ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023м. ХарківСправа № 922/1769/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012);
до Приватного акціонерного товариства Управління механізації "Південтрансбуд" (вул. Сохора, 1-А, м. Харків, 61080).
про стягнення коштів. у розмірі 544 000, 00 грн
за участю представників:

позивача - не з`явився;

відповідача - Арих І.В.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Управління механізації "Південтрансбуд", м. Харків, про стягнення пені в розмірі 272 000, 00 грн, нарахованих на підставі ст. 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (з урахуванням прийнятої судом заяви позивача про зменшення розміру заявлених позовних вимог). Також просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Господарський суд ухвалою від 11.10.2022 відкрив провадження у справі та призначив справу № 922/1769/22 до розгляду в порядку загального позовного провадження. Призначив підготовче засідання на 10.11.2022 о 12:00 год.

28.11.2022 відповідачем надавався до господарського суду відзив на позов (вх. № 14970), в якому відповідач посилався на те, що обов`язок ПрАТ «Управління механізації «Південтрансбуд» за рішенням позивача та визначена сума нарахованих господарських санкцій в загальному розмірі 544 000, 00 грн, станом на час звернення позивача з позовом до суду, повністю відсутні. Просив суд врахувати, що позивачем пропущено передбачений законом строк на звернення до суду із позовом про стягнення адміністративно-господарської санкції у зв`язку із чим відповідач просить застосувати до правовідносин наслідки спливу строку позовної давності. Окрім цього, відповідач зазначив, що відповідач знаходиться у зоні активних бойових дій та на підприємство знаходиться у дуже скрутному фінансовому стані, не може здійснювати господарську діяльність та надавати послуги, згідно зі Статутною діяльністю, знаходиться у фінансовій нестабільності в період дії воєнного стану, та стягнення штрафних санкцій повністю заблокує можливу майбутню діяльність та призведе до повної неплатоспроможності підприємства, яке існує та працює з 17.01.1995 та основна діяльність якого - це здійснення перевезень залізничним транспортом та ремонт тепловозів та інших машин, устаткування, що дуже важливо після перемоги України для відновлення життєзабезпечення міста. Отже, просить суд при розгляді справи зменшити розмір штрафу та пені до 10 000, 00 грн.

15.12.2022 позивачем надано до суду відповідь на відзив (вх. № 16410), в якій зазначив, зокрема, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів у підтвердження доводів, викладених у відзиві ПАТ «УМ «Південтрансбуд» у справі № 922/1769/22. Посилання відповідачем на норми права, якими останній обґрунтовує свою позицію є лише його суб`єктивним порозумінням та тлумаченням. Отже, просить суд відхилити наведені відповідачем доводи, викладені у відзиві та задовольнити позовну заяву Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України.

Рух справи висвітлено у відповідних ухвалах суду.

Ухвалою господарського суду від 07.08.2023 призначено справу № 922/1769/22 до розгляду у судовому засіданні на 07.09.2023 о 14:45 год.

У судовому засіданні 07.09.2023 оголошувалась перерва до 14.09.2023 о 13:30 год.

У судове засідання 14.09.2023 представник позивача не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (вх. № 24245).

Представник відповідача у судовому засіданні 14.09.2023 проти позову заперечував. Зазначив, що позивачем надано до суду необґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми пені, який позивачу потрібно перерахувати. У зв`язку з чим, вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми пені у розмірі 272 000, 00 грн є безпідставним та не підлягають задоволенню.

В ході розгляду даної справи Господарським судом Харківської області, у відповідності до п. 4 ч. 5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом у межах строків, встановлених ГПК України.

В ході розгляду даної справи судом було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч. 1 ст. 210 ГПК України, а також з урахуванням положень ч. 2 цієї норми, якою встановлено, що докази, які не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення.

Присутній у судовому засіданні представник відповідача погодився з тим, що судом досліджено всі докази, які надано сторонами у відповідності до ст. 74 ГПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з п.1 ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що неявка представника позивача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи положення ст. 13, 74 ГПК України якими в господарському судочинстві реалізовано конституційний принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та заперечень та здійснені всі необхідні дії для забезпечення сторонами реалізації своїх процесуальних прав, а тому вважає за можливе розглядати справу по суті.

Відповідно до ст. 219 ГПК України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.09.2023, відповідно до ст. 240 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

12.11.2019 адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - Відділення) прийнято рішення № 65/33-р/к у справі № 01-02/2017 (далі Рішення № 65/33-р/к), яким:

1. Визнано, що ТОВ «Енергорезерв» та ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів [оголошення № 189377 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 126 (11.11.2014) від 11.11.2014], проведених Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний».

2. За порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ТОВ «Енергорезерв» у розмірі 68 000, 00 грн.

3. За порушення, зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» у розмірі 68 000, 00 грн.

4. Визнано, що ТОВ «Енергорезерв» та ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів [оголошення № 012014 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 170 (17.01.2015) від 17.01.2015], проведених Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний».

5. За порушення, зазначене у п. 4 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ТОВ «Енергорезерв» у розмірі 68 000, 00 грн.

6. За порушення, зазначене у пункті 4 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» у розмірі 68 000, 00 грн.

7. Визнано, що ТОВ «Енергорезерв» та ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів [оголошення № 071040 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 204 (03.03.2015) від 03.03.2015, проведених Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний».

8. За порушення, зазначене у п. 7 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ТОВ «Енергорезерв» у розмірі 68 000, 00 грн.

9. За порушення, зазначене у п. 7 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ПрАТ «УМ «Південтрансбуд`у розмірі 68 000,00 грн.

10. Визнано, що ТОВ «Енергорезерв» та ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» вчинили порушення, передбачене п. 1 ст. 50, п. 4 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів [оголошення № 071011 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 204 (03.03.2015) від 03.03.2015], проведених Державним підприємством «Морський торговельний порт «Южний».

11. За порушення, зазначене у п. 10 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ТОВ «Енергорезерв» у розмірі 68 000, 00 грн.

12. За порушення, зазначене у п. 10 резолютивної частини цього рішення, накладено штраф на ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» у розмірі 68 000, 00 грн.

При цьому у Рішенні № 65/33-р/к зазначається порядок сплати штрафу з посиланням на ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Відділенням Рішення № 65/33-р/к було направлено поштою на адресу ПрАТ «УМ «Південтрансбуд», що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (трек номер: 65 5), яке отримано уповноваженою особою - 17.12.2019.

Таким чином, Рішення № 65/33-р/к вважається таким, що вручене 17.12.2019.

Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Так, ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» скористалось правом оскарження рішення органу Антимонопольного комітету України, та оскаржило до Господарського суду Одеської області Рішення № 65/33-р/к.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 24.02.2020 у справі № 916/411/20 відкрито провадження.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 23.03.2020 справу № 916/411/20 об`єднано зі справою № 916/191/20.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 01.09.2020 у справі № 916/191/20 у задоволенні позовної заяви ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» до Відділення про визнання частково недійсним рішення відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 у справі № 916/191/20 відкрито апеляційне провадження.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.01.2020 у справі № 916/191/20 рішення Господарського суду Одеської області від 01.09.2020 залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 01.03.2021 у справі № 916/191/20 відкрито касаційне провадження.

Постановою Верховного Суду від 08.04.2021 у справі № 916/191/20 справу направлено на новий розгляд.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17.05.2021 у справі № 916/191/20 відкрито провадження.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 16.09.2021 у справі № 916/191/20 у задоволенні позовної заяви ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» до Відділення про визнання частково недійсним рішення відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 27.10.2021 у справі № 916/191/20 відкрито апеляційне провадження.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 у справі № 916/191/20 рішення Господарського суду Одеської області від 16.09.2020 залишено без змін.

Отже, Рішення № 65/33-р/к є чинним та підлягає обов`язковому виконанню.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу. Цей строк не може бути відновлено.

Таким чином, штраф необхідно було сплатити в строк до 17.02.2020 (рішення № 65/33-р/к вручене 17.12.2019).

Позивач зазначає, що відповідач у встановлений законом строк штраф у розмірі 272 000, 00 грн не сплатив, у зв`язку з чим останньому було нараховано пеню, яку було обмежено розміром штрафу, на підставі ч. 5 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції".

Отже, за розрахунком позивача, загальна сума заборгованості відповідача становить 544 000, 00 грн, в тому числі штраф у розмірі 272 000, 00 грн та пеня в розмірі 272 000, 00 грн, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до Господарського суду Харківської області за захистом свого порушеного права.

В процесі розгляду даного спору, відповідачем у добровільному порядку було сплачено суму штрафу у розмірі 272 000, 00 грн, що і стало підставою для звернення позивача до суду із заявою про зменшення розміру заявлених позовних вимог та стягнення з відповідача суми пені у розмірі 272 000, 00 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 1 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері публічних закупівель.

За змістом ст. 6 ЗУ "Про Антимонопольний комітет Антимонопольний комітет України" адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Згідно з ч.1 ст. 48 ЗУ "Про захист економічної конкуренції" (далі - Закон) за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу.

Ст. 51 Закону визначено, що порушення законодавства про захист економічної конкуренції тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У відповідності до ч. 2-3 ст. 56 Закону рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання. Особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Згідно з ч. 5 ст. 56 Закону за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України. Нарахування пені припиняється з дня прийняття господарським судом рішення про стягнення відповідного штрафу. Нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Ч. 7 ст. 56 Закону передбачено, що у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Згідно з ч. 8-9 ст. 56 Закону протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету.

Судом встановлено, що відповідач станом на час звернення позивача з даним позовом до господарського суду штраф, накладений Рішенням, не сплатив.

Ст. 13 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як свідчать матеріали справи, відповідно до платіжної інструкції № 1227 від 15.08.2023, відповідачем у добровільному порядку було сплачено штраф у розмірі 272 000, 00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

При цьому, станом на дату подання позовної заяви інформації щодо сплати штрафу, встановленого Рішенням № 65/33-р/к, у добровільному порядку до Відділення з боку відповідача не надходило.

Отже, вказаних вимог Закону ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» дотримано не було.

Положеннями ст. 56 ЗУ «Про захист економічної конкуренції» не передбачено переривання чи зупинення двомісячного строку, відведеного для добровільної сплати штрафу, накладеного рішенням органу Комітету, а передбачено лише переривання строку для нарахування пені, у зв`язку з оскарженням такого рішення до суду; у свою чергу, положеннями ст. 60 «Про захист економічної конкуренції» передбачено лише зупинення примусового виконання рішення органу Комітету у разі його оскарження в двомісячний строк з дня одержання такого рішення, такий строк є присічним і відновленню не підлягає, а Закон України «Про захист економічної конкуренції» не містить положень щодо переривання або зупинення його перебігу.

Така правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 910/408/18.

Розрахунок пені за прострочення ПрАТ «УМ «Південтрансбуд» сплати штрафу, накладеного Рішенням № 65/33-р/к, обчислюється, виходячи з нижчевикладеного.

Нарахування пені за прострочення сплати штрафу, накладеного Рішенням № 65/33-р/к, зупинялось з 24.02.2020 до 01.09.2020 (розгляд справи № 916/191/20 Господарським судом Одеської області), з 09.11.2020 до 27.01.2021 (розгляд справи № 916/191/20 Південно-західним апеляційним господарським судом), з 01.03.2021 по 08.04.2021 (розгляд справи № 916/191/20 Верховним Судом) та з 17.05.2021 до 16.09.2021 (розгляд справи № 916/191/20 Господарським судом Одеської області), з 27.10.2021 до 02.08.2022 (розгляд справи № 916/191/20 Південно-західним апеляційним господарським судом).

Станом на 22.09.2022 розмір пені становить:

кількість днів для розрахунку пені: з 18.02.2020 по 23.02.2020 4 дні, з 02.09.2020 по 08.11.2020 67 днів, з 28.01.2021 по 28.02.2021 31 день, з 09.04.2021 по 16.05.2021 37 днів, з 17.09.2021 по 26.10.2021 39 днів, 03.08.2022 по 22.09.2022 50 днів = 228 днів.

272 000, 00 грн. х 1,5 % х 228 = 930 240, 00 грн.

Слід врахувати, що накладення на суб`єкта господарювання штрафу є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня способом забезпечення сплати цього штрафу. Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 09.10.2018 у справі № 922/4378/17.

З огляду на те, що штраф, накладений згідно з рішенням, відповідачем сплачено з порушенням строків, визначених ч. 2-3 ст. 56 ЗУ "Про захист економічної конкуренції", господарський суд, перевіривши правильність нарахування позивачем розміру пені (з урахуванням законодавчого обмеження її максимального розміру), дійшов висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача пені в розмірі 272 000, 00 грн.

Заперечення відповідача щодо невірного та необґрунтованого нарахування позивачем пені, судом відхиляється, оскільки позивачем в обгрунтування своїх заперечень не надано до суду контррозрахунку суми пені та не доведено, в чому саме полягає необґрунтованість розрахунку позивача.

Доводи ПАТ «УМ «Південтрансбуд» про необхідність застосування до спірних правовідносин аналогії закону щодо строків давності на стягнення штрафних санкцій спростовуються тим, що положення Цивільного кодексу України не регулюють антимонопольно - конкуренційні відносини, що існують в даній справі.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про захист економічної конкуренції законодавство про захист економічної конкуренції ґрунтується на нормах, установлених Конституцією України, і складається із цього Закону, законів України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист від недобросовісної конкуренції", інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до п. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції»:

- за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

- нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу.

Крім того, у пункті 20.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 15 Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства роз`яснення що абз. третім - п`ятим частини п`ятої зазначеної статті Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду. Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Так, штраф, накладений на відповідача відповідним рішенням Відділення, та пеня, нарахована за прострочення сплати цього штрафу, не можуть вважатись неустойкою.

Поняття неустойки визначено у ст. 549 ЦК України.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Штраф, накладений на суб`єкта господарювання рішенням Антимонопольного комітету України (в тому числі, органами, що входять в його систему) є видом відповідальності за вчинення правопорушення законодавства про захист економічної конкуренції, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Отже, штраф та пеня, застосовані Відділенням до відповідача на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції", не пов`язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошових зобов`язань або зобов`язань зі сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов`язань.

У п. 22 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №15 роз`яснено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п`ятою статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", має обов`язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування і у зв`язку з цим не підпадає під ознаки адміністративно - господарських санкцій в розумінні статей 238, 239, 249 ГК України, які застосовуються саме на підставі рішення уповноваженого на це органу. Тому, під час таких нарахувань та стягнень не застосовуються строки, про які йдеться у статті 250 названого Кодексу.

Таким чином, штраф (вид відповідальності за вчинення правопорушення) та нарахована пеня (спосіб забезпечення сплати цього штрафу) мають особливий порядок установлення та застосування і за своїми правовими властивостями не несуть забезпечувальної чи компенсаційної (відновлюваної) функцій в контексті норм Цивільного та Господарського кодексів України, їх стягнення здійснюється не на користь контрагента або іншого суб`єкта цивільних чи господарських відносин, а зараховується до державного бюджету, відповідно до вимог Закону України «Про захист економічної конкуренції».

Правова позиція щодо накладених штрафів та пені органами Антимонопольного комітету України висловлена Верховним Судом у постанові від 11.06.2019 у справі № 914/3050/14, постанові від 11.06.2019 у справі № 910/9272/18.

Таким чином, враховуючи положення законодавства про захист економічної конкуренції, у суду відсутні правові підстави для застосування строків позовної давності у даній справі.

Щодо клопотання відповідача про зменшення розміру пені, суд зазначає, що у застосуванні приписів ст. 56 Закону (щодо стягнення з суб`єктів господарювання штрафу та пені у зв`язку з порушенням ними законодавства про захист економічної конкуренції) необхідно враховувати, що названий Закон не містить норм, які надавали б господарському суду право зменшувати розмір (а відтак і суму) стягуваних штрафу та/або пені (у разі їх правомірного нарахування). Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі №910/20661/16, від 22.01.2019 у справі №915/304/18, від 19.03.2019 у справі № 904/3536/18, від 27.11.2018 у справі № 910/4081/18, від 17.06.2022 № 917/530/21.

Посилання відповідача на умови воєнного стану, запровадженого на всій території України, суд вважає недоречними, оскільки відповідач мав сплати штраф, накладений рішенням, до 17.02.2020 включно, тобто ще до початку військових дій в Харкові та Харківській області.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є обгрунтованими, не спростованими відповідачем, а, отже, є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 ГПК України судовий збір у розмірі 4 080, 00 грн покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Управління механізації «Південтрансбуд» (61080, Харківська обл., м. Харків, вул. Сохора, будинок 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 01380418) до Державного бюджету (код бюджетної класифікації 21081100, символ банку 106, «Адміністративні штрафи та інші санкції») пеню у сумі 272 000, 00 (двісті сімдесят дві тисячі) грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Управління механізації «Південтрансбуд» (61080, Харківська обл., м. Харків, вул. Сохора, будинок 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 01380418) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; , розрахунковий рахунок UA0008516, банк - Державна казначейська служба України, МФО 820172) судовий збір у розмірі 4 080, 00 (чотири тисячі вісімдесят) гривень за подання позовної заяви.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (; 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83);

Відповідач - Приватне акціонерне товариство «Управління механізації «Південтрансбуд» (61080, Харківська обл., м. Харків, вул. Сохора, буд. 1-А, ідентифікаційний код юридичної особи: 01380418).

Повне рішення складено 21.09.2023.

Суддя Р.М. Аюпова

справа № 922/1769/22