ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

"14" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2165/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Бездолі Д.О.

секретар судового засідання Христенко А.О.

розглянувши справу за позовом: Акціонерного товариства Акцент-Банк (вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Вигнатюк Катерини Віталіївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 173409,40 грн,

за участю представників учасників справи:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: не з`явився.

УСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Акцент-Банк звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Вигнатюк Катерини Віталіївни, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 173409,40 грн, з яких: 159259,53 грн заборгованість за кредитом; 2022,11 грн заборгованість за процентами; 12127,76 грн заборгованість за винагородою.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на обставину порушення відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору від 18.06.2021 № 20.01. в частині повернення кредитних коштів, а також сплати процентів та винагороди банку за користування кредитом в повному обсязі та у визначені договором строки.

Ухвалою суду від 29.05.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Акцент-Банк було залишено без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків.

Приймаючи до уваги усунення позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, ухвалою суду від 14.06.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Акцент-Банк було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2165/23; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін; призначено у справі судове засідання для розгляду справи по суті на 10 липня 2023 року о 12:30.

10.07.2023 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у засіданні суду до 28.08.2023 о 12:00.

14.08.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що укладений між сторонами кредитний договір від 18.06.2021 № 20.01. наразі є припиненим, у зв`язку з повним виконанням відповідачем зобов`язань.

28.08.2023 суд протокольною ухвалою оголосив перерву у засіданні суду до 14.09.2023 о 12:30.

01.09.2023 від позивача до суду надійшло клопотання, в якому останній повідомив суду, що після відкриття провадження у цій справі відповідачем було погашено заборгованість за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку з чим позивач відмовляється від позову та на цій підставі просить суд закрити провадження у справі. Між цим, позивач на підставі ст. 130 ГПК України просить суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати у виді судового збору в сумі 2684,00 грн.

У судове засідання 14.09.2023 представники сторін не з`явились, при цьому про час та місце розгляду справи останні були повідомлені належним чином.

Розглянувши вищевказану заяву позивача, суд дійшов висновку про таке.

Згідно з ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Виходячи з аналізу наведених норм, суд зазначає, що принцип диспозитивності визначає межі здійснення господарським судом та учасниками справи їхніх процесуальних прав та обов`язків, надає учасникам справи можливість вільно розпоряджатися своїми правами щодо предмету спору та визначає обов`язок суду здійснювати провадження у справі виключно за зверненням особи, поданим до суду у відповідній процесуальній формі. Реалізація принципу диспозитивності у процесі здійснення правосуддя спрямована на досягнення справедливого балансу між суб`єктами судового процесу і визначає межі процесуальних дій суду у розгляді справи.

Згідно з п.1 ч.2 ст.46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За змістом ст. 191 ГПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Приймаючи до уваги відмову позивача від позову, відсутність в матеріалах справи доказів, які б свідчили про необізнаність позивача про наслідки відмови від позову та у зв`язку з відсутністю у суду підстав вважати, що в діях сторін є недобросовісність виконання своїх процесуальних обов`язків, з врахуванням вищевказаних норм чинного законодавства та завдання господарського судочинства, суд вважає можливим прийняти вищевказану відмову позивача та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 231 ГПК України закрити провадження у справі № 916/2165/23.

Частиною 4 статті 231 ГПК України передбачено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Відповідно до ч. 3 ст. 130 ГПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Згідно з ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Так, підставою звернення позивача до суду з позовом, що розглядається судом, є обставина порушення відповідачем зобов`язання за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, а також сплати процентів та винагороди банку за користування кредитом в повному обсязі та у визначені договором строки. За розрахунком позивача загальна заборгованість відповідача на час подання позову становила 173409,40 грн, з яких: 159259,53 грн заборгованість за кредитом; 2022,11 грн заборгованість за процентами; 12127,76 грн заборгованість за винагородою. Відповідно до відомостей, які зазначені на конверті, в якому до суду надійшла позовна заява, позивачем позов на адресу суду було направлено 17.05.2023, а провадження у справі судом було відкрито ухвалою від 14.06.2023.

Між цим, як вбачається з матеріалів справи, вже після звернення позивача до суду та відкриття судом провадження у цій справі відповідач здійснив погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчать, зокрема: подана відповідачем довідка позивача від 24.07.202023 (а.с. 75, т.1), в якій зазначено, що станом на 24.07.2023 кредитний договір від 18.06.2021 № 20.01. припинено у зв`язку з повним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, дата закриття кредитного договору 29.06.2023; квитанція та банківська виписка по рахунку відповідача (а.с. 76, 88-95, т.1), з яких вбачається, що останній платіж за кредитним договором відповідачем був здійснений 29.06.2023.

Отже, оскільки позивач не підтримує своїх вимог саме внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, враховуючи, що спір у справі виник внаслідок неправильних дій відповідача, а також з огляду на заяву позивача, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача понесених ним у справі витрат у виді судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 130, 191, п. 4 ч. 1 ст. 231, ст. 234-235, 254-255 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Акціонерного товариства Акцент-Банк від позову у справі № 916/2165/23.

2. Провадження у справі №916/2165/23 закрити.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Вигнатюк Катерини Віталіївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк (вул. Батумська, 11, м. Дніпро, 49074, ) судовий збір в сумі 2684 /дві тисячі шістсот вісімдесят чотири/грн 00 коп.

Повну ухвалу складено 19.09.2023.

Ухвала набирає законної сили 19.09.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя Д.О. Бездоля