РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 м. КиївСправа № 910/10592/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ГУДГРЕЙНОІЛ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ ГРУП";

про: стягнення 177.539,28 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГУДГРЕЙНОІЛ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ ГРУП" (далі - відповідач) про стягнення 177.539,28 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором поставки сільськогосподарської продукції від 28.04.2022 № 397-04/22С, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості в сумі 177.539,28 грн., з яких: 170.583,43 грн. - основна заборгованість, 1.962,88 грн. - 3 % річних та 4.992,97 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/10592/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалися судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 28.04.2022 № 397-04/22С (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується поставити, а відповідач прийняти та оплатити сільськогосподарську продукцію, а саме: соняшник (код товару згідно з УКД ЗЕД), урожаю 2021 року, надалі іменований як "товар", в кількості, у строки і на умовах, передбачених у цьому Договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору, визначені умови оплати, а саме:

- 86 % вартості кожної партії товару здійснюється відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача протягом 5-7 банківських днів з моменту надання видаткової накладної (у заліковій вазі), отримання від елеватору реєстрів ТТН на прийняте зерно з визначенням якості по середньодобовому зразку та за умови виставлення рахунку та підписання даного Договору;

- 14 % вартості партії товару протягом 2 банківських днів, наступних за датою отримання на поточний банківський рахунок відшкодування ПДВ відповідачем, відповідно до отриманих та зареєстрованих податкових накладних позивача. Позивач має реєструвати податкові накладні в ЄРПН у відповідності до вимог чинного законодавства з наданням відповідачу квитанцій щодо їх реєстрації, а також правильно заповнені товарно-транспортні накладні.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивачем здійснено поставку товару відповідачу на загальну суму 1.218.453,04 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 09.05.2022 № 122 на суму 411.007,05 грн.;

- від 12.05.2022 № 124 на суму 420.925,78 грн.;

- від 13.05.2022 № 126 на суму 386.520,21 грн.

Також позивачем здійснено реєстрацію податкових накладних: від 09.05.2022 № 11 на суму 411.007,05 грн. з ПДВ, від 12.05.2022 № 20 на суму 420.925,78 грн. з ПДВ та від 13.05.2022 на суму 386.520,21 грн. з ПДВ про що відповідача було повідомлено листами на електронні адреси останнього.

Проте, відповідачем не здійснено оплати 14 % вартості товару, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором в сумі 170.583,43 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.962,88 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.992,97 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Так позивачем, в підтвердження отримання відповідачем відшкодування ПДВ поданий до суду реєстр відшкодування ПДВ відповідача, з якого, зокрема, вбачається отримання відповідачем такого відшкодування, зокрема: 07.02.2023 в сумі 2.308.414,00 грн., 02.03.2023 в сумі 807.896,00 грн., від 17.04.2023 в сумі 2.805.527,00 грн., від 25.04.2023 в сумі 6.148.405,00 грн. та від 25.04.2023 в сумі 742.198,00 грн.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача, за висновками суду, позивачем в підтвердження обставини отримання відповідачем відшкодування ПДВ, подано до суду достатній доказ, який підтверджує таку обставину.

Враховуючи встановлену вище обставину клопотання позивача про витребування доказів судом відхиляється.

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 170.583,43 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 170.583,43 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.962,88 грн. та інфляційних втрат в сумі 4.992,97 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВВТ ГРУП" (Україна, 01054, місто Київ, вулиця Олеся Гончара, будинок 41 ЛІТ, ідентифікаційний код: 36716311) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ГУДГРЕЙНОІЛ" (Україна, 25030, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок 22В, ідентифікаційний код: 39685847) основну заборгованість в сумі 170.583 (сто сімдесят тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 43 коп., 3 % річних в сумі 1.962 (одна тисяча дев`ятсот шістдесят дві) грн. 88 коп., інфляційні втрати в сумі 4.992 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 97 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац