УХВАЛА

м. Київ

14.09.2023Справа № 910/9195/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., за участю секретаря судового засідання Атаманенко А.В., розглянувши заяву Приватного підприємства "Фенікс Агро" від 31 серпня 2023 року № Вих.5156 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам, у справі № 910/9195/22 за позовом Приватного підприємства "Фенікс Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроефект-Птиця" про стягнення 560 000,50 грн,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився;

Товариства з обмеженою відповідальністю "ЄСІС-Технології": не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року Приватне підприємство "Фенікс Агро" звернулося до Господарського суду міста Києва (далі - Підприємство) з вказаним позовом, посилаючись на те, що згідно умов укладеного між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроефект-Птиця" (далі - Товариство) договору поставки від 13 грудня 2021 року № ПК-552, позивач поставив останньому товар на загальну суму 2 730 422,00 грн. Оскільки відповідач оплату за поставлений товар здійснив лише частково на суму 2 170 421,50 грн, заборгувавши таким чином 560 000,50 грн, позивач на підставі статей 525, 526, 530, 692, 693 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) просив суд стягнути з Товариства вищезазначену суму боргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 4 жовтня 2022 року вищенаведену позовну заяву Підприємства прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9195/22 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику/повідомлення представників сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 5 грудня 2022 року в справі № 910/9195/22 позовні вимоги Підприємства задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 560 000,50 грн основного боргу та 8 400,00 грн судового збору.

9 січня 2023 року видано відповідний наказ.

5 вересня 2023 року на адресу суду від Підприємства надійшла заява від 31 серпня 2023 року № Вих.5156 про звернення стягнення та про накладення арешту на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрінвестресурс", яке з 14 липня 2023 року перейменовано на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄСІС-Технології" (54017, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Соборна, будинок 12; ідентифікаційний код 32832389) (далі - Компанія), що має заборгованість перед відповідачем, на загальну суму 442 042,02 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 7 вересня 2023 року розгляд заяви Підприємства в частині звернення стягнення на грошові кошти, що належать Компанії, у справі № 910/9195/22 призначено на 14 вересня 2023 року. У задоволенні клопотання Підприємства в частині накладення арешту на грошові кошти Компанії відмовлено.

У призначене судове засідання сторони та Компанія явку своїх уповноважених представників не забезпечили, жодних заяв чи клопотань до суду не направили, хоча про дату, час і місце розгляду заяви були повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 4 статті 336 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, у судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Розглянувши вищевказану заяву стягувача про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Компанії, як боржника Товариства, суд дійшов висновку про необґрунтованість цієї заяви з огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Статтею 53 Закону України "Про виконавче провадження" унормовано, що виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику. Після надходження відомостей про наявність майна боржника виконавець проводить опис такого майна, накладає на нього арешт, вилучає його і реалізує в установленому цим Законом порядку. Якщо особа, у якої перебуває майно боржника, перешкоджає виконавцю у вилученні такого майна, воно вилучається виконавцем у примусовому порядку. Готівка та майно, що належать боржнику від інших осіб, вилучаються виконавцем у таких осіб у присутності понятих. На належні боржникові у разі передачі від інших осіб кошти, що перебувають на рахунках у банках та інших фінансових установах, стягнення звертається виконавцем на підставі ухвали суду в порядку, встановленому цим Законом. За ухилення від виконання розпоряджень виконавця особа, в якої перебуває майно боржника, несе відповідальність відповідно до закону.

Частиною 10 статті 56 Закону України "При виконавче провадження" передбачено, що у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Системний аналіз норм статей 53, 56 Закону України "При виконавче провадження" та статті 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій виключно з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому, за своєю правовою природою положення вказаних статей не є імперативними, судова дискреція, у даному випадку, передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстав відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням всіх обставин справи та відомостей про всіх учасників судового процесу.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 ГПК України, предметом дослідження суду має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам статей 76 - 79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення. При цьому, сам по собі факт наявності судового рішення про стягнення заборгованості без доказів невиконання такого рішення не свідчить про факт наявності заборгованості.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду: від 17 квітня 2020 року у справі № 910/5300/17, від 23 липня 2018 року у справі № 925/1048/17, від 11 вересня 2019 року у справі № 902/1260/15, від 1 серпня 2019 року у справі № 927/313/18, від 6 лютого 2020 року у справі № 913/381/18 та від 12 травня 2021 року у справі № 910/8613/19.

В обґрунтування наявності підстав для звернення стягнення на грошові кошти, що належать Компанії, стягувач посилався на те, що заборгованість останньої перед боржником - Товариством, підтверджується рішенням Господарського суду Чернігівської області від 7 квітня 2023 року в справі № 927/141/23, яке залишене без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 5 червня 2023 року та набрало законної сили 5 червня 2023 року. Вказаним рішенням Господарського суду Чернігівської області стягнуто з Компанії на користь боржника заборгованість у загальному розмірі 442 042,02 грн, однак відповідач на час звернення Підприємства з даною заявою не подав на виконання відповідний виконавчий документ про стягнення з Компанії на його користь вищезазначеної суми боргу.

Разом із цим, з відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: https://reyestr.court.gov.ua/Review/113175972, вбачається, що ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 1 вересня 2023 року у справі № 927/141/23 було призначено до розгляду на 13 вересня 2023 заяву фізичної особи про заміну стягувача у вказаній справі - Товариства, на його правонаступника, у зв`язку з укладанням між вказаними особами договору про відступлення права вимоги від 21 липня 2023 року № 21/07/2023. У тексті цієї ухвали зазначено, що за умовами даного договору ця фізична особа набула права первісного кредитора за договором поставки від 13 липня 2020 року № 10/07/20ҐК, за яким, у свою чергу, і утворилася заборгованість Компанії перед боржником у даній справі.

На час розгляду заяви Підприємства від 31 серпня 2023 року, поданої у справі № 910/9195/22, відомості про результати розгляду вказаної заяви фізичної особи про заміну сторони у справі № 927/141/23 її правонаступником в Єдиному державному реєстрі судових рішень відсутні.

Враховуючи вищевказані обставини, суд дійшов висновку про те, що Підприємство не довело належними та допустимими доказами факту наявності безспірної заборгованості Компанії перед Товариством в межах зазначеної суми.

Крім того, у своїй заяві Підприємство також вказувало на те, що у зв`язку з наявністю численних виконавчих проваджень щодо відповідача, державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Левицьким Т.К. були винесені постанови: від 7 лютого 2023 року та 14 березня 2023 року про відкриття виконавчого провадження АСВП № 70947921 та приєднання вказаного виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження щодо Товариства № 71284089 на загальну суму стягнення 1 637 794,51 грн.

Відповідно до приписів статті 46 Закону України "При виконавче провадження", у разі якщо під час розподілу грошових сум, стягнутої з боржника суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами в такій черговості: у першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна; у другу чергу задовольняються вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника; у третю чергу задовольняються вимоги працівників, пов`язані з трудовими правовідносинами; у четверту чергу задовольняються вимоги стягувачів за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, вимоги щодо збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та вимоги щодо податків та інших платежів до бюджету; у п`яту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги стягувачів кожної наступної черги задовольняються після задоволення в повному обсязі вимог стягувачів попередньої черги. У разі якщо стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог однієї черги, вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми. Вимоги стягувачів щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інші вимоги, пов`язані з трудовими правовідносинами, задовольняються в порядку надходження виконавчих документів.

У разі якщо виконавчі документи щодо виплати заборгованості із заробітної плати та інших вимог, пов`язаних із трудовими правовідносинами, надійшли протягом одного дня і стягнутої суми недостатньо для задоволення в повному обсязі всіх вимог за такими виконавчими документами, відповідні вимоги задовольняються пропорційно до належної кожному стягувачу суми.

Водночас, заявником не вказано, а матеріали справи не містять доказів, з яких можна встановити зміст кожної з вимог до Товариства за зведеним виконавчим провадженням № 71284089, у зв`язку з чим звернення стягнення на грошові кошти Компанії на підставі статті 336 ГПК України може мати наслідком порушення вищевказаних приписів Закону України "При виконавче провадження" щодо черговості задоволення вимог кредиторів у цьому зведеному виконавчому провадженні.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви Підприємства про звернення стягнення на грошові кошти Компанії в порядку статті 336 ГПК України з огляду на її необґрунтованість та недоведеність належними доказами обставин, на які посилався заявник.

Керуючись статтями 233, 234, 336 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного підприємства "Фенікс Агро" від 31 серпня 2023 року № Вих.5156 про звернення стягнення на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "ЄСІС-Технології" (54017, Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Соборна, будинок 12; ідентифікаційний код 32832389) у справі № 910/9195/22 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Дата складання повного тексту: 14 вересня 2023 року.

СуддяЄ.В. Павленко