ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

18.09.2023 Справа № 914/2298/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Трускавецького В. П., розглянувши матеріали справи

за позовом:Акціонерного товариства «Райффайзен Банк», м. Київ,
до відповідача 1:Товариства з обмеженою відповідальністю «Реи Бровари», м. Львів,
до відповідача 2:ОСОБА_1 , м. Київ,
про:солідарне стягнення 729'806,76 грн заборгованості.
Представники сторін не викликались (не повідомлялись).

Встановив:

На розгляд Господарського суду Львівської області подано позов Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Реи Бровари» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 729'806,76 грн заборгованості.

Ухвалою суду від 31.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18 вересня 2023 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі (вх. № 3676/23), мотивована тим, що він 25.02.2022 був призваний у Збройні Сили України на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію». Заявник повідомляє, що проходить військову службу у частині НОМЕР_1 на посаді кулеметника, ВОС 1016274, військове звання солдат. На підтвердження зазначених обставин подано копію Військового квитка Серія НОМЕР_2 .

Розглядаючи клопотання відповідача 2 про зупинення провадження у справі, суд зазначає таке.

Згідно з положеннями ч. 1 та 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 15 ГПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Так, з матеріалів справи вбачається, що предметом позову АТ «Райффайзен Банк» у даній справі є вимоги про стягнення з ТзОВ «Реи Бровари» та ОСОБА_1 солідарно заборгованості за кредитним договором № 011/3187/00896452 від 21.09.2020 у розмірі 694'094,62 грн, а також сплати 35'712,14 грн боргу за відсотками.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадках перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Так, статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За приписами частини 4 статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Судом враховується, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Дане право кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Європейський суд з прав людини щодо тлумачення положення «розумний строк» в рішенні у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродньо встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У пункті 74 рішення ЕСПЛ від 01.06.2006 у справі «Дульський проти України» (Заява N 61679/00) Суд нагадав, що «розумний строк» провадження має бути оцінений відповідно до обставин справи та наступних критеріїв: складність справи, поведінка заявника та компетентних державних органів, а також важливість предмета спору для заявника (див. серед інших «Фридлендер проти Франції» [GC], N 30979/96, п. 43, ECHR 2000-VI).

Розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Суду у справах Савенкова проти України, no. 4469/07, від 02.05.2013, Папазова та інші проти України, no. 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07, від 15.03.2012), «Зяя проти Польщі» (заява № 45751/10)).

При цьому, положеннями ст. 227 ГПК України визначено перелік випадків, за яких зупинення провадження у справі є обов`язковим.

Тобто, зупинення провадження у справі може бути зумовлене об`єктивною необхідністю, як-то неможливістю розгляду справи у зв`язку з перебуванням сторони у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому така процесуальна дія не може свідчити про порушення розумних строків розгляду справи, оскільки згідно положень ч. 1 ст. 117 ГПК України зупинення провадження у справі зупиняє перебіг процесуальних строків.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє і досі.

У подальшому строк дії воєнного стану в Україні було продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133, від 18.04.2022 №259, від 17.05.2022 №341, від 12.08.2022 №573, від 07.11.2022 № 757, від 06.02.2023 №58/2023.

Слід наголосити, що основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ГПК України основними засадами (принципами) господарського судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Принцип справедливості судового розгляду в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.

Принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі «DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS»).

Відтак, запровадження в країні воєнного стану, в результаті чого сторона учасник судового процесу (в даному випадку відповідач 2) мобілізується до Збройних Сил України ускладнює виконання судом завдань господарського судочинства щодо справедливого вирішення спору, адже перешкоджає здійснювати розгляд справи із забезпеченням дотримання принципів господарського судочинства, зокрема, щодо рівності сторін, змагальності, диспозитивності тощо.

Перебування відповідача 2 у складі Збройних Сил України на період воєнного стану та виконання конституційного обов`язку щодо оборони країни, її суверенітету та територіальної цілісності, істотним чином обмежують останнього у можливості ефективно розпоряджатися своїми процесуальними правами сторони судового процесу, а отже розгляд справи за таких умов нівелює гарантії належного відправлення правосуддя.

Саме у зв`язку з цим законодавець визначив таку підставу поважним та достатнім приводом для обов`язкового зупинення судом провадження у справі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 3 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення однакових умов для сторін справи та беручи до уваги положення п. 3 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі до припинення перебування відповідача ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан.

Керуючись статтями 2, 4, 11, 13, 14, 18, 117, 227, 229, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Зупинити провадження у справі № 914/2298/23 за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до відповідачів: Товариства з обмеженою відповідальністю «Реи Бровари» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 729'806,76 грн заборгованості.

2. Сторонам повідомити суд про усунення обставин, що слугували підставою для зупинення провадження у даній справі.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку та строки передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Трускавецький В.П.