ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023м. ДніпроСправа № 904/1968/23

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОТОН", с. Єлизаветівка, Петриківський район, Дніпропетровська область

до Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФТ-ПАК", м. Дніпро

про стягнення заборгованості в розмірі 277 942, 65 грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Секретар судового засідання Літвін Д.Е.

Представники:

від позивача Федоренко Р.В.

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОТОН" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "СОФТ-ПАК" (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 277 942, 65 грн., з яких: 210 000,00 грн. основного боргу, 8 416,23 грн. 3% річних, 59 526,42 грн. інфляційних втрат.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань в частині своєчасної та повної оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 05.05.2023 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвали суду, що направлялися за адресою місцезнаходження Відповідача згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулися до суду з поштовою відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Зважаючи на те, що в силу приписів п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є, в тому числі день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

Відповідач явку представника в засідання не забезпечив, відзив на позовну заву не надав, в зв`язку із чим, керуючись ч. 9 ст. 165 ГПК України, справа вирішується за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 22.06.2023 року суд закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті.

В порядку ст.ст. 233, 240 ГПК України, в судовому засіданні 14.09.2023 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, складання повного рішення відкладено на строк до п`яти днів із дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи у відкритому судовому засіданні, заслухавши стислий зміст та підстави вимог позивача, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як убачається з матеріалів справи, між ТОВ ПРОТОН, як постачальником та ТОВ СОФТ-ПАК, як покупцем було досягнуто домовленість щодо поставки товару.

На виконання зазначених домовленостей ТОВ ПРОТОН поставляло і передавало товар, а ТОВ СОФТ-ПАК отримувало товар і частково сплачувало за нього визначену ціну.

Так, згідно видаткових накладних та товарно-транспортних накладних (а.с.а.с. 11-16, 49-74), Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 1 641 405,68 грн.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково в сумі 1 431 405,59 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи (а.с. а.с. 17-30, 75-89).

Станом на час звернення позивача з даним позовом до суду, заборгованість відповідача склала суму 210 000,09 грн. (1 641 405,68 - 1 431 405,59 = 210 000,09), з яких Позивач просить суд стягнути 210 000,00 грн. Доказів оплати заборгованості в заявленому розмірі суду не надано.

В силу приписів ст. 181 ГК України, господарський договір укладається в порядку, встановленому Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 205 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Підписані сторонами видаткові накладні, підтверджують факт досягнення між ними домовленості щодо предмету та ціни правочину, а факт передачі та одержання товару та платіжні доручення на його часткову оплату, свідчить про виникнення між сторонами відносин з поставки, які регулюються Параграфом 3 ЦК України.

Відповідно до вимог ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно положень ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

За змістом укладеного договору поставки, сторони не передбачили строк оплати товару, а отже, з огляду на вище викладені положення закону, товар мав бути оплачений покупцем (відповідачем) після його прийняття за кожною з видаткових накладних.

В силу вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до положень статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як убачається з матеріалів справи, Відповідач допустив прострочення виконання зобов`язання з оплати товару, який був поставлений за видатковими накладними від 019.09.2021 та 06.09.2021. Заборгованість за вказаними вище видатковими накладними становить 210 000,00 грн.

У відповідності до статті 625 Цивільного кодексу України боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень зазначеної норми матеріального права, Позивач вимагає стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням інфляційних втрат у розмірі 59 526,42 грн., а також, суми процентів річних за загальний період прострочення з 16.12.2021 року по 04.04.2023 року в сумі 8 416,23 грн. (а.с. 4, 5).

Згідно усталеної практики Верховного Суду, день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення відсотків річних та пені.

Як убачається з матеріалів справи, в період здійснення Позивачем нарахування відсотків річних (з 16.12.2021 по 04.04.2023), Відповідачем були здійснені часткові оплати товару, зокрема, 24.12.2021 року, 24.01.2022 року, 07.02.2022 року, 07.02.2022 року та 09.02.2022 року, а отже, враховуючи наведену вище правову позицію, дати здійснення Відповідачем часткових оплат, не повинні включатися до періоду нарахування 3% річних.

Таким чином, за підрахунками суду розмір 3 % річних складає суму 8 337,51 грн.

Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума
з 16/12/2021 до 23/12/2021 267 453,08 x 3 % x 8 : 365 : 1008175,86 грн.
з 24/12/2021 до 23/01/2022 240 000,00 x 3 % x 31 : 365 : 10031611,51 грн.
з 24/01/2022 до 06/02/2022 230 000,00 x 3 % x 14 : 365 : 10014264,66 грн.
з 07/02/2022 до 08/02/2022 220 000,00 x 3 % x 2 : 365 : 100236,16 грн.
з 09/02/2022 до 04/04/2023 210 000,00 x 3 % x 420 : 365 : ,32 грн.
З урахуванням встановлених обставин, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню частково в сумі 277 863,93 грн., з яких: 210 000,00 грн. основного боргу, 8 337,51 грн. 3% річних, 59 526, 42 грн. інфляційних втрат, В решті позовних вимог слід відмовити.

На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "СОФТ-ПАК" (49019, м. Дніпро, вул. Академіка Белелюбського, 70, ) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОТОН" (51831, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Єлизаветівка, вул. Індустріальна, 9 Є, ) 210 000,00 грн. основного боргу, 8 337,51 грн. 3% річних, 59 526,42 грн. інфляційних втрат, 4 167,96 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили у відповідності до ст.241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 20.09.2023

Суддя О.В. Ліпинський