слід відмовити.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив строк виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перевірку правильності компенсаційних нарахувань, не виходячи за межі періоду, визначеного позивачем, суд дійшов висновку про правомірність заявленого позову в межах заявлених вимог щодо стягнення 192,33 грн - 3% річних та 1500,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів.

Вирішуючи питання стосовно доцільності стягнення в повному обсязі з Фізичної особи-підприємця Чапалюка Сергія Васильовича 4356,2 грн пені, 192,33 грн - 3% річних та 1500,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів, суд вважає необхідним надати оцінку факту перерахування останнім на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" 5947,37 грн гарантійного внеску.

Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" гарантійний внесок - сума коштів, яка вноситься потенційним покупцем об`єкта приватизації для забезпечення виконання його зобов`язання щодо участі в аукціоні у вигляді грошових коштів або банківської гарантії.

Положеннями ч.7 ст.15 Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" визначено, що після закінчення аукціону сплачений потенційними покупцями гарантійний внесок повертається потенційним покупцям, які не стали переможцями аукціону, у строк, що не перевищує 10 робочих днів із дня затвердження протоколу аукціону органом приватизації. У випадках, передбачених частиною дев`ятою статті 14 цього Закону, або у разі відмови переможця аукціону від підписання протоколу аукціону або від укладення договору купівлі-продажу, або у разі несплати ним ціни продажу об`єкта приватизації у строк, встановлений цим Законом, гарантійний внесок йому не повертається та підлягає перерахуванню до відповідного бюджету. Переможцю аукціону гарантійний внесок, за вирахуванням плати за участь у електронному аукціоні, зараховується під час розрахунку за об`єкт приватизації.

Положеннями абзацу 4 п.7.29. Регламенту зазначено, що переможець електронного аукціону зобов`язаний укласти договір купівлі-продажу/оренди (договору, на підставі якого буде передане право) з організатором протягом 18 (вісімнадцяти) робочих днів з дня наступного за днем формування протоколу електронного аукціону та провести розрахунки з організатором відповідно до умов договору.

Як вказано в п.9.9. Регдаменту у випадку невиконання переможцем дій, передбачених п.7.29 Регламенту ЕТС, сплачений ним гарантійний внесок не повертається такому переможцю електронного аукціону та перераховується оператором, через якого надано найвищу цінову пропозицію на рахунок організатора протягом 3 (трьох) робочих днів з дня, наступного за днем закінчення строків, встановлених для здійснення таких дій.

З огляду на наведені положення Закону України "Про приватизацію державного і комунального майна" та Регламенту, суд доходить висновку, що гарантійний внесок, який сплачений відповідачем та перерахований на рахунок позивача, є способом забезпечення виконання боржником зобов`язання за Договором, що мав би стимулювати його до належної поведінки, був гарантією виконання ним зобов`язання. В свою чергу, такий спосіб забезпечення спрямований на упередження або зменшення обсягу негативних наслідків, які можуть настати у разі порушення зобов`язання.

Отже, зараховані на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська універсальна біржа" кошти гарантійного внеску в розмірі 5947,37 грн (в силу своєї правової природи та призначення) зменшили негативні наслідки, які настали в зв`язку з допущеним Фізичною особою-підприємцем Чапалюком С.В. порушенням договору поставки №01/00161-22 від 29.09.2022, в зв`якзу з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для зменшення заявлених до стягнення у справі неустойки та відсотків річних.

Так, згідно з ч.1 ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Із мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2013 від 11.07.2013 слідує, що неустойка має на меті стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для споживача і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Відтак, інститут зменшення неустойки судом є ефективним механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання.

Згідно з ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 233 ГК України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування ст.625 ЦК України, викладені у постанові від 18.03.2020 у справі №902/417/18, згідно яких суд з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст.625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Такими чином вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних, які підлягають стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) та відсотків річних таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Тобто з системного аналізу вищевказаних норм слідує, що зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки та відсотків річних є правом суду, а за відсутності переліку таких виняткових обставин, суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки та відсотків річних.

Отже, якщо порушення зобов`язання учасника господарських відносин не потягло за собою значні збитки для іншого господарюючого суб`єкта, то суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Слід зазначити, що законодавчо не врегульований розмір можливого зменшення штрафних санкцій. При цьому вирішення питання про зменшення неустойки та відсотків річних та розмір, до яких вони підлягають зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Отже, приймаючи рішення про зменшення розміру пені та 3% річних суд взяв до уваги такі обставини:

- негативні наслідки невиконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором були частково компенсовані гарантійним внеском, сплаченим відповідачем;

- позивачем не подано доказів, які підтверджують факт понесення збитків в зв`язку з простроченням оплати та отримання товару згідно Договору та їх розмір.

Судом враховано правовий зміст інституту неустойки, основною метою якого є стимулювання боржника до виконання основного грошового зобов`язання; при цьому остання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника і бути джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора.

Аналогічної позиції стосовно застосування приписів ст.233 ГК України, ст.551 ЦК України дотримується Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 26.07.2018 у справі №924/1089/17, від 12.12.2018 у справі №921/110/18, від 14.01.2019 у справі №925/287/18, від 22.01.2019 у справі №908/868/18, Велика Палата Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц.

Тому суд вважає, що з урахуванням засад добросовісності, справедливості, пропорційності та розсудливості, наявні достатні правові підстави для зменшення розміру пені та 3% річних на 90% і таким чином стягненню підлягає:

- пеня в розмірі 435,62 грн;

- 3% річних в розмірі 19,23 грн.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Положення ст.76, 77 ГПК України передбачають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Щодо судових витрат.

За правилами ст.129 ГПК України на відповідача покладається судовий збір в частині правомірно заявлених позовних вимог в сумі 1784,41 грн.

В зв`язку з відмовою в задоволенні позову в частині стягнення 3049,28 грн пені судовий збір в розмірі 899,59 грн залишається за позивачем.

Керуючись ст. 7, 8, 13, 14, 18, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чапалюка Сергія Васильовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м.Київ, вул.С.Петлюри, буд.25; ідентифікаційний код: 00100227) 435,62 грн - пені; 19,23 грн - 3% річних, 1500,00 грн - суми, на яку збільшилась заборгованість внаслідок інфляційних процесів та 1784,41 грн відшкодування витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В позові в частині стягнення 6969,86 грн пені та 173,10 грн 3% річних - відмовити.

5. Судовий збір в розмірі 899,59 грн залишити за позивачем.

6. Повний текст судового рішення направити згідно переліку.

7. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (ст.256, 257 ГПК України).

8. Повне рішення складено 22 вересня 2023 р.

Суддя Нешик О.С.

кількість прим.:

1 - до справи;

2 - Приватному акціонерному товариству "Національна енергетична компанія "Укренерго" ();

3 - ФОП Чапалюку С. В. (ІНФОРМАЦІЯ_1)