Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.09.2023Справа № 910/5216/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К. І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження господарську справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Акцент-Банк"

до Приватного підприємства Науково-технічний центр "Спецтехніка"

про стягнення 235 654,05 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" (далі - АТ "Акцент-Банк", позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного підприємства Науково-технічний центр "Спецтехніка" (далі - ПП НТЦ "Спецтехніка", відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором № 20.15. від 24.09.2020 у сумі 235 654,05 грн.

У обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № 20.15. від 24.09.2020 в частині своєчасного повернення кредитних коштів, сплати процентів та щомісячної винагороди за кредитне обслуговування.

У позові АТ "Акцент-Банк" просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 235 654,05 грн. яка складається із: заборгованості за кредитом (тіло кредиту) в сумі 182 328,86 грн., заборгованості за процентами у сумі 22 515,19 грн., заборгованості за винагородою у сумі 30 810,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 за вказаною позовною заявою було відкрите провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, учасникам справи надана можливість реалізувати свої процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у строк, визначений законом, відзиву не надав, його позиція щодо заявлених вимог суду невідома. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ураховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

У судове засідання, призначене для розгляду справи по суті, представники сторін не з`явилися, належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили. Представник банку у позові просив розглянути справу без його участі.

Отже, розглянувши позовні вимоги та дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Установлено, що 24.09.2020 між АТ "Акцент-Банк" (банк) та Приватним підприємством Науково-технічний центр "Спецтехніка" був укладений кредитний договір № 20.15. (далі - договір), за умовами якого банк зобов`язується надати позичальнику строковий кредит з лімітом у розмірі 300 000, 00 грн. на поповнення обігових коштів та з терміном повернення до 23.09.2022, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни. Строковий кредит надається банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням (п. 1.1).

Згідно з п. 1.3 договору усі істотні умови кредитування наведені у розділі А цього договору - "Істотні умови кредитування".

Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток № 1 договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування (п. А3 договору).

Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України у випадку порушення позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим договором, банк на свій розсуд, починаючи з 91-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 90 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 23.09.2022 року (п. А3 договору).

Відповідно до п. А6 договору за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 19,90 % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, банк збільшує процентну ставку на 2 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 19,90 % річних. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 19,90 % річних.

Згідно з п. А10 договору позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Пунктами 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 договору сторони погодили, що позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору; повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору; сплатити банку винагороду відповідно до п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту, згідно з п. 1.2., 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього договору, позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А6 цього договору.

Відповідно до п. 4.5, 4.6 договору позичальник сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А10 договору. Позичальник сплачує банку винагороду за управління фінансовим інструментом згідно з п. А11 цього договору.

Пунктами 6.1-6.3 договору передбачено, що цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами. Цей договір у частині п. 4.4 цього договору набуває чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором. Цей договір може бути змінений або розірваний за ініціативою однієї зі сторін у встановленому законом та цим договором порядку.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити проценти за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання умов вказаного договору позивач перерахував відповідачу кошти у розмірі 300 000 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру № TR.15367582.21659.64999 від 24.09.2020 року з призначенням платежу: видача кредиту згідно договору № 20.15. від 24.09.2020 року.

Проте відповідач свої зобов`язання зі щомісячної сплати (повернення) суми кредиту виконав неналежним чином, внаслідок чого залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) склав 235 654,05 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку та розрахунком заборгованості, наявними в матеріалах справи.

За приписами ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідач доказів, які б підтверджували належне виконання ним своїх зобов`язань суду не надав, доводів позивача не спростував.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги погоджені сторонами умови договору, зокрема, щодо погашення кредиту в розмірі та строки відповідно до графіку платежів, а також зважаючи на відсутність в матеріалах справи доказів, що свідчать про належне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині повернення суми наданого кредиту, вимога банку про стягнення 182 328,86 грн. заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення 22 515,19 грн. заборгованості за процентами та 30 810,00 грн. загального залишку заборгованості за винагородою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частиною 2 ст. 1056 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Умовами п. 2.2.2., 2.2.5 договору передбачено, що позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору та сплатити банку винагороду відповідно до п. п. 2.3.5, 4.4., 4.5, 4.6, 4.13 цього договору. Між тим умовами п. А6, п. А10 договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 19,90 % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього договору, Банк збільшує процентну ставку на 2 % річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання.

Крім того, позичальник щомісячно сплачує банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % від суми зазначеного у п. А2 цього договору.

Перевіривши правильність нарахування позивачем заборгованості за процентами в сумі 22 515,19 грн. та за винагородою в сумі 30 810,00 грн, суд встановив, що вказані нарахування не суперечать вимогам чинного законодавства та умовам договору, а отже, вимоги в цій частині позову є правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини справи та приписи наведених вище правових норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банку підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати у вигляді судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 73 - 79, 129, 236 - 238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Акцент-Банк" до Приватного підприємства Науково-технічний центр "Спецтехніка" про стягнення 235 654,05 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства Науково-технічний центр "Спецтехніка" (01001, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 64, ідентифікаційний код 24318770) на користь Акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, 11, ідентифікаційний код 14360080) заборгованість за кредитом у сумі 182 328 (сто вісімдесят дві тисячі триста двадцять вісім) грн. 86 коп., заборгованість за процентами в сумі 22 515 (двадцять дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять) грн. 19 коп., заборгованість за винагородою в сумі 30 810 (тридцять тисяч вісімсот десять) грн. 00 коп. та судовий збір у сумі 3072 (три тисячі сімдесят дві) грн. 66 коп.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 12 вересня 2023 року.

Повний текст рішення складений 18 вересня 2023 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Головіна К. І.