ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року
м. Черкаси
Справа № 925/522/23
за позовом ОСОБА_1
до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди",
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 ; ОСОБА_14 ; ОСОБА_15 ; ОСОБА_16 ; ОСОБА_17 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_22 ; ОСОБА_23 ; ОСОБА_24 ; ОСОБА_25 ; ОСОБА_26 ; ОСОБА_27 ; ОСОБА_28 ; ОСОБА_29 ; ОСОБА_30 ; ОСОБА_31 ; ОСОБА_32 ; ОСОБА_33 ; ОСОБА_34 ; ОСОБА_35 ; ОСОБА_36 ; ОСОБА_37 ; СТОВ "Нива",
про визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформлених протоколом №6 від 16.03.2021 та протоколом №8 від 14.12.2022,
Представники учасників справи:
Позивач: ОСОБА_38 , адвокат;
Відповідач: ОСОБА_39 , адвокат; Чупилка О.М. голова ОСББ "Григорія Сковороди";
Треті особи не з`явилися.
Секретар судового засідання Бадика Д.Д.
Суддя Гладун А.І.
1. 14.04.2023 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Черкаської області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди".
2. Змістом позову є немайнові вимоги про: 1) визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформлених протоколом №6 від 16.03.2021; 2) визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформлених протоколом №8 від 14.12.2022.
3. 07.09.2023 Господарський суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №925/522/23, яким позов задовольнив частково, визнав недійсним рішення Загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформленого протоколом №8 від 14.12.2022, стягнув з Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди" на користь ОСОБА_1 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору. У решті позову відмовив.
6. 15.09.2023 суд ухвалив призначити розгляд заяв представника позивача адвоката Весеньова Євгена Володимировича та представника відповідача адвоката Свистун Юлії Леонідівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в судовому засіданні на 20.09.2023 на 12 год. 00 хв.
7. Ухвалу суду від 15.09.2023 про призначення судового засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу суд надіслав учасникам справи: представнику позивача адвокату Весеньову Є.В., відповідачу та представнику відповідача адвокату Свистун Ю.Л. на електронну пошту, які доставлено до електронної скриньки 15.09.2023 (а.с.138-139 том 2) та вручено представнику позивача адвокату Весеньову Є.В. (а.с. 137 том 2).
8. У судове засідання 20.09.2023 з`явились представник позивача адвокат Вєсеньов Є.В., представники відповідача адвокат Свистун Ю.Л. та голова ОСББ "Григорія Сковороди" Чупилка О.М.
11. Розглянувши заяви представника позивача адвоката Весеньова Євгена Володимировича та представника відповідача адвоката Свистун Юлії Леонідівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд дійшов висновку про задоволення заяв позивача та відповідача частково.
12. Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
13. Відповідно до статей 16, 58 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Представником у суді може бути адвокат або законний представник.
14. Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України ).
15. Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
16. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
17. Згідно з статтею 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
18. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
19. Частиною 1 статті 124 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.
20. Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
22. 14.09.2023 та 15.09.2023 у строк визначений у статті 129 Господарського процесуального кодексу України позивач та відповідач подали до суду заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу.
23. Відповідно до частин 1 та 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
24. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
25. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
26. Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
27. Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
28. Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
29. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
30. Відповідно до статті 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
31. Згідно з частиною 3 статті 126 Господарського кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
33. 27.03.2023 ОСОБА_1 (клієнт) та адвокат Весеньов Євген Володимирович уклали договір про надання правової допомоги (а.с. 131 том 2), згідно з п.1.1 якого адвокат зобов`язується надати клієнту правову допомогу, що полягає у юридичних послугах та юридичних діях, пов`язаних з судовим оскарженням протоколів загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди" №6 та №8, а саме підписувати та подавати позовні заяви, відзиви та заперечення на позов та інші документи, скарги та заперечення на них, знайомитися з матеріалами справ, робити з них витяги, знімати копії, брати участь у дослідженні доказів, заявляти клопотання, давати усні та письмові пояснення суду, адміністративному чи господарському суду, наводити доводи і міркування з усіх питань, що виникають у ході судового, кримінального, адміністративного або господарського процесу, брати участь у прийнятті рішення, а також, коли це необхідно або бажано у зв`язку з представництвом інтересів, заявляти позови, повністю або частково відмовлятися від позовних вимог, змінювати предмет позову, збільшувати позовні вимоги, оскаржувати рішення, ухвали чи постанови суду, подавати виконавчі листи та накази до стягнення, користуватися іншими процесуальними правами, наданими Господарським процесуальним кодексом України, Цивільним процесуальним кодексом України, Кримінально-процесуальним кодексом України та Кодексом адміністративного судочинства України, Законом України «Про виконавче провадження», - без обмежень; здійснювати захист прав та законних інтересів, а також представництво клієнта в судах першої інстанцій; представляти інтереси клієнта в органах державної виконавчої служби в разі участі його у виконавчому провадженні в якості стягувана чи боржника, з усіма процесуальними правами останнього;
36. 01.05.2023 ОСББ "Григорія Сковороди" (клієнт) та адвокат Свистун Юлія Леонідівна уклали договір про надання юридичних послуг (а.с. 117 том 2), згідно з п.1.1 якого адвокат зобов`язується відповідно до завдання-доручення клієнта надати йому за плату юридичні послуги адвоката: здійснення представництва інтересів ОСББ «Григорія Сковороди» як відповідача по справі № 925/522/23 в Господарському суді Черкаської області як суді першої інстанції, а в разі оскарження рішення - в судах апеляційної та касаційної інстанцій.
Клієнт делегує Адвокату наступні права: представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях; розробити правову позицію у справі; скласти позовну заяву; підготувати позовні матеріали та подати їх в суд; знайомитися з матеріалами справи; робити з них витяги; знімати копії з документів, долучених до справи; одержувати копії рішень, ухвал; брати участь у судових засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів; задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам; заявляти клопотання та відводи; давати усні та письмові пояснення судові; подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб; знайомитися з журналом судового засідання; знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти; прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти; оскаржувати рішення і ухвали суду; змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову; визнати позов повністю або частково; пред`явити зустрічний позов; укладати мирову угоду; звертатися з заявами про повернення судового збору; користуватися іншими процесуальними правами встановленими ЦПК, КПК, КАСУ, іншими законами та нормативно-правовими актами, які є необхідними для якісного виконання доручення Клієнта.
п. 3.1. - клієнт зобов`язується сплатити Адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору, шляхом сплати виставлених Адвокатом рахунків за послуги;
п.3.2.- додаткові витрати, що відповідно до завдання-доручення, що не були включені до загальної вартості юридичних послуг згідно Договору, сплачуються Клієнтом на підставі окремих рахунків.
37. 08.09.2023 ОСББ "Григорія Сковороди" (клієнт) та адвокат Свистун Юлія Леонідівна уклали додаткову угоду (а.с. 118 том 2) про наступне:
п. 2 - сторони погоджують, що всі сплачені клієнтом кошти є виключно оплатою роботи адвоката та витрат, пов`язаних з виконанням доручення клієнта та не є предметом неправомірної вигоди;
п. 3 - невід`ємною частиною даного договору є акт приймання - передачі наданих послуг;
п.4 - додаткова угода складена у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу по одному для кожної сторони.
40. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
41. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
42. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
44. Частиною 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
45. У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який водночас повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у ч. 4 ст. 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на не співмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 21.05.2019 у справі №903/390/18, від 21.01.2020 у справі №916/2982/16, від 07.07.2020 у справі №914/1002/19.
46. Суд враховує висновок Європейського суду з прав людини, відповідно до якого заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа Гімайдуліна і інші проти України від 10.12.2009, справа Баришевський проти України" від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: "East/West Alliance Limited проти України" від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; Лавентс проти Латвії від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
47. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
48. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
49. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
50. Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
51. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
52. Отже, за змістом частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи
53. Клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу жодна зі сторін не подала. У судовому засіданні представник позивача адвокат Весеньов Є.В. просив суд зменшити розмір витрат відповідача до 0,00 грн.
54. За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
55. Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.
56. Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 та від 22.11.2019 у справі №910/906/18, справах №923/560/17, №329/766/18, №178/1522/18.
58. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
59. Верховний суд неодноразово звертав увагу, що майнові вимоги відображаються у грошовому виразі, а їх розмір може бути збільшено чи зменшено за заявою позивача. За подання позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір пропорційно до їх розміру у відсотковому відношенні.
60. Немайнові вимоги не мають грошового виразу та не можуть бути збільшені чи зменшені. Якщо позивач звертається до суду з позовом з декількома вимогами немайнового характеру судовий збір підлягає сплаті за кожну немайнову вимогу у визначеному законом розмірі, який становить 1 розмір прожиткового мінімуму доходів громадян встановлений законом на певний рік.
61. Предметом позову позивача до відповідача є дві немайнові вимоги про 1) визнання недійсним рішення загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформлених протоколом №6 від 16.03.2021; 2) визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформлених протоколом №8 від 14.12.2022.
62. Суд задовольнив позов частково, визнавши недійсним рішення Загальних зборів співвласників Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформленого протоколом №8 від 14.12.2022. У решті позову про визнання недійсним рішення загальних зборів Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Григорія Сковороди", оформлених протоколом №6 від 16.03.2021, - відмовив.
64. Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
65. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
66. Відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
67. На предмет відповідності зазначеним критеріям суд оцінює поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
68. Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
69. У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
70. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
71. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.
72. Відповідно до положень частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
73. Враховуючи викладене вище, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд не присуджує відповідачу - стороні, на користь якої частково ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
74. Керуючись частиною 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу, не розподіляє такі витрати повністю на позивача, не на користь якого ухвалено рішення, а покладає їх частково на відповідача, на користь якого ухвалено рішення.
76. Відповідно до частини 11 статті 129 господарського процесуального кодексу України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. В такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
77. Враховуючи покладення судових витрат на обидві сторони суд звільняє сторони від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Зокрема, суд звільняє відповідача від обов`язку сплатити позивачу 5000,00 грн витрат на правову (правничу) допомогу та зобов`язує позивача, на якого покладено більшу частину витрат на правову (правничу) допомогу у розмірі 6206,75 грн, сплатити відповідачу різницю у розмірі 1206,75 грн (6206,75 грн (задоволена сума витрат на правову допомогу стягнення з позивача на користь відповідача) - 5000,00 грн (задоволена сума витрат на правову допомогу стягнення з відповідача на користь позивача).
Керуючись статтями 126, 129, 233-236, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Додаткове рішення суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду.
Суддя А.І. Гладун