ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" серпня 2023 р. Справа№ 873/313/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Скрипка І.М.

при секретарі судового засідання Польчен А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 24.08.2023 (не з`явились)

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 у третейській справі №69/23

за позовом Акціонерного товариства «Райффайзен Банк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ»

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості

В судовому засіданні 24.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частину ухвали.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулось до Північного апеляційного господарського суду із заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 23.02.2023 року у третейській справі №69/23.

До заяви додано вказане рішення третейського суду, укладений АТ «Райффайзен Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» кредитний договір від 30.10.2019 №011/4006/00698879; в матеріалах третейської справи міститься укладений АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 договір поруки від 30.10.2019 №011/4006/00698879/П.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 вказану заяву передано на розгляд судді Скрипці І.М., присвоєно номер справи №873/313/23.

Згідно статті 57 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 352 Господарського процесуального кодексу України, питання видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається судом за заявою особи, на користь якої прийнято рішення третейського суду. Заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 прийнято до розгляду заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 року у третейській справі №69/23, розгляд заяви призначено на 24.08.2023.

Зобов`язано сторони надати суду документи на підтвердження свого правового статусу на день розгляду справи у суді (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - у випадку внесення змін до вказаного реєстру після призначення заяви до розгляду); документи, що підтверджують повноваження представників (ордери, накази, довіреності, тощо).

Зобов`язано заявника надати суду власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спори, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та не має рішення цих органів з такого спору.

Зобов`язано кожну із сторін третейського спору та Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" надати суду письмову інформацію про наступне:

- чи визнавалась третейська угода у даній справі недійсною;

- чи не скасоване рішення третейського суду у справі №69/23 компетентним судом;

- чи є у провадженні інших судів заяви про оскарження чи скасування рішення третейського суду.

Зобов`язано Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (02002, м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 11) протягом п`яти днів від дня надходження цієї ухвали, з метою розгляду заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення, надати суду:

- третейську справу №69/23 за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості;

- свідоцтво про реєстрацію третейського суду (копію);

- положення про Постійно діючий Третейський суд при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (копію);

- регламент третейського суду (копію);

- список третейських суддів.

17.08.2023 від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» надійшла третейська справа №69/23 та витребувані документи.

В судовому засіданні 24.08.2023 судом здійснено розгляд заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 23.02.2023 року у третейській справі №69/23.

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

21.08.2023 від представника Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника банку.

Відповідачі та їх представники в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, неявка в судове засідання учасників справи, які належним чином повідомлені про розгляд заяви, не є перешкодою для розгляду заяви відповідно до ч. 1 ст. 354 Господарського процесуального кодексу України.

Положеннями п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що заява позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду заяви Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно- фінансового бізнесу" від 23.02.2023 року у третейській справі №69/23, суд встановив наступне.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 у третейській справі №69/23:

- позов АТ "Райффайзен Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено;

- стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість за кредитним договором №011/4006/00698879 від 30.10.2019 у сумі 232 376,34 грн;

- стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» та ОСОБА_1 на користь АТ "Райффайзен Банк" третейські збір у сумі 2 723,76 грн.

Стаття 50 Закону України "Про третейські суди" встановлює, що сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов`язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

У зазначеному рішенні Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" не встановлено строк його виконання, отже, воно підлягає негайному виконанню.

Статтею 57 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що рішення третейського суду, яке не виконано добровільно, підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Виконавчий документ, виданий на підставі рішення третейського суду, може бути пред`явлений до примусового виконання в строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким, у господарському судочинстві згідно зі статтею 327 ГПК України та п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду. Про час та місце розгляду заяви повідомляються сторони, проте неявка сторін чи однієї із сторін не є перешкодою для судового розгляду заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 352ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з ч. 3 ст. 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Стаття 355 ГПК України встановлює, що суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

При розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Щодо вимог заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» заборгованості за кредитним договором №011/4006/00698879 від 30.10.2019 суд зазначає наступне.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять доказів іншого, з матеріалів справи вбачаться наступне:

- на день розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 у третейській справі №69/23 судом не скасовано (п. 1 ст. 355 ГПК України);

- справа, у якій прийнято рішення третейського суду, підвідомча третейському суду відповідно до закону (п. 2 ст. 355 ГПК України);

- при зверненні до суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення у вищевказаній справі не пропущений встановлений строк для звернення за видачею виконавчого документа (п. 3 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою (п. 4 ст. 355 ГПК України);

- третейська угода не визнана недійсною (п. 5 ст. 355 ГПК України);

- склад третейського суду, яким прийнято рішення, відповідав вимогам закону (п. 6 ст. 355 ГПК України);

- рішення третейського суду не містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом (п. 7 ст. 355 ГПК України);

- третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі (п. 9 ст. 355 ГПК України).

Судом встановлено, що між АТ "Райффайзен банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» укладено кредитний договір №011/4006/00698879.

За умовами пункту 11.3 вказаного кредитного договору, всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку з ним, підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу».

Отже, кредитний договір містить третейське застереження, за яким сторони узгодили, що спори, які виникають з цього договору, будуть вирішуватись саме у Третейському суді, тобто між його сторонами укладена третейська угода в розумінні ст. 12 Закону України «Про третейські суди».

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За вказаних обставин, враховуючи те, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 у третейській справі №69/23 добровільно не виконано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви в частині вимоги про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» заборгованості за кредитним договором №011/4006/00698879 від 30.10.2019 у сумі 232 376 (двісті тридцять дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 34 копійки.

Заява про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в частині солідарного стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №011/4006/00698879 від 30.10.2019 та третейського збору не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором між АТ «Райффайзен Банк» та ОСОБА_1 укладений договір поруки від 30.10.2019 №011/4006/00698879/П, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався відповідати перед кредитором солідарно з позичальником за виконання забезпечених зобов`язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитного договору №011/4006/00698879 від 30.10.2019.

Судом встановлено, що вказаний договір поруки не містить третейського застереження.

Між тим, наявність між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам Закону України «Про третейські суди» є першочерговою, обов`язковою та безумовною підставою для віднесення справи до підвідомчості третейських судів, а відсутність такої угоди між сторонами спору, як і не підтвердження її укладення, виключає можливість розгляду такої спору третейським судом, тобто засвідчує непідвідомчість справи цьому суду.

Укладення між банком та позичальником третейської угоди, що міститься в умовах кредитного договору не передбачає автоматичного поширення цієї третейської угоди на відносини з поручителями за договорами поруки, які такої (третейської) угоди не містять.

Відповідно до п. 4 частини 1 ст. 355 ГПК України рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди.

З наведених підстав, оскільки спір між банком і поручителем про стягнення заборгованості за кредитним договором не підвідомчий третейському суду, заява АТ "Райффайзен банк" (кредитор) про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником при зверненні до суду з цією заявою сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на боржника, оскільки станом на дату звернення заявника до суду з цією заявою рішення третейського суду боржником виконано не було, а отже, саме винні дії боржника змусили стягувача звертатися до суду з заявою про видачу наказу і нести відповідні судові витрати.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» задовольнити частково.

2. Після набрання законної сили цією ухвалою, на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 у третейській справі №69/23, видати накази наступного змісту:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ»(01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.9 б, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01001, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд. 4-а, ) заборгованість за кредитним договором №011/4006/00698879 від 30.10.2019 у розмірі 232 376 (двісті тридцять дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 34 копійки.

Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ»(01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.9 б, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01001, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд. 4-а, ) третейський збір у сумі 2 723, 76 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ»(01001, м.Київ, вул.Мала Житомирська, буд.9 б, ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01001, м.Київ, вул.Генерала Алмазова, буд. 4-а, ) 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп. судового збору за подання заяви про видачу виконавчого документа.

3. У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Райффайзен банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Інформаційно-фінансового бізнесу» від 23.02.2023 у третейській справі №69/23 про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАССІ» та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №011/4006/00698879 від 30.10.2019 232 376 (двісті тридцять дві тисячі триста сімдесят шість) гривень 34 копійки - відмовити.

4. Ухвала, якщо вона не буде оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

5. Ухвала може бути оскаржена у апеляційному порядку на підставі ч. 3 ст. 356 та ч. 2 ст. 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений ст. 256 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 18.09.2023.

Суддя І.М. Скрипка