ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 Справа № 914/2155/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д. розглянувши справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю «БВБ-Груп», с. Ременів, Львівська обл.,

до відповідача: Дочірнє підприємство «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», м. Львів,

про: стягнення 267 498,34 грн

без виклику представників сторін;

Хід розгляду справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БВБ-Груп» звернулось до Господарського суду Львівської області з позовом до Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 267 498,34 грн.

Ухвалою від 18.07.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

Відзив у встановлений судом строк відповідачем не подано.

Відповідно до частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за Договором закупівлі № 15/04 від 15.04.2022 року в частині оплати поставленого товару позивачем, у зв`язку з чим за ДП «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» утворилась заборгованість у розмірі 241 610,51 грн, що підтверджується двосторонньо підписаними видатковими накладними, долученими до матеріалів справи.

Внаслідок не виконання договірних зобов`язань щодо оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу 20 211,85 грн інфляційних втрат та 5 675,98 грн 3% річних.

Правова позиція відповідача.

Відповідач відзиву чи письмових обґрунтованих пояснень суду не представив, доказів сплати заборгованості не подав.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

15.04.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БВБ-ГРУП" (Постачальник) та Дочірнім підприємством "Львівський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (Покупець) укладено договір закупівлі №15/04, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставляти та передавати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти і оплатити мінеральний порошок для асфальтобетонних сумішей (неактивований вапняковий) (надалі - Товар), найменування, кількість, асортимент, ціна за одиницю та інші дані якого визначені у Специфікації ( Додаток №1 ) до даного Договору.

Згідно п.5.1 договору Товар постачається за рахунок та транспортом Постачальника на адресу: село Давидів, Явора Львівська область на умовах DDP Інкотермс-2020 у відповідності до Офіційних правил тлумачення торгівельних термінів - ІНКОТЕРМС 2020.

Відповідно до п. 5.3, 5.4 договору після передачі Товару та виконання обов`язку з поставки уповноважена Покупцем особа підписує видаткові накладні на отриманий товар та передає їх Постачальнику. Обов`язок з поставки є виконаним в момент передачі Товару та надання документів, зазначених в п. 4.2. Договору. Датою передачі Товару від Продавця Покупцю, вважається дата підписання видаткової накладної на Товар, що засвідчує реальне отримання товару за кількістю та якістю матеріально - відповідальними (уповноваженими) особами, які визначені сторонами.

Відповідно до п. 4.1, 4.2, 4.3 договору розрахунки за поставлений Товар проводяться шляхом: оплати Покупцем рахунку Постачальника за умови отримання від нього всіх документів, зазначених у пункті 4.2. Договору. Рахунок приймається до оплати при отриманні Товару та всіх документів, що підтверджують належну якість Товару (сертифікат/ паспорт якості тощо), видаткових накладних, у яких вказуються дані про виробничий підрозділ Покупця, який безпосередньо отримав партію Товару, товарно-транспортних накладних та інших первинних документів, передбачених для даного виду Товару Постачальник має зареєструвати податкову накладну в єдиному електронному реєстрі у передбачені чинним законодавством строки. У разі ненадання зазначених цим пунктом Договору документів (у тому числі електронних) Постачальник зобов`язується відшкодувати спричинені Покупцю збитки (витрати). Сторони свідчать, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар протягом 120 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань.

На виконання умов укладеного договору позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 241 610,51 грн, що підтверджується видатковими накладними № БВ-0000521 від 09.05.2022 на суму 62 160,13 грн, № БВ-0000610 від 18.05.2022 на суму 61420,13 грн, № БВ-0000626 від 19.05.2022 на суму 61531,13 грн, № БВ-0000774 від 10.06.2022 на суму 56499,12 грн, які підписані сторонами без зауважень.

Вищевказаний товар доставлявся відповідачу автомобільним транспортом Покупця та був отриманий ним, що підтверджується наступними товарно-транспортними накладними: ТТН № 090522-1 від 09.05.2022 року; ТТН № 180522-1 від 18.05.2022 року; ТТН № 190522-2 від 09.05.2022 року; ТТН № 100622-1 від 10.06.2022 року.

Позивач стверджує, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, щодо оплати за поставлений товар у розмірі 241 610,51 грн. Доказів зарахування зустрічних грошових вимог матеріали справи не містять, відповідач доводів позивача не спростував.

Таким чином, свої зобов`язання щодо поставки товару ТОВ «БВБ-Груп» виконало в повному обсязі та належним чином. А Відповідач порушив умови вищезгаданого Договору і не здійснив оплату в повному обсязі за вже отриманий Товар.

Відтак, у зв`язку з неналежним виконанням умов Договору Відповідачем, щодо оплати вартості поставленої продукції, ТОВ «БВБ-Груп» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за поставлений та неоплачений товар у розмірі 241 610,51 грн. Крім того, за не виконання договірних зобов`язань щодо оплати поставленого товару позивач нарахував відповідачу 20 211,85 грн інфляційних втрат та 5 675,98 грн 3% річних.

Оцінка суду.

Відповідно до ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, в тому числі, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 712 ЦПК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом між ТОВ "БВБ-ГРУП" та ДП "Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» було укладено договір закупівлі №15/04, згідно умов якого Продавець зобов`язувався поставити у власність Покупця товар, а Покупець зобов`язався прийняти Товар та своєчасно оплатити.

Факт поставки товару відповідачу підтверджується видатковими накладними на загальну суму 241 610,51 грн, а саме: № БВ-0000521 від 09.05.2022 на суму 62 160,13 грн, № БВ-0000610 від 18.05.2022 на суму 61420,13 грн, № БВ-0000626 від 19.05.2022 на суму 61531,13 грн, № БВ-0000774 від 10.06.2022 на суму 56499,12 грн.

Як вбачається із вказаних видаткових накладних та ТТН, товар приймався Філією "Стрийська ДЕД" ДП "Львівський облавтодор» відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», яка є структурним підрозділом відповідача.

Вищевказані накладні підписані уповноваженими представниками Позивача та Відповідача, а також скріплені печатками підприємств.

Підписання уповноваженими особами Відповідача видаткових накладних та ТТН, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і які відповідають вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксують факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за надані послуги.

Суд зазначає про те, що доказів наявності претензій по обсягу та якості товару, відповідач до суду не подав.

Пунктом 4.3 Договору сторони передбачили, що Покупець зобов`язується розрахуватися з Постачальником за отриманий Товар протягом 120 календарних днів з моменту отримання від Постачальника документів, зазначених в п. 4.1., п. 4.2. цього Договору. У випадку затримки Постачальником передачі повного пакету документів, визначених Договором цінним листом з описом вкладення Покупцю, обов`язок оплати відстрочується на цей період і настає лише після належного виконання Постачальником взятих на себе зобов`язань

Відповідно обов`язок оплати за поставлений товар у відповідача виник саме за результатами підписання видаткових накладних, так як такі підписано без зауважень. Отже, право грошової вимоги у позивача виникло, в даному випадку, після спливу 120 днів з наступного дня після підписання відповідних накладних.

Як встановлено судом, Відповідач неналежно виконав взяті на себе договірні зобов`язання по оплаті отриманого від позивача товару, не оплативши такий. Заборгованість на момент подання позову до суду складала 241 610,51 грн.

З огляду на вищевказані обставини, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення основної заборгованості обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в розмірі 241 610,51 грн.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності із статтею 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних в межах обраного позивачем періоду їх нарахування, суд зазначає, що штрафні санкції за видатковою накладною № БВ-0000774 від 10.06.2022 слід нараховувати з 09.10.2022 (враховуючи п. 4.3 договору), щодо інших накладних період обрано вірно.

Відтак, до стягнення з Відповідача підлягає 20 211,85 грн інфляційних втрат та 3% річних в розмірі 5653,24 грн

Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України, вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України, встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У зв`язку з викладеним, враховуючи вищенаведені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задоволити частково в розмірі 241 610,51 грн основної заборгованості, 20 211,85 грн інфляційних втрат та 5 653,34 грн 3% річних. В задоволенні решти вимог відмовити за безпідставністю.

Судові витрати.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача, судовий збір, відповідно до ст.129 ГПК України, покладається на відповідача пропорційно задоволених вимог.

Відтак до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 4012,13 грн сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (79053, місто Львів, вулиця Володимира Великого, будинок 54, ідентифікаційний код 31978981) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БВБ-Груп» (80460, Львівська обл., Кам`янко-Бузький р-н, село Ременів, вул. Незалежності, буд.27, ідентифікаційний код 38472854) 267 475,70 грн та судовий збір в розмірі 4012,13 грн.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Суддя Запотічняк О.Д.