ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2023 р. Справа№ 911/2478/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Владимиренко С.В.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Г.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 31.08.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023

у справі № 911/2478/22 (суддя - Черногуз А.Ф.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп"

про стягнення штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (далі - позивач, ТОВ "Оператор газотранспортної системи України", скаржник) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газойлтехнопайп» (далі - відповідач, ТОВ "Газойлтехнопайп") про стягнення штрафних санкцій.

Обгрунтовуючи звернення до суду позивач зазначає, що у серпні 2021 року відповідачем виконано роботи за договором на суму 7021633,38 грн, про що між сторонами підписано Довідку про вартість виконаних будівельних робіт, Акт приймання виконаних будівельних робіт та Акт вартості устаткування. Посилаючись на умови договору та Графік виконання робіт позивач стверджує, що окремі роботи за договором виконані підрядником із затримкою на 21 календарний день.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі №911/2478/22 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд не вбачав можливості стягнути з відповідача суму пені за частину виконаних та прийнятих будівельних робіт за договором з огляду на положення частини 3 статті 883 ЦК України, де вказано: суми неустойки (пені), сплачені підрядником за порушення строків виконання окремих робіт, повертаються підрядникові у разі закінчення всіх робіт до встановленого договором граничного терміну.

Також судом першої інстанції зазначено, що стягнення пені призведе до покладення на відповідача грошової суми за зобов`язання, яке принесло йому значно меншу вигоду. Незважаючи на невиконання окремого етапу у орієнтовний строк, відсутні підстави стверджувати, що це сталось лише з вини відповідача з огляду на відсутність дій з обох сторін щодо виготовлення, надання та отримання Дозволу на виконання робіт. Таким чином, за висновками суду першої інстанції, позивач намагається збагатитись за рахунок відповідача в свою чергу порушуючи умови, що могли призвести до затримки з початком виконання робіт.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі №911/2478/22 та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до того, що сторонами передбачено точний, чітко визначений строк виконання кожного етапу Договору - з дати підписання Договору (18.09.2020), який не підлягає подвійному тлумаченню.

Також скаржник зазначає, що судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні безпідставно та необгрунтовано вказано про те, що наведені у Графіку зазначення щодо кількості днів по різним етапам робіт рекомендовані, орієнтовні та приблизні; задля дотримання черговості їх виконання підрядником, а отже судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи внаслідок чого, суд дійшов помилкового висновку про відсутність порушень строку виконання робіт.

Водночас, скаржник звертає увагу на те, що суд першої інстанції невірно встановив обставини справи та помилково застосував норми статтей 875 і 883 Цивільного кодексу України, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення по справі.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційні скарги

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги на рішення, відповідач у своєму відзиві, наданому до суду 20.03.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і рішення слід залишити без змін.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу зводяться до того, що позивачем не надавався відповідачу письмовий дозвіл на початок робіт, у зв`язку із чим перебіг строку виконання робіт за Договором не розпочався.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.02.2022 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" у справі №911/2478/22 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - ОСОБА_1., судді: Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи №911/2478/22.

09.03.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 911/2478/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі № 911/2478/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 призначено розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі № 911/2478/22.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 відкладено розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі № 911/2478/22.

18.07.2023 рішенням Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.07.2023, справу № 911/2478/22 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Буравльов С.І., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 прийнято справу № 911/2478/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді - Буравльов С.І., Владимиренко С.В. Розгляд справи № 911/2478/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 призначено на 31.08.2023.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І., у відпустці, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Владимиренко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 прийнято справу №911/2478/22 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Владимиренко О.М.

На адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського від 30.08.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 31.08.2023 з`явився представник позивача, який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, та просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

У судове засідання 31.08.2023 з`явився представник відповідача, який заперечував проти задоволення позовних вимог та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вірно встановлено судом першої інстацнії та перевірено колегією суддів, за результатами проведення публічної закупівлі UA-2020-06-10-001353-а між позивачем в якості замовника та відповідачем в якості підрядника 18.09.2020 укладено договір № (далі - договір підряду), відповідно до умов якого підрядник за завданням замовника зобов`язується на свій ризик надати послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних i контрольних приладів (ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Левада), а замовник прийняти та оплатити такі роботи.

У силу пункту 1.2 договору підряду склад, обсяги, вартість робіт та строки визначені Технічними вимогами і якісними характеристиками (додаток №1 договору), Договірною ціною (додаток №2 договору) та Графіком виконання робіт (додаток №3 договору), які є невід`ємною частиною договору.

Пунктом 3.1 договору (з урахуванням укладеної 07.05.2021 додаткової угоди № 1 до договору закупівлі) сторони погодили загальну вартість виконуваних робіт згідно із договірною ціною (додаток №2), яка становить 13123380,59 грн (в т. ч. ПДВ 20%).

Пунктом 4.1 на підрядника покладено обов`язок виконати роботи протягом 360 календарних днів з дати отримання від замовника письмового розпорядження на початок виконання робіт (Дозвіл) з обов`язковим дотриманням погодженого із замовником графіку виконання робіт (додаток №3).

З наданої до суду копії Графіку виконання робіт, що підписаний сторонами, вбачається, що сторони обумовили граничний термін виконання робіт. У Графіку вказано, що:

- розробка та погодження робочої документації здійснюється протягом 120 днів з дати підписання договору;

- виготовлення основних блоків та вузлів, будівельно-монтажні роботи, електромонтажні роботи відбуваються протягом 300 днів з дати підписання договору;

- пусконалагоджувальні роботи випробування, оцінка відповідності технічному регламенту та передача до експлуатації має бути проведена протягом 360 днів з дати підписання договору.

Пункт 4.3 договору визначає, що датою закінчення виконаних підрядником робіт вважається дата їх прийняття замовником в порядку, передбаченому розділом 5 договору. Виконання робіт може бути закінчено підрядником достроково за умови письмової згоди замовника.

Відповідно до пункту 5.1 договору підряду передача виконаних робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актами приймання виконаних робіт, підписаними уповноваженими представниками сторін. Пунктом 5.2 визначено, що акт приймання виконаних робіт та довідку про вартість виконаних будівельних робіт готує підрядник і надає його замовнику не пізніше 25 числа звітного місяця. Разом з актом приймання виконаних робіт підрядник надає замовнику повний комплект виконавчої документації за звітний період, оформленої належним чином, відповідно до вимог чинних нормативних документів у галузі будівництва.

Підрядник, відповідно до підпункту 7.3.1 договору, зобов`язаний виконати якісно та у встановлені Графіком виконання робіт строки роботи відповідно до Технічних вимог та якісних характеристик, ДБН та іншої нормативної документації.

Відповідно до підпункту 7.3.3 підрядник зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з моменту підписання договору надати документи передбачені чинним законодавством, для отримання від замовника Дозволу на виконання робіт.

В силу підпункту 7.1.1 договору підряду на замовника покладено обов`язок допустити підрядника на об`єкт для проведення робіт та письмово повідомити підрядника про надання йому Дозволу.

Сторони пунктом 10.1 договору погодили, що у випадку порушення своїх зобов`язань за договором вони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством. Порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Пункт 10.2 визначає: у випадку несвоєчасного виконання робіт, передбачених Графіком виконання робіт, до підрядника застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1% від вартості робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 календарних днів підрядник додатково сплачує замовнику штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних робіт.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що позивач направляв відповідачу претензію від 08.10.2021 про сплату штрафних санкцій відповідно до пункту 10.2 договору, яка за словами позивача, залишена відповідачем без задоволення.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Однією з підстав виникнення господарського зобов`язання згідно ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) є господарський договір.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

За змістом положень ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Приписами статті 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Приписами ст. 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Як вбачається із оскаржуваного рішення, судом першої інстанції зазначено: «В Графіку не вказано «граничні терміни виконання робіт», натомість написано «граничний термін», тобто він є єдиним. Інші наведені в графіку зазначення щодо кількості днів щодо різних етапів робіт трактуються судом як рекомендовані, орієнтовні та приблизні, задля дотримання черговості їх виконання підрядником.

Таким чином суд не вбачає у діях відповідача порушення зобов`язання, його невиконання, неналежне виконання чи порушення умов, визначених змістом зобов`язання».

Проте, вказані висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є передчасними, з огляду на наступне.

Як зазначалось колегією суддів вище, 18.09.2020 між позивачем та відповідачем було укладено Договір № про закупівлю, предметом якого було надання послуг з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних та контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС «Левада») (далі - Роботи).

Як вбачається з пункту 4.1 Договору від 18.09.2020 № відповідач прийняв зобов`язання виконати Роботи протягом 360 календарних днів з дати отримання від позивача письмового розпорядження (дозволу) на початок виконання Робіт з обов`язковим дотриманням погодженого із Замовником Графіку виконання Робіт (Додаток 3), який є невід`ємною частиною цього договору.

Водночас колегія суддів звертає увагу, що в Договорі передбачено прямий обов`язок відповідача дотримуватись погодженого Графіку виконання Робіт.

Так, відповідно до підпункту 7.3.1 пункту 7.3 Договору Підрядник зобов`язаний виконані якісно та у встановлені Графіком виконання робіт (Додаток № 3) строки Роботи відповідно до Технічних вимог та якісних характеристик (Додаток № 1), ДБН та іншої нормативної документації.

Відповідно до Графіку виконання Робіт (Додаток № 3 до Договору) виконання Договору складається із 3-х етапів.

Етап № 1 «Обстеження, розробка, подання на експертизи, усунення зауважень та отримання результатів експертизи робочої документації».

Етап № 2 «Виготовлення основних блоків та вузлів, будівельно монтажні роботи, електромонтажні роботи».

Етап № 3 «Пусконалагоджувальні роботи та здача об`єкту в експлуатацію».

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що в окремому стовпчику під назвою «Граничний термін виконання робіт з дати підписання договору, кількість календарних днів» вказано кількість календарних днів для виконання окремого Етапу.

Тобто, сторони визначили у Договорі початок перебігу терміну виконання Робіт саме з дати підписання правочину- 18.09.2020.

Так, для виконання Етапу № 2 будівельно-монтажних та електромонтажних робіт встановлено 300 календарних днів.

Тобто, сторонами передбачено точний, чітко визначений строк виконання кожного етапу Договору - з дати підписання Договору (18.09.2020), який не підлягає подвійному тлумаченню.

Відповідно до статті 253 Цивільного кодексу України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, початком перебігу строку є дата підписання Договору - 18.09.2020, а останнім днем виконання Робіт - 15.07.2021.

Згідно з пунктом 4.3 Договору датою закінчення виконаних Підрядником робіт вважаться дата їх прийняття Замовником у порядку, передбаченому Розділом 5 цього Договору. Виконання Робіт може бути закінчено Підрядником достроково за умови письмової згоди Замовника.

Так, у серпні 2021 року відповідачем виконано роботи по Договору на суму 13 124 362,85 грн., про що між сторонами підписано: Довідку про вартість виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року, Акт приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року та Акт вартості устаткування від 06.08.2021.

Тобто, з огляду на умови Договору та Графіку виконання Робіт (Додаток № 3), роботи згідно пункту 2 Графіку виконання робіт виконані Підрядником із затримкою на 21 календарний день.

Враховуючи викладене, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, що наведені у Графіку зазначення щодо кількості днів по різним етапам робіт рекомендовані, орієнтовні та приблизні; задля дотримання черговості їх виконання підрядником, а отже судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи внаслідок чого, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність порушень строку виконання робіт.

Водночас, колегія суддів зазначає, що як вбачається із Акту приймання виконаних будівельних робіт за серпень 2021 року, у стовпчику № 2 «Найменування робіт і витрат» вказано:

рядок 1 - Розділ. Земляні роботи «Монтаж вузла обліку газу в блочному виконанні DN 150 на відкритій площі маса устаткування 1,6 т»;

рядок 1 - Разом прямі витрати;

рядок II - Загальновиробничі витрати;

рядок III - Кошти на зведення та розбирання тимчасових будівель і споруд;

рядок IV - Додаткові витрати при виконання будівельних робіт у зимовий (літній) період;

Разом вартість будівельних робіт;

У тому числі: зворотні суми;

рядок

V. Інші супутні витрати:

- Кошти на відрядження працівників будівельних організацій на об`єкт будівництва;

рядок VI. Прибуток;

рядок VII. Адміністративні витрати;

рядок VIII. Кошти на покриття ризиків;

рядок IX. Кошти на покриття додаткових витрат, пов`язаних з інфляційними процесами;

рядок X. Податки, збори, обов`язкові платежі, встановлені чинним законодавством і не враховані складовими вартості будівництва (без ПДВ);

рядок XI. Податок на додану вартість.

Проаналізувавши вищевикладене, колегія суддів констатує, що згідно з даним актом, відповідачем виконано саме будівельно-монтажні роботи, які передбачені Етапом № 2 Графіку виконання робіт, а тому висновок суду першої інстанції про неможливість встановити, що виконані відповідно до акту роботи є роботами, що включають в себе лише наведені пунктом 2 Графіку, а не інші, зокрема випробувальні роботи, не відповідають обставинам справи.

Також, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції та доводами відповідача, викладеними у відзиві на апеляційну скаргу, що спірний договір є договором будівельного підряду, з огляду на таке.

Згідно з частиною 1 статті 875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язуються надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно- кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Тобто, ознаками договору будівельного підряду є обов`язковість будівництва та здачі в експлуатацію певного об`єкта, а також будівництво такого об`єкту відповідно до проектно- кошторисної документації.

Аналогічна правова позиція викладена у рішенні Верховного суду від 12.09.2019 у справі №911/2360/18:

« 55. Так, статтею 875 ЦК України передбачено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов 'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно- кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

56. У розумінні наведеної норми основним предметом договору будівельного підряду є результат будівельних робіт - завершений будівництвом об`єкт або закінчені будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації на замовлення замовника, а не процес виконання робіт чи діяльність підрядника на створення об`єкта та його здачу.»

Однак, як вбачається із матеріалів справи, між сторонами укладено Договір від 18.09.2020 № , відповідно до пункту 1.1 якого останній прийняв зобов`язання надати послуги: Послуги з ремонту і технічного обслуговування вимірювальних, випробувальних і контрольних приладів (Ремонт пункту вимірювання витрати газу на ГРС Левада).

Згідно з пунктом 1.2 Договору склад, обсяг, вартість Робіт та строки визначені Технічними вимогами і якісними характеристиками (Додаток № 1), Договірною ціною (Додаток № 2) та Графіком виконання робіт (Додаток № 3), які є невід`ємною частиною Договору.

Тобто, предметом укладеного між позивачем та відповідачем Договору було виконання ремонтних робіт та технічного обслуговування вже збудованої газорозподільної станції «Левада».

При цьому, склад та обсяг таких робіт був визначений не проектно-кошторисною документацією, а Технічними вимогами та якісними характеристиками.

Поряд з цим, згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийня ти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонту речі або на виконання іншої роботи з псреданням її результату замовникові (частина 2 статті 837 Цивільного кодексу України).

Враховуючи викладене, Договір від 18.09.2020 № не є договором будівельного підряду, а є звичайним підрядом, і тому, до даного правочину не застосовуються приписи частини 3 статті 883 Цивільного кодексу України щодо необхідності повернення підряднику сплаченої ним пені.

У контексті вищевикладеного колегія суддів зазначає, що відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Тобто, вказана стаття надає сторонам договору можливість встановити у договорі строки виконання роботи або її окремих станів.

Як було зазначено вище, Графіком виконання Робіт (Додаток № 3 до Договору), який є невід`ємною частиною Договору, встановлено окремий термін виконання робіт - виконання будівельно-монтажних та електромонтажних робіт (пункт 2 Додатку №3 до вказаного договору) - який становив 300 календарних днів з дати підписання договору.

Отже, вказаний строк був встановлений у відповідності до вимог статті 846 Цивільного кодексу України та узгоджений сторонами Договору.

Водночас, відповідно до частини 4 стані 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Це означає, що встановивши розмір, термін і порядок нарахування штрафних санкцій за порушення грошового зобов`язання, законодавець передбачив також і право сторін врегулювати ці відносини у договорі.

Тобто, сторони мають право визначити у договорі не лише розмір нарахування штрафних санкцій, який обчислюється роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 Цивільного кодексу України), а також врегулювати свої відносини щодо нарахування штрафних санкцій на власний розсуд, у тому числі, сторони мають право передбачити можливість нарахування таких санкцій за порушення строків виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 10.09.2020 у справі №916/1777/19.

Так, згідно з пунктом 10.2 Договору у випадку несвоєчасного виконання Робіт, передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 3), до відповідача застосовуються штрафні санкції у вигляді пені у розмірі 0,1 % від вартості Робіт, які несвоєчасно виконані, за кожен день прострочення виконання Робіт, а при порушенні строку виконання Робіт більш ніж на 30 календарних днів відповідач додатково сплачує позивачу штраф у розмірі 7% від вартості несвоєчасно виконаних Робіт.

Отже, умовами Договору передбачено застосування пені і штрафу саме за несвоєчасне виконання будь-яких Робіт, які передбачені Графіком (Додаток № 3) - етапами, а не лише усього Договору в цілому.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 904/4156/18 необхідною умовою застосування договірної господарсько-правової відповідальності за порушення договірних зобов`язань є визначення у законі чи у договорі управленої та зобов`язаної сторони, виду правопорушення, за вчинення якого застосовується відповідальність, штрафних санкцій і конкретного їх розміру.

Тобто, позивач і відповідач у Договорі від 18.09.2020 № , скориставшись принципом свободи договору, передбачили можливість нарахування штрафних санкцій саме у випадку несвоєчасного виконання як окремого виду Робіт, так і певного етапу Робіт, обумовлених Договором і передбачених Графіком виконання робіт (Додаток № 3) незалежно від виконання усього зобов`язання.

При цьому, нарахування таких штрафних санкцій не залежить від порушення строків виконання усіх етапів Договору і здачі цілого готового об`єкту.

Сторони, керуючись принципом свободи договору, за взаємною згодою передбачили можливість нарахування штрафних санкцій окремо по кожному етапу, що, зокрема, слідує з пункту 10.2 Договору. Ці положення не були визнані недійсними, в зв`язку із чим у силу вимог статті 204 ЦК України презюмується правомірність вказаного правочину, в тому числі в частині визначення вказаної відповідальності сторін та порядку її обчислення.

Тому з огляду на принцип свободи договору, умови договору та їх виконання при розгляді справи необхідно було як застосувати умови договору, так і врахувати обставини, які надавали суду право належного тлумачення змісту договору щодо порядку нарахування, а відтак і розміру штрафних санкцій та право його зменшення.

Враховуючи викладене, позивач має право нараховувати та стягувати пеню за окремі Роботи, які виконані відповідачем з порушенням передбаченого Графіком виконання робіт (Додаток № 3) строку.

Отже, висновки Суду першої інстанції щодо неможливості нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання окремих етапів робіт згідно з Графіком виконання робіт не відповідають обставим справи, - змісту договору від 18.09.2020 № та порушують права сторін на свободу договору, тобто укладення його згідно внутрішнім волевиявленням та на умовах погоджених сторонами.

Воднчас, спростовуючи виснвокі суду першої інстанції, що позивач намагається збагатитись за рахунок відповідача в свою чергу порушуючи умови, що могли призвести до затримки з початком виконання робіт, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Колегія суддів звертає увагу, що предметом спору у даній справі є порушення відповідачем приийятих зобов`язань щодо своєчасності виконання Робіт у відповідності до погодженого сторонами Графіку.

Поряд з цим, висновки суду першої інстанції про начебто збагачення позивача не відповідають дійсності, оскільки між фактом прострочення виконання окремого етапу робіт і застосуванням до боржника штрафних санкції наявний причинно-наслідковий зв`язок, тому позивач у даному випадку діяв виключно виходячи з положень Договору від 18.09.2020 № , статтсй 549 та 623 Цивільного кодексу України та статті 230 Господарського кодексу України.

Водночас, колегія суддів зазначає, що положеннями Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, якими кредитору надається право застосовувати штрафні санкції та пеню за неналежне виконання зобов`язань або порушення строків їх виконання, необхідністю стабільної та ефективної підприємницької діяльності усіх суб`єктів господарювання.

З огляду на викладене застосування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання не є наміром позивача збагатись, а є засобом забезпечення належного виконання умов Договору.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок пені, колегія суддів констатує, що він є арифметично вірним, у зв`язку із чим колегія суддів дійшла до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку із чим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 147 454,30 грн.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що доводи, викладені скаржником в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в апеляційному порядку, оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено при нез`ясуванні обставин, що мають значення для справи, за недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права (ст.ст. 76-79 Господарського процесуального кодексу України), у зв`язку з чим на підставі п. 1-4 ч. 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України оскаржуване рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі №911/2478/22 - задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.01.2023 у справі №911/2478/22 - скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (08170, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Віта-Поштова, вул. Набережна, буд. 33, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр-т., Любомира Гузара, 44, ) 147 454 (сто сорок сім тисяч чотириста п`ятдесят чотири) грн. 30 коп. пені та 2 481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. судового збору за подання позовної заяви.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газойлтехнопайп" (08170, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Віта-Поштова, вул. Набережна, буд. 33, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (03065, м. Київ, пр-т., Любомира Гузара, 44, ) 3 721 (три тисячі сімсот двадцять одну) грн 50 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказу доручити Господарському суду Київської області.

7. Матеріали справи №911/2478/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 13.09.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

С.В. Владимиренко