СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/2575/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В. , суддя Слободін М.М.

за участю секретаря судового засідання - Ламанової А.В.

та за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився;

від відповідача (апелянта) - Бочарова О.М. (Ордер серії ВН № 1277517 від 23.08.2023)

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича (вх. № 1742 Х/1)

на рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023, ухвалене у складі судді Жигалкіна І.П.

у справі № 922/2575/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп»,

до Фізичної особи - підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича,

про стягнення 101 485, 59 грн

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича заборгованості за зобов`язанням з повернення попередньої оплати за непоставлений товар, що складає 101 485, 59 грн (де: 72 134,00 грн - основна сума боргу; 25 486,00 грн - інфляційне збільшення суми боргу; 3 865,59 грн - 3% річних від простроченої до оплати суми), а також суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шепітька Євгена Геннадійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» заборгованість за зобов`язанням з повернення попередньої оплати за непоставлений товар, що складає 101 485,59 грн (де: 72 134,00 грн - основна сума боргу; 25 486,00 грн - інфляційне збільшення суми боргу; 3 865,59 грн - 3% річних від простроченої до оплати суми), а також суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Не погодившись з рішенням, ухваленим господарським судом першої інстанції, до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся Фізична особа - підприємець Шепітько Євген Геннадійович, який просить:

- скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23;

- ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» до Фізичної особи-підприємця Шепітька Євгена Геннадійовича про стягнення заборгованості за зобов`язанням з повернення попередньої оплати за непоставлений товар, що складає 101 485,59 грн (де: 72 134,00 грн - основна сума боргу; 25 486,00 грн - інфляційне збільшення суми боргу; 3 865,59 грн - 3% річних від простроченої до оплати суми), а також суми судового збору у розмірі 2684,00 грн.

- справу просить розглядати за участю представника відповідача.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2023 у справі № 922/2575/23 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Шутенко І.А., суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи № 922/2575/23.

30.08.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи № 922/2575/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2023, серед іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича (вх. № 1742 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23. Розгляд апеляційної скарги скаргою Фізичної особи - підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича (вх. № 1742 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23, ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначити справу до розгляду на 12.09.2023 о 12:00 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132.

08.09.2023 на адресу Східного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив в задоволенні апеляційної скарги відповідача відмовити у повному обсязі, а рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23 залишити без змін.

Вказаний відзив досліджено колегією суддів та долучено до матеріалів справи.

Присутня у судовому засіданні представник апелянта подану апеляційну скаргу підтримала, просила задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з підстав викладених у апеляційній скарзі.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа 04.09.2023 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою про одержання 11.09.2023.

Відповідно до ч. 12 статті 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника позивача, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

У відповідності до статті 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як встановлено судом, 21.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ метал груп» (покупець) та Фізичною особою-підприємцем Шепітьком Євгеном Геннадійовичем (постачальник/продавець) було укладено договір поставки шляхом надання пропозиції відповідачем укласти такий договір (оферти - надано рахунок №2107-1/П5-21 від 21.07.2021 на суму 72 134,00 без ПДВ) і прийняття пропозиції позивачем (акцепту - наданий рахунок позивачем був оплачений - платіжне доручення № від 21.07.2021).

У відповідності до зазначеного рахунку № 2107-1/П5-21 від 21.07.2021 сторони погодили наступні умови поставки:

- умови оплати: передоплата - 100%;

- строк поставки: 24 робочих дня з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (замовник повинен надати підтвердження оплати товару);

- рахунок дійсний протягом 14 календарних днів;

- поставка товару до вартості включена.

21.07.2021 Товариством з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» перераховано на користь Фізичної особи-підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича грошові кошти у розмірі 72134, 00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № від 21.07.2021. Призначення платежу - оплата за матеріали згідно рахунку № 2107-1/П5-21 від 21.07.2021.

Таким чином, поставка товару мала відбутись до 26.08.2021.

Водночас, поставка товару відповідачем не здійснена.

Позивач вказує, що звертався до відповідача з листом від 11.02.2022 про повернення грошових коштів у розмірі 72134, 00 грн, однак відповіді не отримав.

04.01.2023 позивач направив на адресу відповідача лист вих. № 15 від 04.01.2023 з вимогою провернути грошові кошти у розмірі 72134, 00 грн.

05.01.2023 відповідач надав відповідь вих. № 0501-1-1/П5-23-1, відповідно якої повідомив, посилаючись на Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), наступне: враховуючи, що завод-виробник та постачальник знаходяться у прифронтовій зоні та інформації про закінчення воєнного стану немає, поставка або фінансові операції протягом воєнного сану є неможливими. Поставка обладнання буде здійснена виключно після зняття військового положення.

Позивач вказує, що станом на час звернення до суду зобов`язання відповідача щодо повернення попередньої оплати за непоставлений позивачу товар не виконані, сума заборгованості складає 72 134,00 грн.

Також, за невиконання умов договору позивачем нараховано 25 486,00 грн інфляційного збільшення суми боргу та 3 865,59 грн 3% річних від простроченої до оплати суми.

Як зазначено вище, рішенням Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шепітька Євгена Геннадійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» заборгованість за зобов`язанням з повернення попередньої оплати за непоставлений товар, що складає 101 485,59 грн (де: 72 134,00 грн - основна сума боргу; 25 486,00 грн - інфляційне збільшення суми боргу; 3 865,59 грн - 3% річних від простроченої до оплати суми), а також суму судового збору у розмірі 2684,00 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду із врахуванням меж апеляційного перегляду згідно положень статті 269 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 11 ЦК України та статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 7 статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

У відповідності до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Приписами ч.1 статті 641 ЦК України визначено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Згідно з ч.1, 2 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Колегія суддів акцентує, що виставлення рахунку № 2107-1/П5-21 від 21.07.2021 відповідачем є за своєю правовою природою офертою (пропозицією) поставки товарів, а в свою чергу, сплата позивачем цього рахунку є прийняттям пропозиції.

Відповідно до статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно зі статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами статті 663 ЦК України передбачено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Зі змісту рахунку № 2107-1/П5-21 від 21.07.2021 убачається, що сторони погодили строк поставки, а саме: 24 робочих дня з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника (замовник повинен надати підтвердження оплати товару).

Таким чином, поставка товару мала відбутись до 26.08.2021.

Водночас, відповідач не надав доказів поставки товару у встановлений строк та не надав доказів повернення отриманих за цей товар коштів, як станом на момент ухвалення рішення суду першої інстанції у даній справі, так і на момент апеляційного розгляду

Відповідно до ч. 2 статті 693 ЦК України визначено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що у Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» виникло право вимагати повернення здійсненої оплати за товар, який йому не був переданий протягом строку, визначеного у рахунку.

Колегія суддів відхиляє твердження апелянта про те, що строк поставки товару не настав, оскільки матеріли справи не містять підтвердження позивача про оплату рахунку, адже, платіжне доручення № від 21.07.2021, яким був оплачений рахунок, містить призначення платежу, а саме: оплата за матеріали згідно рахунку № 2107-1/П5-21 від 21.07.2021, що є однозначним ідентифікатором коштів, які надійшли Фізичній особі - підприємцю Шепітько Євгену Геннадійовичу. Призначення платежу, у даному випадку, є безсумнівним посилом про факт прийняття позивачем пропозиції укласти договір поставки на запропонованих умовах.

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.

Оплата товару є повною і безумовною відповіддю позивача на пропозицію відповідача укласти договір поставки, а цільове призначення платежу є підтвердженням оплати товару, оскільки має чітке посилання на рахунок наданий відповідачем для оплати.

Крім того, суд акцентує, що ненадання повідомлення про оплату не є невідкладною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні статті 613 ЦК України; тому наявність або відсутність повідомлення не звільняє відповідача від обов`язків, які випливають з укладеного у спрощений спосіб договору.

Посилання апелянт на те, що останній дізнався про наявність акцепту лише після отримання позову, спростовується наявними у справі доказами.

Так, 04.01.2023 позивач направив на адресу відповідача лист вих. № 15 від 04.01.2023 з вимогою провернути грошові кошти у розмірі 72134, 00 грн.

05.01.2023 відповідач надав відповідь вих. № 0501-1-1/П5-23-1, відповідно якої повідомив, посилаючись на Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», лист № 2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислової палати України щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), наступне: враховуючи, що завод-виробник та постачальник знаходяться у прифронтовій зоні та інформації про закінчення воєнного стану немає, поставка або фінансові операції протягом воєнного сану є неможливими. Поставка обладнання буде здійснена виключно після зняття військового положення.

А отже, відповідачу достеменно було відомо про свій обов`язок поставити товар.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про стягнення з Фізичної особи-підприємця Шепітька Євгена Геннадійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АВ Метал Груп» заборгованість за зобов`язанням з повернення попередньої оплати за непоставлений товар у розмірі 72 134,00 грн.

Щодо стягнення 3 % річних у розмірі 3865, 59 грн та інфляційних втрат у розмірі 25486, 00 грн, колегія суддів зазначає таке.

У відповідності до статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, враховуючи положення статті 625 ЦК України, нарахування інфляційних на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові (постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 у справах №703/2718/16-ц та №646/14523/15-ц, постанови Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №915/880/18, від 26.09.2019 у справі №912/48/19, від 18.09.2019 у справі №908/1379/17 тощо).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, а також 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу (постанова Верховного Суду від 05.07.2019 у справі №905/600/18).

Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Така правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 905/600/18, від 23.10.2018 у справі №913/70/18.

За розрахунком позивача сума 3 % річних за період з 27.08.2021 по 08.06.2023 становить 3865, 59 грн та сума інфляційних втрат за період з вересня 2021 року по травень 2023 становить 25486, 00 грн.

Перевіривши розрахунок 3 % річних за період з 27.08.2021 по 08.06.2023 у розмірі 3865, 59 грн та інфляційних втрат за період з вересня 2021 року по травень 2023 року у розмірі 25486, 00 грн, суд апеляційної інстанції встановив, що він є вірним, а методика нарахування відповідає вимогам закону, а отже вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що у даній справі № 922/2575/23 позивачем не нараховувалась та не заявлялась до стягнення пеня.

Розрахунок заборгованості за зобов`язанням з повернення попередньої оплати за непоставлений товар не містить штрафних санкцій, а є ніщо інше, як відповідальність за прострочення грошового зобов`язання у відповідності до приписів статті 625 ЦК України.

Відтак, розрахунок суми належної до сплати не обмежується шестимісячним строком.

Також, колегія суд апеляційної інстанції акцентує, що позивачем у позовній заяві не ставилось питання про розірвання договору. Правовою підставою позову є невиконання умов договору поставки відповідачем. Тому твердження апелянта про розірвання позивачем договору в односторонньому порядку, не знайшло свого підтвердження.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23 слід залишити без змін.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів зазначає, що оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, то судові витрати понесені апелянтом, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця Шепітько Євгена Геннадійовича (вх. № 1742 Х/1) залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Харківської області від 08.08.2023 у справі № 922/2575/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження постанови апеляційного господарського суду передбачені статтями 286-289 ГПК України.

У судовому засіданні 12.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Повний текст постанови складено та підписано 21.09.2023.

Головуючий суддя І.А. Шутенко

Суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін