ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3307/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Водоканал", м. Запоріжжя

до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в розмірі 1 803,66 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Комунальне підприємство "Водоканал" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення заборгованості за договором про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення № 6447В від 07.12.2022 в розмірі 1 803,66 грн., з яких:

- 1 691, 75 грн. - основний борг;

- 27, 06 грн. - пеня;

- 22, 26 грн. - 3 % річних;

- 62, 59 грн. - інфляційні збитки.

Ухвалою від 03.07.2023 позовну заяву залишено без руху.

10.07.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 14.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

26.07.2023 від відповідача надійшов відзив на позов.

04.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

14.09.2023 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору №6447В від 07.12.2022 в частині своєчасної на повної оплати з водопостачання та водовідведення.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач проти позову заперечив, зазначив, позивачем у другій половині дня 28 грудня 2022 року (час та дата отримання були зазначені під час підписання примірників КП «Водоканал») передано акти-рахунки від 27.12.2022 за надані послуги протягом вересня-грудня 2022 року на загальну суму 1 691,75 грн., а саме:

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за вересень 2022 року на суму 160,27 грн.,

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за жовтень 2022 року на суму 534,24 грн.,

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за листопад 2022 року на суму 687,66 грн.,

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за грудень 2022 року на суму 409,58 грн..

Відповідач вказав, що казначейське обслуговування Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) здійснюється Головним управлінням Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Відповідно до регламенту роботи органів Державної казначейської служби України у період завершення бюджетного 2022 року та початку 2023 року, затвердженого наказом Казначейства від 06.12.2022 № 359, граничним терміном здійснення видатків бюджетного 2022 року було 30.12.2022, а саме 30.12.2022 до 19.30 завершується прийняття електронних документів клієнтів із системи дистанційного обслуговування «Клієнт-казначейства - Казначейство» (далі - СДО) до облікових систем «Є-Казна Доходи», АС «Є-Казна». У період з 31.12.2022 по 03.01.2023 (включно) прийняття органами казначейства електронних документів від клієнтів через СДО, в тому числі і від міжрегіонального управління, не здійснювалась. Клієнтська частина СДО у зазначений період працювала в штатному режимі (доступний перегляд інформації, друк виписок, функції формування та візування документів).

Відповідаю до вимог Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 № 309 (зі змінами та доповненнями), Порядку казначейського обслуговування державного бюджету за витратами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.12.2012 № 1407 (зі змінами та доповненнями), а також враховуючи наближення завершення бюджетного 2022 року, здійснити реєстрацію фінансових зобов`язань за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області було неможливо.

Відповідач зазначив, що своєчасна реєстрація фінансових зобов`язань в органах Державної казначейської служби України була ускладнена за рахунок тривалих планових стабілізаційних відключень електроенергії, що здійснювалися з метою стабілізації стану Єдиної енергосистеми України на території Запорізької, Дніпропетровської областей.

Своєчасність оплати послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) залежить від своєчасності надання КП «Водоканал» актів наданих послуг.

З огляду на те, що Акти-рахунки до договору № 6447в від 17.12.2022 за надані послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення були отримані від КП «Водоканал» в кінці бюджетного періоду (28 грудня 2022 року), це унеможливило своєчасне формування та надання Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) платіжних документів до Головного управління Державної казначейської служби України у Дніпропетровській області.

Відповідач наголосив на безпідставності нарахування КП «Водоканал» Запорізької міської ради неустойки у вигляді пені, 3% річних та інфляційних збитків у розмірі 111,91 грн.

ВІДПОВІДЬ ПОЗИВАЧА НА ВІДЗИВ.

Позивач зазначив, що сторонами Договору було узгоджено майданчики Споживача, по яким КП «Водоканал» надавались послуги водопостачання та водовідведення в період вересня-грудня 2022 року. Факт належного виконання позивачем умов договору підтверджується складеними Споживачем звітами про покази приладів обліку та актами-рахунками за надані послуги, складеними КП «Водоканал» на загальну суму 1 691,75 грн. Вказані акти-рахунки були підписані уповноваженою особою Відповідача без будь-яких зауважень (претензій), отже з розрахунками викладеними в них був згоден в повному обсязі.

Відповідачем не заперечується факт отримання послуг з водопостачання та водовідведення за період вересня-грудня 2022 року, як і не заперечується те, що відповідачем було порушено свій обов`язок з оплати наданих позивачем послуг в розмірі 1 691,75 грн.

Однак, в порушення умов договору Відповідачем не було виконано взяті на себе господарські зобов`язання, не було здійснено оплату своєчасно та в повному обсязі за отримані послуги з водопостачання та водовідведення.

У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань за договором Відповідачу було нараховано неустойку у вигляді пені, 3% річних та інфляційні збитки.

Відсутність проведення Відповідачем реєстрації фінансових зобов`язань в Казначействі не може бути причиною для невиконання зобов`язань за Договором. Обов`язок щодо реєстрації фінансових зобов`язань в Казначействі покладено саме на Відповідача.

Звіти про покази приладів обліку питної води за спірний період були складені та підписані Відповідачем саме 27.12.2022. Відповідно, акти-рахунки за надані послуги були складені КП «Водоканал» на основі даних вказаних у звітах в той же день - 27.12.2022.

Позивач стверджує, що, відповідно до п. 2.2. Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобов`язань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 №309 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розпорядники бюджетних коштів протягом 7 робочих днів з дати взяття бюджетного зобов`язання подають до відповідного органу Казначейства Реєстр бюджетних зобов`язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів за формою згідно з додатком І (далі - Реєстр) на паперових (у двох примірниках) та електронних носіях і оригінали документів або їх копії, засвідчені в установленому порядку, що підтверджують факт узяття бюджетного зобов`язання.

Тобто, у Відповідача було 7 робочих днів для того, щоб зареєструвати фінансові зобов`язання в органі Казначейства. Навіть враховуючи визначений Регламентом роботи органів Державної казначейської служби України у період завершення бюджетного 2022 року та початку 2023 року, затвердженим наказом Казначейства від 06.12.2022 р. № 359. на який посилається Відповідач, граничний термін здійснення видатків бюджетного 2022 року - 30 грудня 2022 року, Відповідач мав достатньо часу (3 робочих дні) для проведення необхідних реєстраційних дій власних фінансових документів.

Крім того, твердження Відповідача про те, що «своєчасна реєстрація фінансових зобов`язань в органах Казначейства була ускладнена за рахунок тривалих планових стабілізаційних відключень електроенергії» є недоречним. Оскільки п. 3.5 вищевказаного Порядку визначено, що у разі неможливості передавання документів в електронному вигляді до системи Казначейства з технічних причин або в інших випадках, визначених законодавством, до органу Казначейства подаються документи у порядку та у строки, визначені пунктами 2.2, 2.4 глави 2 цього Порядку, тобто у паперовому вигляді. До того ж, планові відключення електроенергії мали тимчасовий характер, тому у Відповідача була можливість виконати власні фінансові зобов`язання в періоди підключення електроенергії, або подати їх у паперовій формі.

Отже, проведення реєстрації фінансових зобов`язань в Казначействі є обов`язком Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), як розпорядника бюджетних коштів, який не може впливати на договірні відносини з КП «Водоканал». Тобто, факт невиконання такої реєстрації фінансового зобов`язання Відповідачем не звільняє його від виконання зобов`язань щодо оплати послуг за договором.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини укладення договору про наданим послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, надання послуг з водопостачання та водовідведення у період з вересень-грудень 2022 року, наявність або відсутність заборгованості з оплати послуг з водопостачання та водовідведення, строк дії договору, наявність прострочення оплати.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Комунальним підприємством "Водоканал" (виконавець) та Південно-Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Дніпро) (споживач) укладено договір №6447В від 07.12.2022 про надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.

Відповідно до пункту 40 договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2022.

Сторони домовились, що відповідно до ч. 3 ст. 631 Цивільного кодексу України, умови даного договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання, а саме з 23.08.2022.

Згідно пунктом 3 додатку №3 надання послуг здійснюється за адресами: пр. Соборний, 111; вул. Петра Ребра, 9.

Споживач здійснює оплату за цим договором щомісяця згідно з 11.1, 11.2 додатку №1 до цього договору.

Відповідно до пункту 11 додатку №1 до договору при розрахунках між виконавцем та споживачем за спожиті ним послуги з водопостачання та водовідведення; за абонентське обслуговування; основним документом на оплату є Акт-рахунок, який складається у 2-х примірниках кожен та підписуються представником виконавця.

Відповідно до умов Договору Споживач зобов`язаний протягом 5-ти банківських днів, з дня підписання звіту, самостійно отримати у виконавця та підписати всі примірники Акта-рахунку та перерахувати на розрахунковий рахунок виконавця суму, вказану в Акті-рахунку (п.11.1 Додатку 1 до Договору). Якщо Споживач не отримує або відмовляється підписати Акт-рахунок, він підписується представником виконавця, а в Акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову або неотримання. Документи надсилаються поштою та вважаються прийнятими споживачем.

Оформлений таким чином Акт-рахунок є обов`язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за водопостачання та водовідведення

Пунктом 11.2 додатку №1 встановлено, що споживач з 15 до останнього числа кожного (розрахункового) місяця падає виконавцю Звіт про показники вузлів розподільного обліку питної і гарячої води та об`єми водопостачання та водовідведенпя за формою, визначеною у додатку № 2 до цього договору, яким підписується споживачем або передає м або передає дані щодо показань приладу (-дів) обліку питної та гарячої води (надалі - дані) через online-сервіс "Особистий кабінет для організацій", у тому числі за допомогою систем дистанційного зняття показань вузлів обліку. Реєстрація споживача в online-сервіс "Особистий кабінет для організацій" та отримання ним повідомлень здійснюється через електрону пошту споживача . Адреса електронної пошти споживачем направляється виконавцю в письмовому вигляді.

Споживач зобов`язаний протягом 5 банківських днів з дати передачі даних через online-сервіс "Особистий кабінет для організацій», самостійно отримати у виконавця та підписати всі примірники Актів-рахунків.

Якщо Споживач не отримує або відмовляється підписати Акт-рахунок, він підписується представником виконавця, а в Акті-рахунку робиться відповідний запис про таку відмову або неотримання. Документи надсилаються поштою та вважаються прийнятими споживачем.

Оформлений таким чином Акт-рахунок є обов`язковим для виконання у вказані в ньому терміни, а також є підставою для розрахунків за водопостачання та водовідведення

Позивач в період вересень грудень 2022 надавав послуги з з водопостачання та водовідведення в розмірі 1691,72 грн., що підтверджується:

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за вересень 2022 року на суму 160,27 грн.,

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за жовтень 2022 року на суму 534,24 грн.,

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за листопад 2022 року на суму 687,66 грн.,

- Акт-рахунок №6447в від 27.12.2022 за грудень 2022 року на суму 409,58 грн..

Відповідачем не було здійснено оплату, що і стало причиною виникнення спору.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором №6447в від 07.12.2022 за послуги з водопостачання та водовідведення за період вересень-грудень 2022 року у сумі 1691,75 грн.

Суд не приймає заперечення відповідача, оскільки договором, підписаним та скріпленим печаткою з його боку встановлено обов`язок з оплати наданих послуг.

Крім того, в спірних актах-рахунках встановлено строк їх оплати, а саме протягом 3 діб. Відповідач отримав дані акти-рахунки 28.12.2022, внаслідок чого у нього виник обов`язок з оплати наданих послуг за спірним договором.

Доказів оспорення відповідачем обсягу наданих послуг матеріали справи не містять.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 1691,75 грн. підлягають задоволенню.

Правомірність нарахування пені.

За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 04.01.2023 по 12.06.2023 в загальній сумі 27,06 грн.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та управління побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги споживач зобов`язаний сплатити пеню в розмірі, встановленому в договорі, але не вище 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір сплаченої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

Господарський суд встановив, що послуги, які надані відповідачу з водопостачання та водовідведення, є комунальними послугами, а тому їх регулювання підпадає під норми Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

17.03.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)", де зазначено, що на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Оскільки в Україні постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу Covid-19" введено карантин і який до 12.06.2023 (день, по який нараховано пеню) не скасований, підстави для нарахування відповідачу заявленої до стягнення пені відсутні.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення пені у сумі 27,06 грн. за період з 04.01.2023 по 12.06.2023.

Правомірність нарахування 3% річних та інфляційних втрат.

Згідно з частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За прострочення виконання зобов`язання позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за загальний період з грудня 2022 року по травень 2023 року у сумі 62,59 грн та 3% річних за загальний період прострочення з 04.01.2023 по 12.06.2023 у сумі 22,26 грн.

Відповідач контррозрахунку не надав.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд помилок не виявив, тому вимога є такою, що підлягає задоволенню в розмірі 22,26 грн.

Правомірність нарахування інфляційних втрат.

Пунктом 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань" встановлено, що згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур`єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідач контррозрахунку не надав.

Перевіркою виконаного позивачем розрахунку інфляційних втрат суд помилок не виявив, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в розмірі 62,59 грн.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню зі стягненням з відповідача на користь позивача основного боргу в розмірі 1691,75 грн., 3% річних у розмірі 22,26 грн., інфляційних втрат у розмірі 62,59 грн.

В частині стягнення пені в розмірі 27,06 грн. слід відмовити.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства "Водоканал" до Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про стягнення 1 803,66 грн задовольнити частково.

Стягнути з Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (49027, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 21-А, ідентифікаційний код 43314918) на користь Комунального підприємства «Водоканал» (69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, буд. 61, ідентифікаційний код 03327121) 1691,75 грн заборгованості по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення, 22,26 грн 3% річних, 62,59 грн інфляційних втрат, 2 643,73 грн витрат по сплаті судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 14.09.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко