ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року Черкаси справа №925/798/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І. із секретарем судового засідання Міняйло А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду справу

за позовом Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Є.Ґедройця, 5, м.Київ, 03150, ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, 65012, ідентифікаційний код 40081200)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології» (бульвар Шевченка, 132, м.Черкаси, 18031, ідентифікаційний код 31855379)

про стягнення 144 500,00 грн та зобов`язання вчинити дії,

за участю представників:

від позивача Лунгул Л.А., за довіреністю,

від відповідача Озеран К.О., за довіреністю, Постригань Т.В., за довіреністю,

13.06.2023 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулось у Господарський суд Черкаської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології», у якому просить суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології» на користь акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» штрафні санкції відповідно до умов договору на надання рекламних послуг №ОД-ДН-2-21-469д-НЮ з 15.05.2022 до 15.05.2023 у розмірі 144 500,00 грн,

звільнити земельну ділянку регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від рекламного засобу товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології», шляхом демонтажу засобу, який розташований за адресою вул.Сумгаїтська з вул.Можайського, Соснівський район, Черкаської область та відшкодувати судові витрати. У позовній заяві позивач просить суд проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після закінчення строку дії договору, позивач та відповідач у період з липня 2021 року до квітня 2022 року щомісячно продовжували дію договору №ОД/ДН-2-21-469д-НЮ про надання рекламних послуг шляхом надсилання рахунків за надані послуги, підписання актів наданих послуг та відповідно оплати таких послуг. За доводами позивача з 01.05.2022 у відповідача виникло зобов`язання протягом двох тижнів після дати припинення договірних відносин демонтувати рекламні конструкції власними силами відповідно до підпункту 2.2.19 пункту 2.2 договору, яке відповідач повинен був виконати до 14.05.2022, проте відповідач зобов`язання з демонтажу конструкції не виконав та на момент звернення позивача з цим позовом до суду. У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо демонтажу рекламної конструкції, у відповідача виникло зобов`язання з 15.05.2022 сплачувати позивачу неустойку протягом першого місяця у розмірі 10% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання, а у подальшому 30% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання. Отже, за розрахунком позивача, заборгованість відповідача за надані рекламні послуги за 2022 рік становить 15000,00 грн, а розмір неустойки, яку відповідач повинен сплатити позивачу, за період з 15.05.2022 до 14.06.2022 становить 129 500,00 грн за примусовим стягненням яких і звернувся позивач з цим позовом до суду.

У своїй відповіді на відзив, яка надійшла до суду 24.07.2023, позивач зазначив, що договором передбачений чіткий порядок дій сторін у випадку настання обставин непереборної сили, зокрема письмове повідомлення іншої сторони в зазначені договором строки та надання відповідних документів, які видаються Торгово-промисловою палатою України. Однак, жодних підтверджуючих документів з цього питання на адресу позивача не надходило. Продовження строку дії договору підтверджується підписаними актами виконаних робіт та оплатою відповідача вартості наданих рекламних послуг.

13.07.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що між позивач та відповідачем було укладено договір на проведення рекламної компанії з 01.04.2021 до 30.06.2021. Ціна договору складається з вартості всіх послуг, що надаються виконавцем протягом строку дії договору та становить 3750,00 грн, які були оплачені відповідачем у повному обсязі. Пунктом 6.1 договору визначено, що він набирає чинності з моменту його укладення і діє до 30.06.2021, а в частині розрахунків до повного виконання. Отже, відповідачем виконані умови договору належним чином у повному обсязі. Крім того, відповідач зазначив, що на виконання пункту 7.2 договору, відповідач своїми листами від 29.06.2022, від 05.07.2022 та від 18.07.2022 повідомив позивача про настання форс-мажорних обставин, що свідчить про відсутність наміру пролонгації договору зі сторони відповідача. Про відсутність наміру пролонгації договору позивачу стало відомо з направлених останньому листів, тому посилання позивача на здійснення відповідачем конклюдентних дій, направлених на виконання договору, є безпідставними. Отже, за доводами відповідача строк дії договору закінчився 30.06.2021, будь-яких додаткових угод щодо пролонгації дії договору між сторонами не укладалось. Крім того, на спірній рекламній конструкції розміщено соціальну рекламу щодо протидії військової агресії російської федерації, а рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №424 від 07.06.2022, з 12.04.2022 до 23.08.2022 звільнено власників рекламних конструкцій, які мають договори на тимчасове користування місцями (для розміщення рекламних засобів та встановлення пріоритету їх розміщення), які перебувають у комунальній власності територіальної громади міста Черкаси або повноваження щодо розпорядження якими здійснюють органи місцевого самоврядування міста Черкаси від плати передбаченої цим договорами. Отже, враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

У своїх запереченнях на відповідь на відзив, які надійшли до суду 08.08.2023, відповідач зазначив, що за умовами договору, позивач зобов`язався завчасно надавати відповідачу акти наданих послуг, проте позивачем надано суду бухгалтерську довідку про надання послуг після закінчення строку дії договору, яка не є первинним документом. Також позивачем не надано суду актів звірки, документів, що підтверджують наявність або відсутність у суб`єкта підприємництва якої-небудь заборгованості, в яких відображаються перелік документів, що свідчать про виконання робіт, надання послуг та про їх оплату. Отже, позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження факту надання позивачем рекламних послуг, зокрема актів виконання робіт/надання послуг та актів звірки.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 19.06.2023 відкрито провадження у справі, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ж ухвалою призначено судове засідання у справі о 10 год 45 хв 26.07.2023. Встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позов та усіх доказів, якими обґрунтовує свої заперечення та клопотання щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також встановив строк для подання заперечень на відповідь на відзив (у разі їх наявності) не пізніше 26.07.2023, позивачу встановлено строк на подачу відповіді на відзив відповідача на позов не пізніше 15.07.2023.

Протокольною ухвалою від 26.07.2023 суд задовольнив клопотання представника відповідача про оголошення перерви у судовому засіданні та оголосив перерву у судовому засіданні до 10 год 00 хв 29.08.2023.

Протокольною ухвалою від 29.08.2023 суд оголосив перерву у справі до 14 год 30 хв 06.09.2023.

Представниця позивача у судовому засіданні 06.09.2023 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні 06.09.2023 проти задоволення позовних вимог заперечили та просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні 06.09.2023 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

22.09.2021 між Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Одеська залізниця» в особі начальника виробничого підрозділу «Шевченківська дирекція залізничних перевезень» філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Маркетингові Технології» (замовник) було укладено договір про надання рекламних послуг №ОД-ДН-2-21-469д-НЮ (далі договір). За умовами цього договору виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику послуги з тимчасового розміщення на території та/або об`єктах регіональної філії «Одеська залізниця» рекламних засобів замовника з можливістю подальшого експонування реклами (далі послуги) у визначений сторонами строк, а замовник зобов`язується приймати і оплачувати зазначені послуги (пункт 1.1 договору).

Місце розміщення, тип рекламних засобів, строки та вартість надання послуг визначаються додатком №1 до цього договору, який є невід`ємною і складовою частиною цього договору (пункт 1.2 договору).

Виконання робіт, пов`язаних із монтажем (встановленням), експлуатацією, обслуговуванням, утримання та демонтажем власних рекламних засобів, здійснюються замовником самостійно та за власний рахунок (пункт 1.4 договору).

Виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги на території та/або об`єктах регіональної філії «Одеська залізниця» на підставі, у порядку та на умовах цього договору; завчасно надавати замовнику акти наданих послуг (пункти 2.1.1 та 2.1.4 договору).

Замовник зобов`язується належним чином виконувати умови цього договору й додатків до нього, дотримуватись вимог законодавства України про рекламу, про благоустрій населених пунктів та законодавства про розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів; своєчасно сплачувати послуги виконавця відповідно до розділу 3 цього договору; щомісячно, протягом 3 робочих днів з дати отримання від виконавця акта наданих послуг, приймати надані послуги шляхом підписання, тобто погодження, акту наданих послуг; привести у належний санітарно-технічний стан територію та/або об`єкти у разі припинення дії договору чи односторонньої відмови виконавця (розірвання) від цього договору; протягом 2 тижнів після припинення/розірвання дії договору виконати демонтаж власних рекламних засобів самостійно та за власний рахунок у присутності представників виконавця згідно з проектною документацією, дотриманням норм техніки безпеки, електробезпеки, пожежної безпеки та санітарних норм із залученням особи, яка має таку ліцензію/дозвіл на підставі окремого договору. Такий демонтаж власних рекламних засобів замовника посвідчується відповідним актом, що погоджується сторонами шляхом підписання (пункти 2.2.4., 2.2.15, 2.2.17-2.2.19 договору).

Ціна договору складається із сукупної вартості усіх послуг, що надаються виконавцем протягом строку його дії, визначена додатком №1 до цього договору та становить 3750,00 грн, у тому числі ПДВ 625,00 грн (пункт 3.1 договору).

Вартість послуг за місяць становить 1250,00 грн, у тому числі ПДВ 208,33 грн (пункт 3.2 договору).

Розрахунки проводяться в національній валюті України у безготівковій формі щомісячно, на підставі наданого виконавцем рахунку шляхом 100% передоплати вартості послуг не пізніше ніж 3 банківські дні до початку місяця, у якому будуть надаватися послуги (пункт 3.3 договору).

При несвоєчасному демонтажу замовником власних рекламних засобів, виконавцем протягом першого місяця нараховується неустойка у розмірі 10% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання, у подальшому з другого місяця неустойка збільшується до 30% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання (пункт 4.9 договору).

Після закінчення строку дії договору та нездійснення замовником демонтажу власних рекламних засобів, плата за послуги нараховується за весь час розміщення замовником рекламних засобів до фактичної дати здійснення демонтажу (пункт 4.10 договору).

Сторони встановили строк позовної давності щодо стягнення та нарахування штрафних санкцій замовнику за цим договором тривалістю 2 роки відповідно до частини 1 статті 259 Цивільного кодексу України (пункт 4.11 договору).

Усі зміни та доповнення до цього договору, у тому числі пов`язані із початком та закінченням періоду проведення рекламної кампанії, вносяться сторонами за взаємною згодою шляхом укладення додаткових угод, які є його невід`ємною і складовою частиною та мають юридичну силу, якщо вони підписані уповноваженими представниками сторін (пункт 5.1 договору).

Договір набирає чинності з моменту його укладення і діє до 30.06.2021, а в частині розрахунків до повного виконання (пункт 6.1 договору).

Закінчення строку дії цього договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення його умов, якщо такі мали місце під час дії цього договору (пункт 6.2 договору).

Договір підписаний уповноваженими представниками замовника та виконавця та скріплений відповідними печатками підприємств.

До договору між виконавцем та замовником підписані додатки: додаток 1 «Розрахунок вартості надання рекламних послуг»; додаток 2 «Протокол узгодження договірної ціни».

Згідно з додатком 1 «Розрахунок вартості надання рекламних послуг», сторони за договором уклали цю додаткову угоду, у якій визначили вид робіт: послуга по тимчасовому розміщенню на території та об`єктах філії «Одеська залізниця» спеціальної рекламної конструкції замовника з можливістю подальшому експонування на ній рекламоносіїв (двосторонній біл-борд 3м х 6м. Період проведення рекламної кампанії з 01.04.2021 до 30.06.2021. Адресна програма: в`їзд в місто Черкаси, біля перехрестя вул. Сумгаїтська з вул. Можайського, Соснівський район, Черкаська область. Вартість робіт на 01.04.2021: 34,72 грн * 18 м2 * 2 = 1250,00 грн. Загальна вартість в місяць 1250,00 грн, в тому числі ПДВ 20%. Графік оплати згідно з пунктом 3.3 договору.

У додатку 2 «Протокол узгодження договірної ціни» сторонами за договором досягнуто погодження про договірну ціну рекламних послуг, що виконуватимуться за договором на розміщення реклами від 22.09.2021 в сумі 1250,00 грн в місяць.

22.05.2023 комісією позивача складено акт про перевірку стану рекламоносіїв, розміщених у місті Черкаси на території та об`єктах регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на предмет візуального санітарно-технічного стану та якості експонування реклами, у пункті 1.28 зазначено, що стаціонарна рекламна конструкцію (білборд однобічний) 3,0 м * 6,0 м, місце розташування: місто Черкаси, вул. Сумгаїтська з вул. Можайського, Соснівський район, власник Товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетингові Технології», договір від 22.09.2021 №ОД-ДН-2-21-469д-НЮ, знаходиться в задовільному естетичному стані, табличка з маркуванням в наявності.

Відповідач протягом періоду з 01.04.2021 до 30.06.2021 оплатив відповідачу вартість послуг у повному обсязі, перерахувавши на користь позивача 3750,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №836 від 14.05.2021 на суму 1250,00 грн, №848 від 31.05.2021 на суму 1250,00 грн, №861 від 29.06.2021 на суму 1250,00 грн (а.с.72-74), а також довідкою позивача №115 від 23.05.2023, згідно з якою відповідач сплатив на користь позивача 3750,00 грн за надані рекламні послуги у період з 01.04.2021 до 30.06.2021 (а.с.32).

За доводами позивача після закінчення строку дії Договору з 30.06.2021 до 30.04.2022 сторони фактично продовжували дію договору своїми конклюдентними діями (продовженням надання рекламних послуг та їх оплатою) та обміном листами. Позивачем надавались відповідачу відповідні рахунки, у яких позивач визначав розмір щомісячної вартості послуг по тимчасовому розміщенню на території та об`єктах Регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» спеціальної рекламної конструкції вдіповідача з можливістю подальшого експонування на них рекламоносіїв, які відповідач погодив та оплатив.

Позивачем у матеріали справи також надані рахунки на оплату послуг по рекламі за період з липня 2021 року до квітня 2022 року: №139/72 від 20.07.2021 на суму 1330,00 грн, №139/82 від 26.07.2021 на суму 1330,00 грн, №139/97 від 16.08.2021 на суму 1330,00 грн, №139/109 від 13.09.2021 на суму 1330,00 грн, №139/125 від 26.10.2021 на суму 1429,60 грн, №139/136 від 19.11.2021 на суму 1429,60 грн, №139/142 від 13.12.2021 на суму 1429,60 грн, №139/7 від 17.01.2022 на суму 1429,60 грн, №139/18 від 15.02.2022 на суму 1449,18 грн, №139/31 від 28.03.2022 на суму 1429,60 грн та акти виконаних робіт №8 від 31.08.2021 на суму 1330,00 грн, №9 від 30.09.2021 на суму 1330,00 грн, №10 від 31.10.2021 на суму 1330,00 грн та №11 від 30.11.2021 на суму 1429,60 грн (а.с.35-48), які на думку позивача підтверджують факт продовження строку дії договору та наявність господарських відносин між позивачем та відповідачем.

Відповідачем виставлені позивачем рахунки оплатив у повному обсязі, що підтверджується наданими позивачем платіжними інструкціями та визнається позивачем у справі (а.с.98-102).

Згідно з довідкою №114 від 23.05.2023 відповідач сплатив на користь позивача 13897,60 грн за надані рекламні послуги у період з 01.07.2021 до 31.05.2022 (а.с.31).

Позивач звернувся до відповідача із претензією №03-55/172 від 13.07.2022, у якій просив відповідача у десятиденний строк з дня отримання цієї претензії, перерахувати 4288,80 грн за надані рекламні послуги на рахунок позивача.

У відповідь на претензію позивача, відповідач надіслав лист №12 від 18.07.2022, у якому вказав, що у зв`язку із веденням воєнних дій, рекламні послуги не замовляються, рекламний носій не задіяний в роботі, кошти у Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові Технології» відсутні у зв`язку з призупиненням господарської діяльності. У своєму листі відповідач також зазначив, що настання форс-мажорних обставин звільняє особу від відповідальності за порушення зобов`язання за договором.

За доводами позивача, з 01.05.2022 у відповідача виникло зобов`язання протягом двох тижнів після дати припинення договірних відносин демонтувати рекламні конструкції власними силами відповідно до підпункту 2.2.15 пункту 2.2 договору, проте зобов`язання з демонтажу конструкції, яке відповідач повинен був виконати до 14.05.2022, не було виконане відповідачем та з 15.05.2022 таке зобов`язання є простроченим, та у відповідача виник обов`язок зі сплати на користь позивача неустойки.

Відповідач у добровільному порядку свого обов`язку з демонтажу рекламних конструкцій не виконав, з травня 2022 року до травня 2023 року плату за розміщення рекламного засобу не сплатив, що і стало підставою для звернення позивача з цим позовом до суду для примусового стягнення з відповідача штрафних санкцій та звільнення земельної ділянки позивача від рекламного засобу, який належить відповідачу.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд при прийнятті рішення та оцінка аргументів учасників справи.

Предметом спору у цій справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача плати за надані послуги та штрафних санкцій відповідно до умов договору на надання рекламних послуг та зобов`язання відповідача звільнити земельну ділянку позивача від рекламного засобу, який належить позивачу, шляхом його демонтажу.

За приписами частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами у справі за своєю правовою природою є відносинами з надання послуг, на підставі укладеного між сторонами договору, які урегульовані зокрема главою 63 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (частина 1 статті 903 Цивільного кодексу України).

Статтею 905 Цивільного кодексу України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем, як замовником, був укладений договір, предметом якого є надання замовнику послуги з тимчасового розміщення на території та/або об`єктах регіональної філії «Одеська залізниця» рекламних засобів замовника з можливістю подальшого експонування реклами.

Закон України «Про рекламу» визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.

Згідно з положеннями статті 1 цього Закону: виробник реклами - особа, яка повністю або частково здійснює виробництво реклами; внутрішня реклама - реклама, що розміщується всередині будинків і споруд; зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб). Розміщення зовнішньої реклами на територіях та об`єктах поза населеними пунктами провадиться лише за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Постановою КМУ №2067 від 29.12.2003 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами.

Місце розташування рекламного засобу - площа зовнішньої поверхні будинку, споруди, елемента вуличного обладнання або відведеної території на відкритій місцевості у межах населеного пункту, що надається розповсюджувачу зовнішньої реклами в тимчасове користування власником або уповноваженим ним органом (особою).

Спеціальні конструкції - тимчасові та стаціонарні рекламні засоби (світлові та несвітлові, наземні та неназемні (повітряні), плоскі та об`ємні стенди, щити, панно, транспаранти, троли, таблички, короби, механічні, динамічні, електронні табло, екрани, панелі, тумби, складні просторові конструкції, аеростати, повітряні кулі тощо), які використовуються для розміщення реклами; (пункт 1 Типових правил).

На територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у комунальній власності, встановлюється у порядку, визначеному органами місцевого самоврядування, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою). При цьому площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу. Для неназемного та недахового рекламного засобу площа місця дорівнює площі вертикальної проекції цього засобу на уявну паралельну їй площину (пункт 32 Типових правил).

Судом також встановлено та визнається обома учасниками у справі, що на підставі договору, відповідачем на території (земельній ділянці), яка належить до сфери розпорядження філії «Одеська залізниця», було розміщено рекламну конструкцію замовника - двосторонній біл-борд розміром 3м х 6м.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 Цивільного кодексу України).

Як зазначено вище плата за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів, що перебуває у державній або приватній власності встановлюється на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою).

У договорі сторони погодили, що ціна договору складається із сукупної вартості усіх послуг, що надаються виконавцем протягом строку його дії, визначена додатком №1 до цього договору та становить 3750,00 грн, вартість послуг за місяць становить 1250,00 грн.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

У договорі сторони погодили, що строк його дії становить 3 місяці з 01.04.2021 до 30.06.2021 (пункт 6.1 договору та додаток 1 до договору).

Отже, суд дійшов висновку, що умовами договору сторони фактично визначили, що позивач надає відповідачу місце для розміщення його рекламної конструкції та визначили розмір плати за таке тимчасове користування місцем протягом строку дії цього договору.

Як встановлено судом, у період з 01.04.2021 до 30.06.2021 відповідач вніс таку плату у повному обсязі, перерахувавши на користь позивача 3750,00 грн, що підтверджується належними доказами, які містяться у матеріалах справи (а.с.72-74).

Отже, свої зобов`язання в частині внесення плати за тимчасове користування місцем розташування рекламних засобів відповідач виконав у повному обсязі.

Суд критично оцінює доводи позивача щодо продовження дії договору у зв`язку з оплатою відповідачем рахунків позивача, оскільки умовами договору сторони визначили строк дії договору до 30.06.2021, а умов щодо його пролонгації чи продовження договір не містить. Судом також встановлено, що будь-яких додаткових угод про продовження терміну дії договору після 30.06.2021 матеріали справи не містять. Отже, укладений між сторонами 22.09.2021 договір є припиненим, внаслідок закінчення терміну, на який його було укладено, тому суд дійшов висновку, що після 30.06.2021 у відповідача відсутні будь-які зобов`язання зі сплати вартості наданих позивачем рекламних послуг.

Посилання позивача на те, що після закінчення строку дії договору, відповідач у період з 30.06.2021 до 30.04.2022 оплачував виставлені позивачем рахунки, не свідчить про продовження договору, а вказує лише на те, що між позивачем та відповідачем у цей період виникли правовідносини з оплатного користування місцем розташування рекламного засобу, проте ці взаємовідносини не охоплюються договором №ОД-ДН-2-21-469д-НЮ від 22.09.2021.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору на який його було укладено, договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії договору є невиконанням зобов`язання за цим договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що після 30.06.2021 у відповідача відсутній обов`язок із внесення плати за договором №ОД-ДН-2-21-469д-НЮ від 22.09.2021, тому вимога позивача про стягнення з відповідача 15000,00 грн заборгованості (за період з травень 2022 року травень 2023 року) за надані послуги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За умовами договору замовник зобов`язується протягом 2 тижнів після припинення/розірвання дії договору виконати демонтаж власних рекламних засобів самостійно та за власний рахунок.

При несвоєчасному демонтажу замовником власних рекламних засобів, виконавцем протягом першого місяця нараховується неустойка у розмірі 10% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання, у подальшому з другого місяця неустойка збільшується до 30% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до статті 193 Господарського Кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (стаття 216 Господарського Кодексу України).

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (статті 217, 218 Господарського Кодексу України).

Стаття 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями у розумінні цього Кодексу визначає господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. А частина 4 статті 231 Господарського Кодексу України встановлює, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського Кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

У статті 549 Цивільного Кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пунктом 4.9 договору визначено, що при несвоєчасному демонтажу замовником власних рекламних засобів, виконавцем протягом першого місяця нараховується неустойка у розмірі 10% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання, у подальшому з другого місяця неустойка збільшується до 30% від щомісячної вартості послуг за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Судом встановлено, що після закінчення строку дії договору, відповідач не здійснив у визначений строк демонтажу власного рекламного засобу, тому за умовами договору зобов`язаний сплатити на користь позивача відповідний розмір неустойки, у межах шестимісячного строку.

За розрахунком суду, розмір неустойки в межах шестимісячного строку на суму щомісячної вартості послуг (1250,00 грн) з врахуванням дати з якої у позивача виникло право на нарахування такої неустойки (15.07.2021) та визначеного позивачем строку нарахування неустойки становить 106,54 грн, тому суд задовольняє вимогу позивача про стягнення з відповідача неустойки саме у такому розмірі.

Щодо вимоги позивача про звільнення земельної ділянки позивача від рекламного засобу відповідача, шляхом його демонтажу, суд зазначає наступне.

За домовленістю сторін обов`язок з монтажу та демонтажу рекламних конструкцій покладений саме на відповідача, при цьому відповідно до умов договору відповідач зобов`язався протягом 2 тижнів після припинення/розірвання дії договору виконати демонтаж власних рекламних засобів самостійно та за власний рахунок у присутності представників виконавця згідно з проектною документацією, дотриманням норм техніки безпеки, електробезпеки, пожежної безпеки та санітарних норм із залученням особи, яка має таку ліцензію/дозвіл на підставі окремого договору. Такий демонтаж власних рекламних засобів замовника посвідчується відповідним актом, що погоджується сторонами шляхом підписання.

Як встановлено судом вище, строк дії вищенаведеного договору сплив 30.06.2021, тому у відповідача виник обов`язок з демонтажу власних рекламних засобів.

Натомість, відповідач від виконання покладеного на нього договором зобов`язання щодо здійснення демонтажу власних рекламних конструкцій ухиляється, що підтверджується наявним в матеріалах справи актом про перевірку стану рекламоносіїв, розміщених у місті Черкаси на території та об`єктах регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на предмет візуального санітарно-технічного стану та якості експонування реклами від 22.05.2023.

Оскільки вищевказані дії відповідача суперечать положенням договору, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, сплачена сума судового збору підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 2685,98 грн.

Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології» (бульвар Шевченка, 132, м.Черкаси, 18031, ідентифікаційний код 31855379) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Є.Ґедройця, 5, м.Київ, 03150 ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, 65012, ідентифікаційний код 40081200) 106,54 грн неустойки.

3.Звільнити земельну ділянку регіональної філії «Одеська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» від рекламного засобу Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології», шляхом демонтажу рекламного засобу, який розташований за адресою в`їзд у місто Черкаси біля перехрестя вул.Сумгаїтська з вул.Можайського, Соснівський район, Черкаської область.

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетингові технології» (бульвар Шевченка, 132, м.Черкаси, 18031, ідентифікаційний код 31855379) на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Є.Ґедройця, 5, м.Київ, 03150 ідентифікаційний код 40075815) в особі регіональної філії «Одеська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул.Пантелеймонівська, 19, м.Одеса, 65012, ідентифікаційний код 40081200) 2685,98 грн судового збору.

5.В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене 22.09.2023.

Суддя О.І.Кучеренко