ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"14" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 5017/871/2012

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

за участі секретаря судового засідання Кафланової А.С.

розглянувши скаргу Чорноморського міського споживчого товариства на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-1297/23 від 28.08.2023 року/ у справі № 5017/871/2012

за позовом: Чорноморського міського споживчого товариства /, адреса - 68000, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Торгова, 2-С, e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1/

до відповідача: Чорноморської міської ради Одеської області /, адреса - 68003, Одеська обл., м. Чорноморськ, пр-т. Миру, 33, e-mail: /

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Суб`єкт оскарження: старший державний виконавець Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івасьова Олександра Олегівна /68004, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Віталія Шума, 21, e-mail: /

за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від відповідача: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі;

від органу ДВС: не з`явився, повідомлений належним чином, причини неявки невідомі.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Одеської області /суддя Брагіна Я.В./ перебувала справа №5017/871/2012 за позовом Іллічівської міської ради Одеської області (м.Іллічівськ) до Іллічівського міського споживчого товариства Одеської облспоживспілки (м.Іллічівськ) про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 06.06.2012 по справі №5017/871/2012 позов задоволено; зобов`язано Іллічівське міське споживче товариство Одеської облспоживспілки звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 72,13 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Іллічівськ, вул. Олександрійська, 16-В, Одеської області шляхом знесення самовільно збудованих споруд: 2 кіоски та 2 навіси (під літерами "Б","В","Г","Д" в технічному паспорті); Іллічівському міському споживчому товариству Одеської облспоживспілки повернути самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 72,13 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Олександрійська, 16-В, Одеської області, на якій самовільно збудовані 2 навіси та 2 кіоски Іллічівській міській раді Одеської області; стягнуто із Іллічівського міського споживчого товариства Одеської облспоживспілки на користь Іллічівської міської ради Одеської області 1073 грн судового збору.

22.06.2012 на виконання данного рішення у справі №5017/871/2012 видано відповідні накази.

28.08.2023 на адресу суду від Іллічівського міського споживчого товариства Одеської облспоживспілки, назву якого змінено на Чорноморського міського споживчого товариства, надійшла скарга на дії та бездіяльність старшого державного виконавця Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івасьової О.О. (вх. №2-1297/23), в якій заявник просив суд:

- визнати протиправними дії старшого державного виконавця Чорноморського відділу державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) Івасьової О.О.;

- зобов`язати Чорноморський відділ державної виконавчої служби в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Одеса) закрити виконавче провадження №67802237 та зняти арешт на грошові кошти та на все рухоме та нерухоме майно Чорноморського міського споживчого товариства.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023 року для розгляду скарги визначено суддю Петренко Н.Д.

Ухвалою суду від 01.09.2023 року прийнято до провадження скаргу Чорноморського міського споживчого товариства на дії та бездіяльність державного виконавця /вх. № 2-1297/23 від 28.08.2023 року/ у справі № 5017/871/2012; розгляд скарги призначено на 11.09.2023 р. о 11:40 год.

У судовому засіданні 11.09.2023 року судом за участі представника скаржника та суб`єкта оскарження оголошено перерву на 14.09.2023 року о 14:00 год.

До судового засідання учасники справи не з`явилися, повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 342 ГПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Судом встановлено, що предметом оскарження у даній скарзі є вимога про визнання протиправними дії державного виконавця та закриття виконавчого провадження №67802237 з стягнення додаткових витрат, пов`язаних з організацією та проведенням забезпечення примусового виконання рішення суду у розмірі 173 995,76 грн; а також зняття арешту на грошові кошти та на все рухоме та нерухоме майно.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) знаходилось ВП № 51014779 про зобов`язання Іллічівського міського споживчого товариства Одеської облспоживспілки звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 72,13 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Іллічівськ, вул. Олександрійська, 16-В, Одеської області шляхом знесення самовільно збудованих споруд: 2 кіоски та 2 навіси (під літерами "Б","В","Г","Д" в технічному паспорті); Іллічівському міському споживчому товариству Одеської облспоживспілки повернути самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 72,13 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Іллічівськ, вул. Олександрійська, 16-В, Одеської області, на якій самовільно збудовані 2 навіси та 2 кіоски Іллічівській міській раді Одеської області.

30.11.2021 постановою старшого державного виконавця Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) закінчено ВП 51014779 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із надходженням повідомлення від стягувача про фактичне знесення самовільно збудованих 2 навіси та 2 кіоски та відповідно земельна ділянка звільнена від забудови.

08.12.2021 року старшим державним виконавцем Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івасьовою О.О. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 67802237 про стягнення з Чорноморського міського споживчого товариства на підставі постанови Чорноморського МВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 05.11.2019 року додаткових витрат, пов`язаних з організацією та проведенням забезпечення примусового виконання рішення суду, у розмірі 173 995,76 грн.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до частини першої статті 5 зазначеного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій виконавця.

Натомість правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за частиною першою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження", відповідно до частини першої статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас, частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За правилами ч. 2 ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження" витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

З наведених норм права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15.

Подібну правову позицію викладено Великою Палатою Верховного Суду також у постановах від 06.06.2018 у справі № 127/9870/16-ц, від 30.01.2019р. у справі № 161/8267/17, від 21.08.2019 у справі № 381/2126/18, від 06.06.2018 у справі № 921/16/14-г/15, від 13.03.2019 у справі № 545/2246/15-ц, від 27.03.2019 у справі № 766/10137/17, від 03.04.2019 у справах № 370/1034/15-ц та № 370/1288/15, від 12.06.2019 у справі № 370/1547/17, та викладено висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Вказаний правовий висновок підтверджено і в постанові Верховного Суду від 13.02.2023 року у справі № 922/153/13-г.

Суд зазначає, що додаткові витрати, пов`язані з організацією та проведенням забезпечення примусового виконання рішення суду у відповідності до ч. 2 ст. 42 Закону є витратами виконавчого провадження.

За таких обставин, господарський суд приходить до висновку, що вимоги скаржника про закриття виконавчого провадження №67802237 з стягнення додаткових витрат, пов`язаних з організацією та проведенням забезпечення примусового виконання рішення суду у розмірі 173 995,76 грн, а також зняття арешту, накладеного в рамках даного ВП, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Частинами 2-5 ст. 231 ГПК України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

З урахування вказаного, враховуючи, що вимоги скаржника про закриття виконавчого провадження №67802237 з стягнення додаткових витрат, пов`язаних з організацією та проведенням забезпечення примусового виконання рішення суду у розмірі 173 995,76 грн, а також зняття арешту, накладеного в рамках даного ВП, підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, господарський суд приходить до висновку про закриття провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 74, п. 1 ч. 1 ст. 231, ст.ст. 234-235, 254-255, 339-345 Господарського процесуального кодексу України суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 5017/871/2012 за скаргою Чорноморського міського споживчого товариства на дії та бездіяльність державного виконавця Чорноморського ВДВС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Івасьової О.О. /вх. № 2-1297/23 від 28.08.2023 року/ у справі № 5017/871/2012 - закрити.

Ухвала складена та підписана 19.09.2023 року.

Ухвала набрала законної 14.09.2023 року та може бути оскаржена в порядку, встановленому ст.ст. 254, 255 ГПК України.

Суддя Н.Д. Петренко