ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" вересня 2023 р. Справа №925/1025/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Демидової А.М.

Владимиренко С.В.

секретар судового засідання - Луцюк А.В.

представники сторін:

від позивача: Кірса Віталій Вікторович

від відповідача-1: не з`явився

від відповідача-2: Назаренко Анна-Марія Сергіївна

від відповідача-3: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023

у справі №925/1025/23 (суддя Кучуренко О.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віта Верітас"

до 1) Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс"

3) Приватного виконавця Безмагоричних Микити Андрійовича

про визнання недійсним правочину,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Віта Верітас" (далі - ТОВ "Віта Верітас") звернулося до Господарського суду Черкаської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-1" (далі - ПАТ "Трест Київміськбуд-1"), Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс" (далі - ТОВ "Укрседлекс") та приватного виконавця Безмагоричних Микити Андрійовича про визнання недійсним правочину, оформленого актом про проведені торги від 15.03.2021, виданого приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. щодо реалізації квартири №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси на користь ТОВ "Укрседлекс".

Разом із вказаною позовною заявою ТОВ "Віта Верітас" подано заяву про забезпечення позову в якій просить забезпечити позов, шляхом:

- заборони ТОВ "Укрседлекс" у будь-який спосіб відчужувати квартиру №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси, змінювати її якісні та технічні характеристики, погіршувати її стан, передавати речові права на квартиру на користь інших осіб;

- зупинення реалізації квартири №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси на електронних торгах (лот №487465).

В обґрунтування вищенаведеної заяви ТОВ "Віта Верітас". посилається на те, що у межах примусового виконання у зведеному виконавчому провадженні НОМЕР_2 державним виконавцем накладено арешти на все майно ПАТ "Трест Київміськбуд-1".

З метою виконання рішення Господарського суду міста Києва від 09.11.2012 у справі №5011-47/12731-2012 та задоволення вимог стягувачів, звернуто стягнення на майно ПАТ "Трест Київміськбуд-1", зокрема, і на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 106,8 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м, яка належала боржнику на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 01.08.2011, виданого Управлінням власністю міста виконавчого комітету Черкаської міської ради.

16 серпня 2021 року відбулись електронні торги з реалізації вказаної квартири (лот №487465), за результатами яких переможцем торгів визнано ОСОБА_1 . Станом на день подачі заяви про забезпечення позову, акт з придбання квартири на електронних торгах на користь переможця не складався, остаточний розрахунок переможцем за вказане майно не проводився.

Водночас, з інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно позивачу стало відомо, що до моменту примусової реалізації, вказана квартира вже була відчужена боржником на користь ТОВ "Укрседлекс", що посвідчується актом про проведені торги від 15.03.2021, який виданий приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. та право власності на вказану квартиру зареєстровано 17.08.2021 за ТОВ "Укрседлекс".

З акта про проведені торги від 15.03.2021 вбачається, що під час виконавчого провадження НОМЕР_3 при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю. №2210 від 11.11.2020, погоджено реалізацію спірної квартири на користь ТОВ "Укрседлекс" за ціною 194 376,00 грн.

Внаслідок укладення цього правочину, задоволення вимог позивача та виконання рішення суду про стягнення з ПАТ "Трест Київміськбуд-1" на користь позивача суми заборгованості не відбувалося.

Відповідно до протоколу аукціону від 16.08.2021 переможець торгів - ОСОБА_1 має здійснити доплату вартості спірної квартири на рахунок виконавчої служби у розмірі 1 109 259,98 грн, а виконавча служба у свою чергу має розподілити ці кошти серед стягувачів пропорційно до розміру їх вимог та в порядку черговості.

Водночас, на день звернення позивача з позовом до суду, вказана квартира, яка реалізована на електронних торгах 16.08.2021, фактично належить іншому власнику - ТОВ "Укрседлекс", на підставі акта про проведені торги від 15.03.2021, дійсність якого і оспорюється позивачем.

Наведене свідчить про існування правової невизначеності, відповідно до якої переможець електронних торгів ОСОБА_1 не може набути права власності на спірну квартиру, оскільки існує презумпція правомірності правочину та не спростоване право власності ТОВ "Укрседлекс" на вказане майно.

Таким чином, на думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки ТОВ "Укрседлекс", як особа за якою зареєстровано право власності на майно може безперешкодно його відчужити або погіршити його фінансовий стан та змінити технічні характеристики, що може призвести до вибуття цього майна до інших осіб, його знецінення або обтяження його правами інших осіб, що в подальшому може утруднити повернення сторін в первісний стан, перешкодити в завершенні процедури реалізації такого майна на електронних торгах, що відбулись 16.08.2021 та як наслідок, не призвести до отримання кредиторами задоволення своїх вимог на суму 1 167 642,08 грн, у вигляді оплати вартості квартири, проданої за результатами електронних торгів 16.08.2021.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 задоволено заяву про забезпечення позову.

Вжито заходи забезпечення позову у справі №925/1025/23 шляхом заборони ТОВ "Укрседлекс" у будь-який спосіб відчужувати квартиру АДРЕСА_1 , змінювати її якісні та технічні характеристики, погіршувати її стан, передавати речові права на квартиру на користь інших осіб, а також шляхом зупинення реалізації квартири АДРЕСА_1 , на електронних торгах (лот №487465).

Ухвала місцевого господарського суду обґрунтована тим, що вищевказані заходи забезпечення позову відповідають статтям 136, 137 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТОВ "Укрседлекс" звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції посилаючись на "існування правової невизначеності" фактично сам обґрунтовує необхідність забезпечення позову, не надавши оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, з урахуванням їх розумності, обґрунтованості та адекватності.

Так, в апеляційній скарзі позивач зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд зобов`язаний здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів і дослідити подані, в обґрунтування заяви, докази та встановити наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Разом із тим, зазначена вимога, на думку скаржника, судом виконана не була, а також судом не надано доказам оцінки на предмет достатності, належності, допустимості та їх достовірності.

Також скаржник вказує, що місцевий господарський суд, виходячи з межі повноважень, наданих ГПК України при вирішенні питання щодо розгляду заяви про забезпечення позову, в оскаржуваній ухвалі встановив ті обставини, які суд має встановлювати під час розгляду справи по суті.

Крім того, апелянт стверджує, що суд першої інстанції наперед в оскаржуваній ухвалі встановлює пріоритет прав одного стягувача над іншими, а права позивача над законними інтересами ТОВ "Укрседлекс", яке набуло право власності на оплатній основі, в рамках виконавчого провадження.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.08.2023 апеляційну скаргу ТОВ "Укрседлекс" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Сітайло Л.Г., судді: Демидова А.М., Владимиренко С.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали оскарження ухвали від 31.07.2023 у справі №925/1025/23. Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду або залишення без руху апеляційної скарги ТОВ "Укрседлекс" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №925/1025/23.

31 серпня 2023 року до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали оскарження справи №925/1025/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 поновлено строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23. Відкрито апеляційне провадження у справі №925/1025/23. Учасникам справи надано право подати відзив на апеляційну скаргу, заяви, клопотання, пояснення до 14.09.2023. Розгляд справи призначено на 18.09.2023.

14 вересня 2023 року на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшов відзив позивача на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 - залишити без змін.

Так, у відзиві позивач зазначає, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову є адекватними та дозволяють не допустити незворотності певних наслідків (зокрема, перехід права власності на спірне майно до іншого власника - переможця торгів), а також відповідних дій (підписання акта про проведені електронні торги, незаконне оформлення права власності на спірне майно на користь інших осіб, безпідставне перерахування коштів), що може призвести до низки негативних наслідків, для усунення яких потрібно буде, зокрема, ініціювати додаткові судові провадження.

Крім того, позивач вказує, що застосовані у даній справі заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер та мають наслідком збереження існуючого становища сторін до завершення розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, з якими звернувся позивач. А також, відповідають вимогам адекватності, розумності та мають безпосередній логічний зв`язок з предметом позовних вимог, і можуть забезпечити ефективний захист прав або інтересів позивача, у разі ухвалення рішення про задоволення позову.

Відповідачі-1,-3 своїх представників в судове засідання не направили, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені шляхом направлення ухвали Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 рекомендованими листами з повідомленням на адреси їх місцезнаходження та електронні адреси.

Згідно з частинами 3, 6. 8 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи.

З 5 жовтня 2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі у добровільному порядку. На що також звертає увагу учасників процесу Верховний Суд у своїх ухвалах від 12.10.2022 у справі №910/14311/21, від 12.10.2022 у справі №910/14469/21, від 12.10.2022 у справі №922/2017/17.

Крім того. Верховий Суд в ухвалі від 22.08.2022 у справі №916/2731/21 вказав, що відповідно до рішення Ради Суддів У країни від 05.08.2022 з метою підвищення рівня використання інструментів електронною судочинства під час відправлення правосуддя в умовах скрутного фінансовою забезпечення судів рекомендовано судам, зокрема у випадках, коли адвокат. нотаріус, приватний виконавець, арбітражний керуючій, судовий експерт, державний орган, орган місцевого самоврядування, суб`єкт господарювання державного або комунального секторів економіки, який бере участь у справі, не має офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі - вимагати зареєструвати таку офіційну електронну адресу для подальшого направлення судом процесуальних документів в електронній формі; виклики та повідомлення, обмін процесуальними документами з учасниками судових проваджень у першу чергу здійснювати за допомогою електронної пошти та/або з використанням вказаних учасниками судових проваджень мобільних телефонів (в тому числі й з використанням месенджерів, які дозволяють отримати інформацію про доставку відповідного повідомлення, процесуального документа, та отримати інформацію про їх прочитання). Закликано усіх учасників судових проваджень, зокрема - з розумним інтервалом часу цікавитися провадженням у їх справах, добросовісно користуватися належними процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки: зареєструвати електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; зареєструватися в підсистемі "Електронний кабінет" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи; використовувати функціонал "Електронного кабінету" для ознайомлення з поданими документами в електронній формі.

Таким чином, відповідачі-1,-3 повідомлені судом апеляційної інстанції про дату, час та місце проведення судового засідання апеляційним господарським судом, при цьому явка обов`язковою не визнавалась, а тому справа №925/1025/23 розглядається за відсутності представників відповідачів-1,-3.

У судовому засіданні 18.09.2023 представник відповідача-2 підтримав вимоги та доводи своєї апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23.

Представник позивача у судовому засіданні 18.09.2023 заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, а ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23 залишити без змін.

За змістом частини 1 статті 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Статтею 269 ГПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-2, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 136 ГПК України суд, за заявою учасника справи, має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до статті 137 ГПК України позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку;

6) зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації у майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (постанови Верховного Суду від 21.10.2021 у справі №910/20007/20, від 10.12.2019 у справі №910/18739/16).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.12.2018 у справі №914/970/18.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що підставою для застосування судом забезпечувальних заходів є можливість відповідача розпоряджатися об`єктом нерухомого майна на власний розсуд, що безпосередньо буде впливати на обсяг прав ТОВ "Віта Верітас" щодо задоволення своїх вимог у вигляді оплати вартості спірної квартири, яка була продана на електронних торгах 16.08.2021.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. Обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню, у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Необхідно також зазначити, що в разі, якщо позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення, у разі задоволення якої, не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Схожий за змістом правовий висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах, у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Крім того, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (частина 4 статті 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.10.2019 у справі №927/432/19.

Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення, в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Предметом позовних вимог у даній справі є вимога ТОВ "Віта Верітас" про визнання недійсним правочину, який оформлений актом про проведені торги від 15.03.2021 та який виданий приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Безмагоричних М.А. щодо реалізації квартири №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси, ТОВ "Укрседлекс".

З поданої ТОВ "Віта Верітас" заяви про забезпечення позову вбачається, що з метою погашення вимог стягувачів у зведеному виконавчому провадженні прийнято рішення про реалізацію майна, яке належить боржнику, шляхом проведення електронних торгів квартири №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси. На час проведення електронних торгів виявлено, що спірна квартира вже була відчужена на користь ТОВ "Укрседлекс" при примусовому виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Некрилова К.Ю. від 11.11.2020 №2210, про що зазначено в акті про проведені торги від 15.03.2021. Правочин щодо відчуження спірної квартири є предметом розгляду позовних вимог ТОВ "Віта Верітас" у цій справі.

На момент звернення з заявою про забезпечення позову, право власності на спірну квартиру №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси, зареєстровано за ТОВ "Укрседлекс".

Таким чином, ТОВ "Укрседлекс", як особа, за якою зареєстровано право власності на спірне нерухоме майно, може безперешкодно його відчужити іншим особам, що в подальшому може перешкодити завершити процедуру реалізації спірної квартири на електронних торгах, які відбулися 16.08.2021 та, як наслідок, не отримання позивачем та іншими стягувачами задоволення своїх вимог у зведеному виконавчому провадженні.

Як зазначалось вище, у позові ТОВ "Віта Верітас" оскаржує правомірність укладеного правочину, на підставі якого ТОВ "Укрседлекс" набуло право власності на спірну квартиру №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси. Таким чином, враховуючи предмет спору, а також доводи заявника колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у разі відчуження відповідачем-2 нерухомого майна на користь третіх осіб, позивач для захисту свого порушеного права буде вимушений звертатися до суду з іншими позовами, в тому числі і до нових власників у разі такого відчуження.

Щодо вжиття заходу забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації арештованого майна колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17 набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

З урахуванням вищезазначеного, сторонами договору купівлі-продажу, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба та організатор електронних торгів, та покупець - переможець електронних торгів.

З матеріалів заяви слідує, що електронні торги з реалізації спірного майна проводилися на підставі Порядку реалізації арештованого майна, який був затверджений наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 №2831/5.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації арештованого майна на електронних торгах та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення торгів, складання за результатами їх проведення протоколу та акта про проведення електронних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Вищевказане узгоджується з положеннями частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України, за якими до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Аналіз Порядку реалізації арештованого майна дозволяє дійти висновку, що ним визначено всі процедурні етапи, які є складовою частиною проведення електронних торгів, зокрема, передача майна на реалізацію (включає внесення організатором до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця) відповідно до розділу II Порядку, підготовка до проведення електронних торгів (включає внесення організатором до Системи інформації про майно та формування лоту торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги) відповідно до розділу III Порядку, реєстрація учасників електронних торгів (розділ IV Порядку), проведення електронних торгів (розділ V Порядку), визначає особливості реалізації окремих видів майна відповідно до розділу VII Порядку, оформлення результатів електронних торгів (розділ VIII Порядку), порядок розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності (розділ X Порядку), визнання електронних торгів такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ XI Порядку).

Таким чином, враховуючи правову природу реалізації арештованого майна на електронних торгах відповідно до Порядку реалізації арештованого майна, а також правові висновки в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №910/856/17, така реалізація як спосіб переходу права власності на майно від боржника до переможця торгів, не зводиться до суто проведення електронних торгів у визначений день торгів (в даному випадку 16.06.2021), а охоплює всі визначені Порядком реалізації арештованого майна процедурні етапи, як ті, що передували дню проведення торгів, так і ті, що проводяться після дня торгів.

Так, в залежності від обставин кожних конкретних торгів, завершальним етапом торгів є проведення розрахунків за придбане на електронних торгах майно та перехід права власності (розділ X Порядку), а за наявності для цього визначених Порядком реалізації арештованого майна та чинним законодавств України правових підстав, одним з завершальних етапів торгів може бути також визнання електронних торгів такими, що не відбулися, зупинення електронних торгів та зняття майна з реалізації (розділ XI Порядку).

Згідно з Порядком реалізації арештованого майна зупинення електронних торгів за наявності рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна можливе на будь-якому етапі проведення торгів, як до дня торгів, так і після такого дня торгів, до оформлення права власності переможця торгів на придбане майно.

Як вірно зазначив суд першої інстанції, подана заява про забезпечення позову не містить доказів повного розрахунку переможцем торгів, на підставі протоколу №550497 проведення електронних торгів, що сформований 16.08.2021 організатором торгів ДП "Сетам". Підписання акта про проведення електронних торгів та оформлення права власності переможця торгів на спірне нерухоме майно, що свідчить про те, що ці торги знаходяться на стадії очікування оплати, акт про проведені електронні торги не підписаний, торги не зупинено та не припинено, та не оформлено право власності переможця торгів на спірне майно. Тому, захід забезпечення позову у вигляді зупинення реалізації нерухомого майна, а саме квартири №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси, площею 106,8 кв.м, житловою площею 62,0 кв.м, є співмірним позовним вимогам, які заявлені у позовній заяві ТОВ "Віта Верітас, з чим також погоджується колегія суддів.

Отже, такий захід забезпечення позову є адекватним та дозволяє не допустити незворотності певних наслідків (зокрема, перехід права власності на спірне майно до іншого власника ніж ОСОБА_1.), а також відповідних дій (підписання акта про проведені електронні торги, незаконне оформлення права власності на спірне майно на користь інших осіб).

Виходячи з вищенаведеного, співмірними та справедливими, в даному випадку, є заходи забезпечення позову про які просить заявник у своїй заяву про забезпечення позову, оскільки наявність у нового власника спірного майна правомочностей власника передбачає можливість у будь-який момент, в тому числі під час розгляду справи судом, але до прийняття ним остаточного рішення у справі, розпорядитись спірним об`єктом на користь третіх осіб.

Наведене може призвести до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав позивача в межах одного судового провадження без нових звернень до суду, у зв`язку з чим на переконання колегії суддів, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ТОВ "Укрседлекс" у будь-який спосіб відчужувати квартиру №36 по вулиці Гагаріна, 41/1, в місті Черкаси, змінювати її якісні та технічні характеристики, погіршувати її стан, передавати речові права на квартиру на користь інших осіб та зупинити реалізацію квартири АДРЕСА_1 на електронних торгах (лот №487465) може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав ТОВ "Віта Верітас", за захистом яких позивач звернувся до суду.

При цьому, суд вбачає зв`язок між конкретними заходами забезпечення позову (заборона вчиняти будь-які дії щодо відчуження вказаного майна) та предметом позовних вимог (визнання недійсним правочину, на підставі якого зареєстровано право власності на нерухоме майно за ТОВ "Укрседлекс"); співмірність вказаних заходів забезпечення позову і предмету позову.

Негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для власника є меншими, ніж ті негативні наслідки, які можуть настати для позивача в результаті невжиття цих заходів.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд дійшов висновку, з яким погоджується судова колегія, що вищевказані заходи забезпечення позову відповідають статтям 136, 137 ГПК України, а також вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Крім того, вжиття вказаних заходів забезпечення даного позову не порушує принципів змагальності і процесуальної рівності сторін, оскільки мета забезпечення позову це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що невжиття заходів забезпечення позову, які запропоновані заявником призведе до унеможливлення ефективного захисту та відновлення порушених, оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду у межах судового провадження, тому суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що заява ТОВ "Віта Верітас" про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги, взяті судом до уваги, однак не спростовують вищенаведених висновків суду.

Згідно з частиною 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча, пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення.

В пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Федорченко та Лозенко проти України" від 20.09.2012 зазначено, що при оцінці доказів суд керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

При винесені даної постанови судом апеляційної інстанції були надані вичерпні відповіді на доводи апелянта, із посиланням на норми права, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23 прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Укрседлекс" задоволенню не підлягає.

Згідно зі статтею 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрседлекс" на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 31.07.2023 у справі №925/1025/23 залишити без змін.

3. Матеріали оскарження №925/1025/23 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у господарських справах в порядку і строки, визначені в статтях 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано - 19.09.2023.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді А.М. Демидова

С.В. Владимиренко