ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа№ 910/11719/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Андрієнка В.В.

Буравльова С.І.

За участю секретаря судового засідання Місюк О.П.

та представників сторін:

позивача - Дубина Н.В.;

відповідача - Банцер О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023

у справі №910/11719/22 (суддя - Усатенко І.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вензабуд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" про стягнення заборгованості у розмірі 3165921,52 грн (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" не виконано умови договору підряду №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021 та не передано узгоджені сторонами роботи, з огляду на що відповідач зобов`язаний повернути сплачені позивачем авансові платежі в розмірі 1668493,63 грн, пеню в розмірі 995213,31 грн та штраф у розмірі 459290,50 грн. Також відповідачем порушено умови договору №03/02-12/20-КРП-2 від 02.12.2020 в частині строків виконання обумовлених договором робіт, внаслідок чого позивачем нараховано до стягнення 1214336,68 грн пені та 316549,79 грн штрафу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.11.2022 відкрито провадження у справі №910/11719/22, вирішено здійснювати її розгляд в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 (повне рішення складено 18.05.2023) у справі №910/11719/22 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" на користь позивача 615323,56 грн пені та 459290,50 грн штрафу, в частині позовних вимог про стягнення попередньої оплати у розмірі 1668493,63 грн, 379889,75 грн пені та 42924,08 грн штрафу у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в зазначеній частині нове рішення про відмову у задоволенні позову, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що місцевим господарським судом під час ухвалення оскаржуваного рішення не досліджено всі обставини справи та порушено норми процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що позивач має перед відповідачем непогашену заборгованість в розмірі 1640456,13 грн. Дана сума перевищує суму пені та штрафу, присудженого позивачеві оскаржуваним рішенням (1074614,06 грн). А отже, в силу положень п. 12.10 договору, позивач повинен був зменшити розмір своєї заборгованості на величину пені та штрафу. Вказане, на переконання скаржника, свідчить про відсутність порушеного права позивача, що в свою чергу унеможливлює звернення до суду з даним позовом.

Порушення норм процесуального права, на переконання відповідача, полягає в тому, що суд першої інстанції не врахував положення п. 12.10 договору та безпідставно присудив до стягнення з відповідача грошових коштів.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2023 апеляційну скаргу у справі №910/11719/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Андрієнко В.В., Буравльов С.І.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 поновлено скаржнику строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" на рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/11719/22, зупинено дію оскаржуваного рішення, справу призначено до розгляду на 25.07.2023.

14.07.2023 до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" надійшов відзив на апеляційну скаргу, згідно якого позивач заперечує проти доводів скарги відповідача, просить залишити її без задоволення, оскаржуване рішення суду - без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги позивач зауважує, що позовні вимоги стосуються стягнення за двома договорами підряду, а саме №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021 та №03/02-12/20-КРП-2 від 02.12.2020. Оскаржуваним рішенням стягнуто штрафні санкції за договором №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021 та відмовлено в стягненні заборгованості за договором №03/02-12/20-КРП-2 від 02.12.2020, оскільки встановлено наявність заборгованості позивача перед відповідачем. Таким чином позивач стверджує, що зважаючи на відсутність заборгованості позивача перед відповідачем за договором №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021 та враховуючи, що відповідач не звертався до суду з зустрічними позовними вимогами, суд першої інстанції не міг вийти за межі позовних вимог та прийняти рішення про стягнення заборгованості на користь відповідача, застосувавши положення п. 12.10 договору підряду.

В судовому засіданні 25.07.2023 відповідач порушив клопотання про відкладення розгляду справи з метою ознайомлення з відзивом на апеляційну скаргу, у зв`язку з чим протокольною ухвалою суду апеляційної інстанції від 25.07.2023 оголошено перерву у розгляді справи до 13.09.2023.

08.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" подало до суду письмові пояснення у справі.

В судове засідання 13.09.2023 з`явились представники сторін та надали пояснення по справі. Представник скаржника вимоги апеляційної скарги підтримав, просив суд скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні позову. Представник позивача заперечував проти доводів апеляційної скарги, з мотивів наведених у відзиві на апеляційну скаргу, просив суд відмовити у задоволенні апеляційної скарги, оскаржуване рішення залишити без змін.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" не погоджується з оскаржуваним рішенням лише в частині задоволених позовних вимог, а саме вказує на відсутність підстав для їх задоволення з огляду на наявність заборгованості позивача перед відповідачем. Отже, з урахуванням положень ст. 269 ГПК України та беручи до уваги, що судом апеляційної інстанції не встановлено порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду, або неправильного застосування норм матеріального права, рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 переглядається лише в частині доводів апеляційної скарги, а саме в частині договору №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи убачається, що 19.05.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" (замовник) був укладений договір підряду №01/19-05/21-МДГ-2 (далі - договір №1) та договір підряду №03/02-12/20-КПР-2 від 02.12.2020 (далі - договір №2), згідно умов яких (які є спільними для обох договорів) підрядник зобов`язався своїми силами і засобами та на свій ризик виконати та здати в установлені договором строки підрядні роботи на об`єкті (об`єкті будівництва, будівельному майданчику), який визначається відповідно до додатків до договору, додаткових угод до договору та додатків до них.

Склад та обсяги робіт, що доручаються до виконання підряднику, визначаються договорами, додатковими угодами до нього, додатками, локальним кошторисом та проектною документацією (п. 1.2. договору №1).

Загальна вартість робіт з урахуванням матеріалів визначається відповідно до додатків до даного договору, додаткових угод до договору та додатків до них. Вартість робіт є твердою та узгоджується сторонами у додатках до даного договору, додаткових угодах до договору та додатках до них. Остаточна вартість доручених підряднику робіт за даним договором визначається на підставі актів прийому-передачі виконаних робіт, складених з урахуванням договірної ціни і фактично виконаних об`ємів робіт за звітний період (п. 2.1, 2.2, 2.5 договору №1).

Пунктами 4.7, 4.9, 4.13 договору №1 замовнику надано право відмовитись від прийняття закінчених робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість їх використання відповідно до мети, зазначеної у проектній документації та договорі підряду; не підписувати акт про прийняття виконаних підрядником робіт у випадку не надання підрядником до цього акту всієї виконавчої документації (журнал виконаних робіт, акти та довідки про виконані роботи, акти на приховані роботи та конструкції, паспорти, сертифікати, акти на випробування та устаткування, журнал авторського нагляду, матеріали перевірок тощо на роботи та паспортів, сертифікатів, інструкцій, гарантійних талонів та іншої документації на обладнання, що постачалось підрядником на об`єкт при виконанні даного договору, інші документи, що надаються згідно з вимогами ДБН та СНіП); розірвати даний договір в односторонньому порядку в будь-який час до закінчення виконання робіт (будівництва об`єкта), вимагаючи відшкодування збитків, за умови істотних порушень підрядником умов даного договору. Під істотними порушеннями в даному договорі розуміється: прострочення підрядником виконання робіт на строк понад 10 календарних днів від погоджених сторонами строків; порушення правил техніки безпеки більше 2 разів, що зафіксовано приписами служби техніки безпеки замовника, або якщо порушення правил техніки безпеки підрядником призвело до нещасного випадку; виконання підрядником робіт з відхиленням від проекту.

Відповідно до пунктів 4.14, 4.19, 4.22, 4.29 договору №1 підрядника зобов`язано виконати з використанням власних ресурсів, якщо інше не встановлено умовами даного договору та додатками до нього та в установлені даним договором строки, роботи відповідно до проектної документації, вимог ДБН України, СНіП та додатків до даного договору; передати замовнику закінчені роботи у порядку, передбаченому законодавством та даним договором; не пізніше одного робочого дня з дати встановлення обставин, що перешкоджають виконанню підрядником своїх зобов`язань за даним договором, письмово інформувати замовника про такі обставини, а також про заходи, необхідні для їх усунення, в противному випадку підрядник не має права посилатись на наявність таких обставин; щомісячно до 25 числа звітного місяця надавати замовнику документи по обліку робіт в капітальному будівництві (форми КБ-3 та акти здачі-приймання виконаних робіт).

Згідно п. 10.1-10.2 договору №1 передача-приймання виконаних робіт у відповідності з даним договором оформляється сторонами шляхом підписання акту здачі-приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт ф. КБ-3 протягом 10 робочих днів з моменту закінчення робіт та надання підрядником вказаних актів замовнику на підпис, або замовник надає мотивовану відмову від прийняття робіт та підписання вказаних документів в той же строк. У випадку мотивованої відмови замовника від прийняття робіт внаслідок наявності недоліків або дефектів в роботі, сторонами складається двосторонній акт з переліком необхідних доопрацювань і термінів їх виконання при цьому термін їх усунення не може перевищувати 7 календарних днів. Якщо протягом вказаного строку підрядник не виправить вказані дефекти, замовник має право їх виправити власними засобами та коштами або за допомогою третіх осіб, а підрядник зобов`язується відшкодувати замовнику всі пов`язані з цим витрати. Якщо виявлені недоліки, дефекти в роботі не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою, замовник має право відмовитись від прийняття таких робіт та вимагати від підрядника компенсації збитків.

За недодержання строків виконання робіт/виправлення дефектів робіт, підрядник сплачує замовнику неустойку у відповідності до додатків до договору, додаткових угод до договору та додатків до них. За прострочення передбачених даним договором строків виконання робіт/виправлення дефектів на строк понад 10 календарних днів, замовник вправі застосувати оперативно-господарську санкцію у вигляді відмови від договору та або/підрядник сплачує замовнику штраф відповідно до додатків до договору, додаткових угод до договору та додатків до них. (п. 12.2, 12.3 договору №1).

Відповідно до п. 12.10 договору №1 замовник має право зменшувати будь-який платіж на величину збитків, пені та штрафів, нарахованих ним у відповідності до умов даного договору, а також на суми інших платежів, які підрядник повинен здійснити на користь замовника згідно даного договору.

У випадках, прямо передбачених даним договором, замовник має право відмовитись від даного договору/розірвати його шляхом направлення письмового повідомлення підряднику на адресу підрядника, вказану в даному договорі. В такому випадку даний договір вважається розірваним на 10-й день з дати виправлення повідомлення або вручення його під розпис уповноваженій особі підрядника. В повідомленні про розірвання договору або про відмову від його виконання замовник зобов`язаний вказати дату обстеження об`ємів виконаних підрядником робіт. Підрядник зобов`язаний забезпечити присутність уповноваженого представника на будівельному майданчику в строки, зазначені в повідомленні замовника. В разі нез`явлення уповноваженого представника підрядника на будівельному майданчику для визначення обсягів виконаних робіт, замовник має право скласти акт без участі представника підрядника, в якому зазначаються обсяги виконаних підрядником робіт (п. 14.2, 14.3 договору №1).

Згідно п. 14.4 договору №1 оплаті підлягають роботи, виконані підрядником до дати припинення його зобов`язань по виконанню робіт, в разі виконання цих робіт у відповідності до умов даного договору.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та скріплення печатками обох сторін і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Завершення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке відбулось під час дії договору (п. 16.4 договору №1).

Додатком №1 від 19.05.2021 до договору №1 сторони визначили основні комерційні умови договору, об`єкт та вид робіт, що виконуються за договором: влаштування систем протипожежного та протидимного захисту (в т.ч. монтажні та пусконалагоджувальні роботи всіх систем) житлового будинку №2 на об`єкті "Будівництво багатоквартирних житлових будинків з вбудовано-прибудинковими житловими приміщеннями. Київська область, м. Бровари, територія 2 мікрорайону ІV житлового району по вул. Київській".

Договірна ціна за договором №1 становить 4592905,91 грн з ПДВ (п. 2 додатку №1 до договору №1).

Підрядник зобов`язується розпочати виконання робіт з дати підписання договору та отримання авансового платежу та виконати належним чином роботи і передати їх замовнику протягом 60 календарних днів (п. 3 додатку №1 до договору №1).

В п. 4 додатку №1 до договору №1 сторонами унормовано, що протягом 10 банківських днів з моменту підписання договору замовник перераховує на поточний рахунок підрядника авансовий платіж на закупівлю матеріалів та обладнання у розмірі 968493,63 грн з ПДВ. В строк до 19.11.2021 замовник перераховує на поточний рахунок підрядника другий авансовий платіж на матеріали у розмірі 700000,00 грн з ПДВ. Подальші розрахунки здійснюються замовником відповідно до п. 9.1.2 договору, а саме - на підставі підписаних сторонами актів приймання виконаних будівельних робіт, за винятком сум гарантійного утримання та вартості проавансованого/их матеріалу/робіт.

З матеріалів справи слідує, що 11.06.2021 позивач перерахував відповідачу авансовий платіж у сумі 968493,63 грн (платіжне доручення №1652) та 30.11.2021 - 700000,00 грн (платіжне доручення №3594), що разом становить 1668493,63 грн.

За твердженнями позивача, враховуючи положення п. 3 додатку №1 до договору №1, відповідач зобов`язався виконати підрядні роботи з 11.06.2021 у строк до 09.08.2021, проте у вказаний строк роботи виконані не були.

В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору №1 позивач 07.06.2022 направив відповідачу вимогу про сплату штрафних санкцій у розмірі 1141180,02 грн.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом від 14.06.2022 №11 повідомив про неналежну підготовку об`єкту будівництва для виконання підрядних робіт.

11.07.2022 позивач направив відповідачу повідомлення про розірвання договору №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021, вимогу про сплату штрафних санкцій за порушення договірних зобов`язань, повернення суми авансового платежу, а також просив відповідача направити уповноваженого представника для обстеження та фіксування стану виконання підрядником договору підряду.

Відповідач в свою чергу не погодився з розірванням договору №1 та підставами для такого розірвання, авансовий платіж не повернув та не сплатив штрафні санкції.

Враховуючи порушення відповідачем взятих на себе за договором №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021 зобов`язань щодо виконання робіт, позивачем заявлено до стягнення з відповідача:

- 1668493,63 грн авансових платежів за договором;

- 995213,31 грн пені, нарахованої за період прострочення з 10.08.2021 по 21.07.2022;

- 459290,50 грн штрафу, розрахованого як 10% вартості робіт, з яких допущено прострочення понад десять днів.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021, суд першої інстанції встановив факт порушення відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань щодо виконання робіт за договором, однак вказавши на не з`ясування замовником обсягів виконаних підрядником робіт (враховуючи, що сума авансового платежу перераховувалася підряднику для придбання матеріалів) та не підписання актів виконаних робіт за липень 2022 року, відмовив у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача суми попередньої оплати у розмірі 1668493,63 грн. Поряд з цим, місцевий господарський суд встановивши невірність визначення позивачем періоду нарахування пені, здійснивши його перерахунок (за період з 01.02.2022 по 21.07.2022) дійшов висновку про стягнення з відповідача пені в розмірі 615323,56 грн та штрафу в розмірі 459290,50 грн.

Колегія суддів погоджується з наведеним вище висновком місцевого господарського суду з приводу обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені в розмірі 615323,56 грн за період з 01.02.2022 по 21.07.2022 та штрафу в сумі 459290,50 грн зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Приписами ч. 1 ст. 837 ЦК України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього кодексу (ч. 1 ст. 693 ЦК України).

За частинами 1-4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника; якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника; замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові; якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі (ч. 1 ст.853 ЦК України).

Статтями 525 та 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Дана норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З обставин цієї справи вбачається, що додатком №1 до договору №1 сторони визначили, що підрядник має розпочати виконання робіт з дати отримання авансового платежу та передати їх замовнику протягом 60 календарних днів.

Як було зазначено вище, авансовий платіж за договором №1 в розмірі 1668493,63 грн було сплачено замовником двома платежами, а саме 11.06.2021 у сумі 968493,63 грн та 30.11.2021 - 700000,00 грн. Оскільки договір не містить будь-яких застережень, щодо зобов`язання підрядника виконати роботи протягом 60 днів з дати отримання лише частини авансового платежу, натомість передбачає виконання робіт протягом 60 днів з дати отримання авансового платежу, місцевий господарський суд вірно встановив, що роботи за спірним договором мали бути виконані підрядником протягом 60 днів з 30.11.2021 (отримання всієї суми авансового платежу за договором) та відповідно, до 31.01.2022 (з урахуванням приписів ч. 5 ст. 254 ЦК України, оскільки останній день припав на вихідний день).

Разом з тим станом на 31.01.2022 роботи за спірним договором не були виконані відповідачем, доказів протилежного матеріали справи не містять.

В зв`язку з неналежним виконанням з боку підрядника умов договору №1 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" листом №261/1 від 06.07.2022 повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" про розірвання договору підряду на підставі п. п. 14.2, 14.3.3.

У відповідь на вказане повідомлення відповідач зазначив про відсутність його вини в невиконані зобов`язань за договором та не погодився з розірванням договору №1.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" наголошувалось, що ним не було виконано роботи у встановлений договором строк через неготовність об`єкту для роботи на ньому фахівців відповідача.

Колегія суддів зауважує, що за умовами договору №1 підписанням договору сторони засвідчили, що будівельний майданчик (фронт робіт) підготовлений замовником у повній відповідності до вимог договору та чинного законодавства України (п. 7.1 договору). Одночасно підрядник зобов`язався щотижня інформувати замовника про хід виконання робіт, забезпечення виконання робіт матеріальними ресурсами, загрозу виконання договору тощо (п. 7.2 договору).

Тобто, в разі неможливості виконання робіт за спірним договором на об`єкті, відповідач повинен був повідомити про вказані обставини позивача. Разом з тим, матеріали справи не містять повідомлень відповідача щодо неможливості своєчасного виконання робіт за договором №1 (до 31.01.2022). Лист відповідача від 20.06.2022 №1/6, в якому повідомлено позивача про неповну підготовленість об`єкту для роботи на ньому фахівців Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим", не може бути прийнято судом в якості доказу неможливості виконання робіт за спірним договором підрядником пов`язаного з виконанням своїх зобов`язань замовником, оскільки направлений позивачу майже через 5 місяців після того, як роботи мали бути виконані.

За таких обставин, позивач обґрунтовано скористався своїм правом, наданим п. 4.13, договору №1, та відмовився від останнього. З урахуванням направлення повідомлення про розірвання договору 11.07.2022 та приписів п. 14.2 договору №1, договір є розірваним на 10 день з дати відправлення повідомлення, тобто з 21.07.2022.

Щодо вимоги позивача про повернення авансового платежу в розмірі 1668493,63 грн, з огляду на розірвання договору та не виконання підрядником своїх зобов`язань, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 849 ЦК України визначено, що якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Положеннями частин першої, третьої статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставне набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог, зокрема, про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Таким чином, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою виникнення зобов`язання, визначеного даною нормою, є сукупність наступних умов: набуття (збереження) майна (майном також є грошові кошти) однією особою за рахунок іншої; відсутність для цього підстав, або коли така підстава згодом відпала. До таких підстав відноситься також випадок, коли зобов`язання було припинено на вимогу однієї із сторін, якщо це допускається договором або законом.

Відповідно до частин 2, 3 статті 1212 ЦК України, положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Про можливість виникнення позадоговірного грошового зобов`язання на підставі статті 1212 ЦК України зазначала також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі №910/10156/17.

Згідно приписів ч. 4 ст. 849 ЦК України замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Отже, в правовідносинах підряду має бути з`ясований обсяг виконаних підрядником робіт і їх вартість підлягає відшкодуванню замовником у разі розірвання договору з його ініціативи.

Заявляючи вимогу про повернення авансового платежу за договором №1 позивач вказує на невиконання умов договору та не підписання між сторонами актів виконаних робіт.

Проте, до матеріалів справи відповідачем долучені не підписані замовником акти за договором №1 за липень 2022 року №№1-11 (дані акти направлені позивачу 20.07.2022).

Так, позивач направив відповідачу відмову в підписанні вказаних актів, у зв`язку з наявністю зауважень щодо відсутності виконавчої документації, не виконання частини робіт, вказаних в актах тощо (лист №336 від 02.08.2022).

Слід зауважити, що за умовами договору, сума авансового платежу перераховувалась підряднику для придбання матеріалів. Наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт та листування між сторонами вірогідно можуть свідчити про часткове виконання частини робіт та придбання матеріалів для їх виконання, а відтак вартість придбаного обладнання має бути відшкодовано підрядником.

До того ж, як вірно відмічено судом першої інстанції, умовами п. 14.3 договору №1 передбачено, що в разі відмови замовника від договору, сторони повинні обстежити об`єм виконаних підрядником робіт та скласти відповідний акт. В разі нез`явлення уповноваженого представника підрядника на будівельному майданчику для визначення обсягів виконаних робіт, замовник має право скласти акт без участі представника підрядника, в якому зазначаються обсяги виконаних підрядником робіт.

В повідомленні про розірвання договору від 06.07.2022 замовник вказав дату обстеження об`ємів виконаних підрядником робіт - 07.07.2022 об 10:00. Проте, вказане повідомлення було направлено підряднику 11.07.2022, а отримано останнім 13.07.2022. Отже, замовник звертаючись до підрядника з повідомленням про розірвання договору вказуючи при цьому дату обстеження обсягів виконаних підрядником робіт, яка вже пройшла (тобто обстеження робіт об`єктивно не можливо було реалізувати), фактично знехтував своїм обов`язком вказати дату обстеження та порушив умови договору. При цьому, замовник не реалізував своє право скласти односторонній акт обстеження для встановлення обсягів виконаних підрядником робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування.

Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує. Суд звертається до власної правової позиції, наведеної у постановах Верховного Суду від 05.02.2019 у справі №914/1131/18, від 26.02.2019 у справі №914/385/18, від 10.04.2019 у справі №904/6455/17, від 05.11.2019 у справі №915/641/18.

При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності. Названий принцип полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18).

З наведених обставин вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" після розірвання договору вимагаючи від відповідача повернення суми авансових платежів, зі свого боку, не здійснило всіх необхідних заходів для спільного огляду об`єкту та з`ясування обсягу дійсно виконаних робіт та обсягу придбаних і переданих замовнику матеріалів, та відповідно, їх вартість, яка підлягає відшкодуванню замовником підряднику.

За таких обставин Північний апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Вензабуд" не надано належних доказів які б підтвердили, що станом на момент розірвання договору сума авансу не була освоєна на купівлю матеріалів, використаних при будівництві об`єкта, на обсяг виконаних підрядником робіт, та щодо наявності підстав для стягнення з відповідача суми попередньої оплати в розмірі 1668493,63 грн.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 9925213,31 грн за період з 10.08.2021 по 21.07.2022 та штрафу в розмірі 459290,50 грн за невиконання умов договору №1, судова колегія зауважує слідуюче.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (ч. 1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно п. 8.2, 8.3 додатку №1 до договору №1 за недодержання строків виконання робіт/виправлення дефектів робіт, підрядник сплачує замовнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від ціни договору за кожний день затримки виконання робіт/виправлення дефектів робіт. За прострочення передбачених даним договором строків виконання робіт/виправлення дефектів на строк понад 10 календарних днів, підрядник сплачує замовнику штраф у розмірі 10% від ціни даного договору.

Беручи до уваги, що сторонами обумовлено нарахування пені та штрафу на всю ціну договору, а не залежно від обсягу невиконаних робіт, з огляду на встановлення судом прострочення відповідачем виконання зобов`язань за договором №1, вимога позивача по стягненню пені та штрафу є обґрунтованою.

За розрахунками позивача, відповідач зобов`язаний був виконати роботи за договором у строк до 09.08.2021 (протягом 60 днів від 11.06.2021 (дата отримання першого авансового платежу). Однак, як було зазначено вище, строк виконання договору слід обраховувати з 30.11.2021 (отримання всієї суми авансового платежу). Таким чином, відповідач зобов`язаний був виконати роботи у строк до 31.01.2022.

Перевіривши перерахунок штрафних санкцій здійснений судом першої інстанції з урахуванням вірного періоду нарахувань, колегія суддів встановила їх вірність, відтак сума пені, що підлягає стягненню з відповідача за договором №1 становить 615323,56 грн, штрафу - 459290,50 грн.

Згідно доводів апеляційної скарги, місцевим господарським судом безпідставно стягнено з відповідача пеню в розмірі 615323,56 грн та штраф у розмірі 459290,50 грн, оскільки позивач має непогашену заборгованість перед відповідачем у розмірі 1640456,13 грн. А отже, в силу положень п. 12.10 договору, позивач повинен був зменшити розмір своєї заборгованості на величину пені та штрафу.

Суд апеляційної інстанції відхиляє зазначені доводи скаржника з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, предметом спору в даній справі є стягнення заборгованості за договором підряду №01/19-05/21-МДГ-2 від 19.05.2021 (договір №1) та договором підряду №03/02-12/20-КРП-2 від 02.12.2020 (договір №2).

Підставами позову є невиконання відповідачем зобов`язань за договором №1 та неналежне виконання зобов`язань за договором №2.

Так, за наслідками розгляду даного спору суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 615323,56 грн та штрафу в розмірі 459290,50 грн за невиконання умов договору №1.

Поряд з цим, розглянувши позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за договором №2 суд дійшов висновку про наявність підстав для нарахування пені та штрафу, у зв`язку з істотним порушенням відповідачем строків виконання робіт. Здійснивши власний перерахунок заявлених до стягнення штрафних санкцій (за період з 01.03.2022 по 14.07.2022) суд встановив обґрунтованість вимог за договором №2 в частині стягнення 345169,36 грн пені та 316549,79 грн штрафу. Також судом було встановлено, що у позивача перед відповідачем існує заборгованість за договором №2 у розмірі 1574334,07 грн. За наведеного, місцевий господарський суд, враховуючи повідомлення позивача про необхідність застосування до зобов`язань за договором №2 положень п. 12.10 договору, прийшов до висновку, що заборгованість позивача перед відповідачем має бути зменшена на суму пені у розмірі 345169,36 грн та штрафу в розмірі 316549,79 грн. А отже, Господарський суд міста Києва встановив, що у позивача перед відповідачем, після зменшення суми заборгованості на суму нарахованих штрафних санкцій у відповідності до п. 12.10 договору №2 лишається неоплачена заборгованість у розмірі 912614,92 грн. Вказані обставини не оспорюються сторонами, а відтак є преюдиційними.

З урахуванням викладеного вбачається, що за договором №1 у позивача відсутня будь-яка заборгованість перед відповідачем, доказів протилежного суду не надано. Тоді як наявність заборгованості позивача перед відповідачем у розмірі 912614,92 грн встановлена судом за договором №2. Тобто, зобов`язання сторін щодо сплати грошових коштів, у позивача перед відповідачем та навпаки, виникли в результаті виконання двох різних договорів підряду.

Відповідно до положень ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відтак, зважаючи на межі позовних вимог та враховуючи, що положення п. 12.10 договору (замовник має право зменшувати будь-який платіж на величину збитків, пені та штрафів, нарахованих ним у відповідності до умов даного договору, а також на суми інших платежів, які підрядник повинен здійснити на користь замовника згідно даного договору) застосовано позивачем лише щодо вимог за договором №2, тоді як позовні вимоги задоволено в частині договору №1, а відповідачем не заявлялось зустрічних позовних вимог, в даному випадку відсутні підстави для застосування положень п. 12.10 договору та зменшення заборгованості позивача перед відповідачем за рахунок їх зменшення на суму присуджених до стягнення з відповідача штрафних санкцій. Отже, твердження скаржника про порушення судом норм процесуального права не знайшли свого підтвердження під час перегляду оскаржуваного рішення.

З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених судом під час апеляційного перегляду, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 276 ГПК передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини Північний апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/11719/22 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/11719/22 залишити без змін.

3. Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 у справі №910/11719/22.

4. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об`єднання "Спутнік-Крим".

5. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у строк двадцять днів з дня складення її повного тексту.

Повний текст постанови складено 18.09.2023.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді В.В. Андрієнко

С.І. Буравльов