ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3721/23

Господарський суд Дніпропетровської області

у складі судді Дупляка С.А.,

без повідомлення (виклику) учасників справи,

дослідивши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи №904/3721/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-УКРАЇНА"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕХ КАПІТАЛ"

про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в:

1. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛАН-УКРАЇНА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕХ КАПІТАЛ" (далі - відповідач) про стягнення 99.589,20 грн вартості наданих послуг відповідно до договору про надання логістичних послуг від 24.04.2019 №44/19-Л.

Судові витрати позивач просить суд стягнути з відповідача.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/3721/23 визначено суддю ДУПЛЯКА Степана Анатолійовича, що підтверджується протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.07.2023.

Ухвалою від 13.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без виклику учасників справи за наявними у ній матеріалами (в порядку письмового провадження).

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 надсилалася відповідачу на адресу: Україна, 50025, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Прорізна, будинок 87, за трек-номером 746.

Зазначена кореспонденція повернулась на адресу господарського суду без вручення адресату, зокрема, 21.08.2023 з відміткою пошти адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до частин третьої і сьомої статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом частини 5 якої учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

Частиною одинадцятою статті 242 ГПК України передбачено, що у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини 6 статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270, і які регулюють відносини між ними.

Відповідно до пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, у разі неможливості вручення одержувачам поштові відправлення зберігаються об`єктом поштового зв`язку місця призначення протягом одного місяця з дня їх надходження.

Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, з позначкою відмова від отримання.

Верховний Суд в ухвалі від 11.08.2022 у справі № 916/514/21 зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та/або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статей 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, господарський суд вважає, що факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і не звернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Більш того, обов`язок суду повідомити учасників справи про дату, час і місце судового засідання є реалізацією однієї з основних засад (принципів) господарського судочинства - відкритості судового процесу. Невиконання (неналежне виконання) судом цього обов`язку призводить до порушення не лише права учасника справи бути повідомленим про дату, час і місце судового засідання, але й основних засад (принципів) господарського судочинства.

Розгляд справи є можливим лише у разі наявності у суду відомостей щодо належного повідомлення учасників справи та інших осіб про дату, час і місце судового засідання. Право бути належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання справи не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження (подібний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №918/1478/14, від 03.08.2022 у справі №909/595/21).

Виходячи зі змісту статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (далі - Правила №270), у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною (наявність такої адреси в ЄДР прирівнюється до повідомлення такої адреси стороною), і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі (аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №908/1724/19, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19 та від 13.01.2020 у справі №910/22873/17).

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20, від 20.07.2021 у справі №916/1178/20).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначав, що відсутнє порушення, якщо відповідач у цивільній справі відсутній, при цьому його не було знайдено за адресою, яку надали позивачі, а місце його перебування неможливо було встановити, незважаючи на зусилля національних органів влади, зокрема, розміщення оголошень у газетах та подання запитів до поліції (рішення у справі "Нун`єш Діаш проти Португалії" від 10.04.2003, заяви №69829/01, №2672/03).

Відповідно до статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закон "Про державну реєстрацію") відомості до ЄДР про юридичну особу, в тому числі щодо її місця знаходження, вносяться відповідно до інформації, наданої самою юридичною особою.

Вказане дає підстави вважати, що така адреса є актуальною, та саме на особу, місцезнаходження якої визначено конкретною адресою, покладено обов`язок перевіряти надходження поштової кореспонденції.

Суд звертає увагу, що відповідач є юридичною особою, на яку відповідно до статті 4, частини першої, пункту 10 частини другої статті 9 Закону "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" покладено обов`язок зазначати достовірні дані щодо власного місцезнаходження, які відповідно до статті 10 зазначеного Закону вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Для отримання поштових відправлень юридична особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону "Про поштовий зв`язок" та Правил №270 (аналогічна правова позиція висвітлена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 01.03.2023 у cправі №910/18543/21).

Правильність адреси місця проживання відповідача підтверджується даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Господарський суд також бере до уваги і те, що ухвала Господарського суду Дніпропетровської області від 13.07.2023 була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень невідкладно.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Так, суд встановив, що ухвала від 13.07.2023 вважається врученою відповідачу у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки адресат відсутній за вказаною адресою, а саме 10.08.2023.

Відповідачу(ам) в ухвалі від 13.01.2023 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач(і) має(ють) право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 165 ГПК України, власні заяви чи клопотання, подання яких передбачене положеннями ГПК України, (у разі наявності), а також всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 165 ГПК України одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду копія відзиву та доданих до нього документів, в т.ч. заяв чи клопотань, відповідач(і) зобов`язаний(і) надіслати іншим учасникам справи, докази чого надати суду разом з відзивом (розрахунковий чек, опис вкладення до цінного листа).

Крім цього, відповідачу(ам) роз`яснено, що у разі ненадання відповідачем(ами) відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

Отже, строк для подачі відзиву тривав до 25.08.2023.

Станом на дату винесення рішення відзив не надано.

Відповідно до частини 4 статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Подання заяв по суті справи є правом учасників справи (частина 4 статті 161 ГПК України).

З урахуванням того, що відповідач не скористався правом на подачу відзиву, господарський суд вирішив справу за наявними матеріалами.

Суд вважає за необхідне зазначити, що статтями 42, 43 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Сторони мають цікавитися станом відомих їм судових проваджень.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (частина третя статті 13 ГПК України).

Згідно частини четвертої статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду є обов`язком не тільки для держави, а й в осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон АліментаріаСандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийняв рішення у справі.

Як зазначалось вище, з урахуванням режиму воєнного стану та можливості повітряної тривоги в місті Дніпрі у Господарському суді Дніпропетровської області встановлено особливий режим роботи й запроваджено відповідні організаційні заходи. Відтак, справу розглянуто у розумні строки, ураховуючи вищевказані обставини та факти.

Стислий виклад позиції позивача

Між сторонами був укладений договір про надання логістичних послуг із забезпечення, на виконання якого позивач надав відповідачу вказані послуги у період з травня 2019 року по квітень 2023 року. Оскільки відповідач вчасно з позивачем за отримані послуги не розрахувався, останній звернувся до суду із позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач відзив не надав.

2. ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ

Предметом доказування у справі, відповідно до ч. 2 ст. 76 ГПК України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У даному випадку до предмета доказування входять такі обставини: укладення договору; надання послуг; настання строку оплати; наявності/відсутності доказів часткової/повної оплати послуг; наявності/відсутності заборгованості.

Суд встановив, що 24.04.2019 між позивачем (далі позивач, виконавець) та відповідачем (далі відповідач, замовник) був укладений договір №44/19-Л про надання логістичних послуг (далі - договір), відповідно до п. 1.1 умов якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець бере на себе зобов`язання надавити послуги, а замовник зобов`язується приймати та своєчасно сплачувати виконавцю за послуги.

Факт належного надання виконавцем послуг за цим договором підтверджується підписами замовника на актах приймання-передачі товару, видатковій накладній та відповідними актами наданих послуг згідно договору (п.1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. порядок надання виконавцем послуг визначається згідно з погодженим сторонами регламентом (додаток №1 до договору) (далі - регламент); на підставі замовлень замовника, складених згідно додатку № 3 та №4 до договору «Форма замовлення», далі - замовлення, які є невід`ємною частиною договору, і підписується уповноваженим представником замовника.

Підставою для надання послуг є заявка та/або замовлення замовника (п. 2.2. договору).

Послуги за договором надаються за цінами, вказаними в додатках №2, №3, №4 до договору, якщо їх вартість перевищує 10.000,00 грн. (десять тисяч гривень) без ПДВ на місяць, в іншому випадку щомісячна вартість послуг складає 10.000,00 грн. (без ПДВ. Вартість послуг, наданих виконавцем за договором обліковується у національній валюті Україні гривні (пункт 5.1. договору).

Пунктом 5.2. договору оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі наданого рахунку. Періодичність виставлення рахунків: за домовленістю сторін, але не рідше 1 (одного) разу на місяць. Виконавець залишає за собою право зобов`язати замовника, шляхом виставлення рахунку, здійснити передоплату за послуги, пов`язані з тривалим перебуванням вантажу у порту/на терміналі, які знаходяться в порту/терміналі понад безоплатного періоду зберігання вантажів, встановленого згідно з умовами порту/терміналу/агента морської лінії, у тому числі за послуги зі зберігання вантажу та штраф за автопростій і т.п., до моменту вивезення вантажу з порту/терміналу.

Відповідно до 5.3 договору термін сплати: протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту виставлення рахунку виконавцем. Замовнику надається 2 (два) примірника акту наданих послуг (далі - «акт»). Акт здачі-прийняття наданих послуг (один примірник) повинен бути розглянутий, підписаний замовником та повернутий виконавцю протягом 10 (десяти) календарних днів з дати його отримання, але не пізніше 12 (дванадцяти) календарних днів з дня направлення акту здачі-прийняття наданих послуг поштовим відправленням, засобами кур`єрської доставки або шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладанням електронних цифрових підписів. У випадку відсутності у вказаний строк письмових зауважень Замовника, послуги вважаються наданими належним чином, акт здачі-прийняття наданих послуг - погодженим сторонами, і таким, відносно якого у замовника немає зауважень.

Договір набирає чинності з моменту його підписання повноважними представниками сторін і діє протягом 1 (одного року) (п.10.1. договору).

Додатковою угодою №6 від 29.03.2022 сторони домовились викласти п.10.1 договору в наступній редакції: « 10.1 договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та діє по 24.04.2023».

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 13.09.2022 зареєстровані зміни відомостей щодо юридичної особи щодо зміни найменування юридичної особи (повного та/або скороченого), зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи, про що вчинено запис за №012058258.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Хорека Київ» змінило назву на Товариство з обмеженою відповідальністю «Смарттех Капітал» з місцезнаходженням: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Прорізна, 87.

Листом №29-01-02 про пролонгацію договору та збільшення тарифу від 21.04.2023 відповідно до п. 4.2.6 договору виконавець повідомив замовника про продовження строку дії договору по 24.10.2023 та про збільшення тарифу у 2 рази.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/5051/22 від 14.03.2023, було повністю задоволено позовні вимоги ТОВ «Лан-Україна» до ТОВ «СМАРТТЕХ КАПІТАЛ» та стягнуто 80.414,52 грн заборгованості за послуги, надані у період: червень-жовтень 2022 року.

В подальшому на виконання умов укладеного між сторонами договору позивач надав відповідачу послуг на загальну суму 99.589,20 грн, що підтверджується:

актом здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт №95015838 від 30.11.2022 та додатком до акту (оцінка вартості робіт) на загальну суму 16.077,36 грн (арк. 33 на звороті, том 1);

актом здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт №95015921 від 30.12.2022 та додатком до акту (оцінка вартості робіт) на загальну суму 16.077,36 грн (арк. 34, том 1);

актом здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт №95016059 від 31.01.2023 та додатком до акту (оцінка вартості робіт) на загальну суму 16.077,36 грн (арк. 34, том 1);

актом здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт №95016192 від 28.02.2023 та додатком до акту (оцінка вартості робіт) на загальну суму 16.077,36 грн (арк. 34 на звороті, том 1);

актом здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт №95016296 від 31.03.2022 та додатком до акту (оцінка вартості робіт) на загальну суму 16.077,36 грн (арк. 34 на звороті, том 1);

актом здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт №95016483 від 31.04.2023 та додатком до акту (оцінка вартості робіт) на загальну суму 19.202,40 грн (арк. 35, том 1);

Для оплати вказаних актів наданих послуг позивач виставив відповідачу рахунки на загальну суму 99.589,20 грн, а саме:

рахунок №5015615 від 30.11.2022 на суму 16.077,36 грн (арк. 20, том 1);

рахунок №5015697 від 31.12.2022 на суму 16.077,36 грн (арк. 20 на звороті, том 1);

рахунок №5015860 від 31.01.2022 на суму 16.077,36 грн (арк. 21, том 1);

рахунок №5016114 від 31.03.2023 на суму 16.077,36 грн (арк. 22, том 1);

рахунок №5016226 від 30.04.2023 на суму 19.202.40 грн (арк. 22 на звороті, том 1);

За період з листопада 2022 року та квітень 2023 року позивач направив відповідачу рахунки та акти здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт листами №67-01-02 від 19.12.2022, №71-01-02 від 10.01.2023, №08-01-02 від 08.02.2023, №17-01-02 від 13.03.2023, №26-01-02 від 11.04.2023, №35-01-02 від 10.05.2023 поштою, що підтверджується описом вкладення рекомендованим повідомленням (арк. 86 99, т. 1).

В матеріалах справі відсутні підписані акти здачі-прийомки наданих послуг/виконаних робіт боку відповідача за період листопад 2022 року квітень 2023 року, або вмотивовані зауваження щодо підписання таких актів.

Також позивачем складено та зареєстровано у Єдиному державному реєстрі податкових накладних накладні №161 від 30.11.2022, №77 від 31.12.2022, №131 від 31.01.2023, №157 від 28.02.2023, №64 від 30.04.2023 (арк. 36-71, том 1).

При цьому відповідач, як у позовній заяві зазначає позивач, уточнюючі декларації щодо безпідставного нарахування податкового кредиту позивачем за даними господарськими операціями до органу податкової служби не подавав, докази такого звернення у позивача та в матеріалах справи відсутні.

Проте податковим кредитом за господарськими операціями (послуги складської логістики за листопад 2022 року - квітень 2023 року), які були відображені позивачем, відповідач скористався.

Таким чином станом на момент подання позову борг відповідача перед позивачем з оплати наданих послуг становить 99.589,20 грн.

Наведені вище обставини і зумовили звернення позивача до суду з даним позовом.

3. ПОЗИЦІЯ СУДУ

Предметом спору у даній справі є вимоги позивача до відповідача про стягнення 99.589,00 грн основної заборгованості.

Право вимоги цієї заборгованості позивач набув за договором №44/19-Л від 24.04.2019 про надання логістичних послуг.

Згідно з нормами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. ст. 625, 628, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до ст. 638 ЦК України, яка кореспондується зі ст. 180 ГК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

В ч. 3 ст. 180 ГК України визначено, що при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Оцінивши зміст договору, господарський суд встановив, що сторонами погоджено його істотні умови.

Договір підписано уповноваженими особами та скріплено печатками.

Договір у встановленому порядку не оспорено; не розірвано; не визнано недійсним.

Таким чином укладений між сторонами договір є дійсним, укладеним належним чином та є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором з надання логістичних послуг.

Отже двосторонній характер договору зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. Тобто, з укладенням такого договору виконавець взяв на себе зобов`язання надати логістичні послуги, а відповідач (замовник) взяв на себе зустрічний обов`язок з оплати наданих позивачем послуг.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем відповідачу логістичних послуг на загальну суму 99.589,20 грн.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з п.5.3 договору термін сплати: протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту виставлення рахунку виконавцем. Замовнику надається 2 (два) примірника акту наданих послуг (далі - «акт»). Акт здачі-прийняття наданих послуг (один примірник) повинен бути розглянутий, підписаний замовником та повернутий виконавцю протягом 10 (десяти) календарних днів з дати його отримання, але не пізніше 12 (дванадцяти) календарних днів з дня направлення акту здачі-прийняття наданих послуг поштовим відправленням, засобами кур`єрської доставки або шляхом направлення актів в електронному вигляді, з накладанням електронних цифрових підписів. У випадку відсутності у вказаний строк письмових зауважень Замовника, послуги вважаються наданими належним чином, акт здачі-прийняття наданих послуг - погодженим сторонами, і таким, відносно якого у замовника немає зауважень.

Оплата здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця на підставі наданого рахунку. Періодичність виставлення рахунків: за домовленістю сторін, але не рідше 1 (одного) разу на місяць. Виконавець залишає за собою право зобов`язати замовника, шляхом виставлення рахунку, здійснити передоплату за послуги, пов`язані з тривалим перебуванням вантажу у порту/на терміналі, які знаходяться в порту/терміналі понад безоплатного періоду зберігання вантажів, встановленого згідно з умовами порту /терміналу/агента морської лінії, у тому числі за послуги зі зберігання вантажу та штраф за автопростій і т.п., до моменту вивезення вантажу з порту/терміналу (п.5.2 договору).

Отже, строк оплати послуг наданих у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року є таким, що настав.

Доказів оплати наданих логістичних послуг сумі 99.589,20 грн відповідач не надав.

Доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, відповідач належними доказами не спростував.

Суд враховує, що акти здачі-прийомки за спірний період відповідачем не підписані, проте суд визнає їх належними доказами у справі з огляду на таке.

По-перше, договір укладений між сторонами не припинив своєї дії та є чинним станом на час розгляду спору. Докази зворотного матеріали справи не містять.

По-друге, передання і прийняття товарів (робіт, послуг) на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов`язків можливе за наявності реального надання товарів (робіт, послуг) за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття товарів (робіт, послуг) у строк, визначений договором.

За загальним правилом, при вирішенні спорів щодо належного та своєчасного виконання договорів стосовно продажу товару, надання послуг/виконання робіт, як зі сторони покупця (замовника), так і продавця (виконавця), суди повинні надавати оцінку вжитим сторонами діям на його виконання у їх сукупності з огляду саме на умови кожного договору (договорів) у конкретній справі, проте передбачена відповідним договором умова щодо оплати за надані товари (послуги, роботи) з прив`язкою до підписання відповідних актів приймання не може бути єдиною підставою, яка звільняє покупця (замовника) від обов`язку здійснити таку оплату, адже основною первинною ознакою будь-якої господарської операції, як то продаж товару (надання послуг чи виконання робіт), є її реальність. Наявність належним чином оформлених первинних документів (підписаних уповноваженими представниками обох сторін) є вторинною, похідною ознакою.

Водночас неналежне документальне оформлення господарської операції відповідними первинними документами, зокрема непідписання покупцем (замовником) актів приймання-передачі без надання у визначені договором та/або законом строки вмотивованої відмови від їх підписання, не може свідчити про їх безумовну невідповідність змісту господарської операції (поставці товару, наданим послугам або виконаним роботам). Правові наслідки створює саме господарська операція (реальна поставка товару, надання послуг/виконання робіт), а не первинні документи.

Така ж правова позиція висвітлена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 16.08.2023 у справі №914/131/22.

Таким чином, враховуючи реальність отриманих відповідачем послуг, суд вважає підтвердженою заборгованість відповідача перед позивачем у період з листопада 2022 року по квітень 2023 року у розмірі 99.589,20 грн.

Отже позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 99.589,20 грн є доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплаті судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73 - 79, 86, 129, 233, 238, 240, 241 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СМАРТТЕХ КАПІТАЛ" (50025, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Прорізна, будинок 87; ідентифікаційний код 40254489) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛАН-УКРАЇНА" (04116, місто Київ, ВУЛИЦЯ МИТРОФАНА ДОВНАР-ЗАПОЛЬСЬКОГО, будинок 5; ідентифікаційний код 30384724) 99.589,20 грн (дев`яносто дев`ять п`ятсот вісімдесят дев`ять грн 20 к.) заборгованості, 2.684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 к.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.А. Дупляк