ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"15" вересня 2023 р. Справа № 926/3254-б/23

Суддя Господарського суду Чернівецької області Бутирський А.А.,

при секретарі Вівчарюк І.Б.,

розглянувши матеріали справи

за заявою Головного управління ДПС у Чернівецькій області

до Публічного акціонерного товариства «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів» () смт. Кострижівка, Чернівецької області

про банкрутство

Представники сторін:

від кредитора Чумак Т.В. у порядку самопредставництва

від боржника Бобик Й.Б. адвокат (ордер: серія СЕ № 1067966 від 23.08.2023 р.)

У засіданні приймали участь

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Чернівецької області надійшла заява Головного управління ДПС у Чернівецькій області про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів» () смт. Кострижівка, Чернівецької області із грошовими вимогами до боржника у сумі 813266,49 грн.

Згідно п. 2-1 прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, заява ініціюючого кредитора або боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), крім відомостей, передбачених частиною першою статті 34, частиною другою статті 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень розпорядника майна або керуючого реструктуризацією.

Ініціюючим кредитором запропоновано кандидатуру арбітражного керуючого Стрельнікова Валерія Вікторовича, який надав згоду на участь у справі.

Ухвалою від 20.07.2023 р. прийнято заяву і призначено її до розгляду в підготовчому засіданні на 02.08.2023 р.

Розгляд справи неодноразово відкладався, в останнє ухвалою від 11.09.2023 р. розгляд справи відкладено на 13.09.2023 р. з подальшим оголошенням перерви до 15.09.2023 р.

У судовому засіданні 15.09.2023 р. представник кредитора надав уточнення до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, в якій ініціюючий кредитор вказує, що безспірні вимоги по грошових зобов`язаннях до боржника становлять 443266,49 грн., з них: 200628,53 грн. по рішенню Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/5174/21-а від 18.01.2022 р. та 242637,96 грн. по рішенню керівника Головного управління ДПС у Чернівецькій області про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках № 17/4-2404 від 17.06.2022 р.

Ініціюючий кредитор просив відкрити провадження у справі, визнати грошові вимоги до боржника у сумі 443266,49 грн. та призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Стрельнікова В.В.

Представник боржника проти відкриття провадження у справі про банкрутство заперечував, посилаючись при цьому на відсутність ознак неплатоспроможності.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши обставини справи, суд встановив наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 КУзПБ у підготовчому засіданні господарський суд перевіряє обґрунтованість вимог заявника, а також з`ясовує наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно абз. 3 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства, боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/5174/21-а від 18.01.2022 р. з боржника стягнуто податковий борг у сумі 640945,65 грн.

На момент розгляду справи наявність боргу за вказаним рішенням становить 200628,53 грн.

З метою виконання рішення суду у даній справі, кредитором на рахунки боржника було виставлено інкасові доручення (розпорядження), які були повернуті без виконання у зв`язку із відсутністю коштів на рахунку платника.

Згідно рішення керівника Головного управління ДПС у Чернівецькій області про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках № 17/4-2404 від 17.06.2022 р. вирішено здійснити погашення суми податкового боргу з боржника у сумі 242637,96 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17.07.2023 р. майно боржника перебуває під арештом, накладеним Відділом державної виконавчої служби Заставнівського районного управління юстиції (постанова про відкриття виконавчого провадження № 48204813 від 21.07.2015 р.).

До заяви кредитора - контролюючого органу, уповноваженого відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, іншого органу, який відповідно до закону здійснює контроль за справлянням інших обов`язкових платежів на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, додаються докази вжиття заходів щодо стягнення (погашення) податкового боргу або іншої заборгованості у встановленому законодавством порядку (абзац 6 частини другої статті 34 КУзПБ).

Таким чином, законодавець встановив обов`язкову кваліфіковану умову ініціювання контролюючим органом справи про банкрутство з огляду на його повноваження, як органу стягнення податкового боргу чи недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, та правовий механізм забезпечення погашення цих боргів за рахунок коштів і майна платників податків, обов`язок реалізації якого покладено на контролюючі органи відповідно до спеціального законодавства.

Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що на контролюючий орган покладено обов`язок подання разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство всіх доказів вжиття заходів забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до компетенції та в порядку передбаченому спеціальним законодавством, що регулює відносини, які виникають у сфері справляння відповідних податків і зборів.

Відповідно до п. 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами є, зокрема, податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Пунктом 41.4 статті 41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

Спеціальний порядок стягнення податкового боргу платників податків регулюється, зокрема, статтями 87, 95-99 ПК України.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (п. 87.2 статті 87 ПК України)

Відповідно до п. 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (абзац 1 п. 95.3 ст. 95 ПК України).

Механізм виконання судових рішень про стягнення грошових коштів у рахунок погашення податкового боргу передбачений главою 12 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 № 22, який передбачає оформлення інкасового доручення для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу.

Водночас спеціальним законодавством щодо справляння податків і зборів, окрім стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, передбачено й інші заходи погашення податкового боргу за рахунок майна боржника (на підставі відповідного судового рішення), а саме: продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі; стягнення готівкових коштів; стягнення дебіторської заборгованості платника податків.

У абзацах 2, 3 пункту 95.3 ст. 95 ПК України визначено, що контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Відповідно до п. 95.22. статті 95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо стягнення з дебіторів платника податку, що має податковий борг, сум дебіторської заборгованості, строк погашення якої настав та право вимоги якої переведено на контролюючі органи, у рахунок погашення податкового боргу такого платника податків.

Відповідно до п. 87.5 ст. 87 ПК України у разі якщо здійснення заходів щодо погашення податкового боргу платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, не привело до повного погашення суми податкового боргу або у разі недостатності у платника коштів для погашення податкового боргу, контролюючий орган визначає дебіторську заборгованість платника податків, строк погашення якої настав, джерелом погашення податкового боргу такого платника податків.

Контролюючий орган укладає з платником податків договір щодо переведення права вимоги такої дебіторської заборгованості. Така дебіторська заборгованість продовжує залишатися активом платника податків, що має податковий борг, про що зазначається в договорі між платником податків і контролюючим органом, та повинна бути відповідним чином розкрита в примітках до фінансової звітності.

Податковий борг продовжує обліковуватися за платником податків, у якого він виник, до надходження коштів до бюджету за рахунок стягнення цієї дебіторської заборгованості. Контролюючий орган повідомляє платнику податків про таке надходження в п`ятиденний строк з дня отримання відповідного документа.

У разі відмови платника податків, що має податковий борг, від укладення з контролюючим органом договору щодо переведення права вимоги дебіторської заборгованості такий контролюючий орган звертається до суду щодо зобов`язання платника податків укласти зазначений договір.

В контексті цих положень системне тлумачення статті 34 КУзПБ дає підстави для висновку, що тільки вжиття контролюючим органом сукупності передбачених спеціальним законодавством заходів стягнення податкового боргу чи недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якщо такі заходи не призвели до погашення боргу, може бути передумовою для ініціювання контролюючим органом справи про банкрутство боржника.

Подібний за змістом висновок щодо застосування частини сьомої статті 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" викладений у постановах Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 924/687/18, від 04.12.2018 у справі № 920/1141/16, від 26.12.2018 у справі № 908/2229/17, від 20.02.2020 у справі № 910/19276/16 та не втратив своєї актуальності із введенням в дію з 21.10.2019 КУзПБ, оскільки зазначена норма містила аналогічну абзацу 6 частини другої статті 34 КУзПБ вимогу щодо подання контролюючим органом доказів вжиття заходів до отримання відповідної заборгованості у встановленому законодавством порядку.

Так, звертаючись з заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство, заявник зазначив, що у боржника наявна податкова заборгованість по рішенню Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/5174/21-а від 18.01.2022 р. та рішенню керівника Головного управління ДПС у Чернівецькій області про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках № 17/4-2404 від 17.06.2022 р.

Матеріали заяви про відкриття провадження у справі містять докази лише оформлення інкасових доручень для примусового стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу, доказів вжиття інших заходів, передбачених ПК України, про які йшлося вище (продаж майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі та стягнення дебіторської заборгованості платника податків), заявник не надав.

Таким чином, зазначені обставини спростовують дотримання ініціюючим кредитором імперативних вимог ст. 34 КУзПБ, у зв`язку з чим у відкритті провадженні у справі про банкрутство боржника слід відмовити.

Згідно ч. 6 ст. 39 КУзПБ господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо:

вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження;

вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Судом враховано приписи ч. 6 ст. 39 КУзПБ, при яких господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі. Проте, за відсутності зазначених підстав без урахування вказаних вище обставин, які встановлені у справі, не може бути відкрито провадження у цій справі про банкрутство боржника, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 39 КузПБ господарський суд також повинен перевірити можливість боржника виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість, яка за відсутності поважних і обгрунтованих причин може мати наслідком відкриття провадження у справі про банкрутство та запровадження відповідних процедур.

Керуючись ст. ст. 1, 2, 34, 39 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У відкрити провадження у справі про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Кострижівський комбінат будівельних матеріалів» () смт. Кострижівка, Чернівецької області відмовити.

Ухвала набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення до Західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 19.09.2023 р.

Суддя А.А. Бутирський