ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

18 вересня 2023 року Справа № 918/352/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Петухов М.Г., суддя Мельник О.В. , суддя Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Приступлюк Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар"

на рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2023

(ухвалене о 14:40 год. у м. Рівному, повний текст складено 29.06.2023)

у справі № 918/352/23 (суддя Пашкевич І.О.)

за позовом фізичної особи-підприємця Немеш Олени Федорівни

до Приватного акціонерного товариства "Київстар"

про усунення перешкод у користуванні майном

за участю представників сторін:

від позивача - Грабовський В.А.;

від відповідача - Шумський Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Немеш Олени Федорівни звернулася до Господарського суду Рівненської області із позовом до Приватного акціонерного товариства "Київстар" про усунення перешкод у користуванні майном, а саме зобов`язання відповідача звільнити належну позивачу частину даху адміністративного приміщення, що знаходяться за адресою: вул. 16 Липня, 10, м. Рівне шляхом демонтажу обладнання (технічних засобів телекомунікацій).

Позов обґрунтований тим, що 01.08.2022 між ФОП Немеш Оленою Федорівною та Приватним акціонерним товариством "Київстар" було укладено договір з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022

Згідно з п. п. 7.1., 7.2. Договору, він набуває чинності з 01.08.2022 та діє до 31.07.2023. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за 2 (два) місяці до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не буде заявлено припинення його дії, або перегляд його умов. Договір може бути розірваний в односторонньому порядку шляхом направлення обґрунтованого повідомлення про розірвання договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання Договору. Сторони дійшли згоди, що Договір вважатиметься розірваним з дати, що вказана в листі про дострокове розірвання Договору.

Позивачем на підставі п. 7.2. Договору 21.10.2022 було надіслано для відповідача письмове повідомлення про розірвання договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р 19-22 від 01.08.2022 із зазначенням дати такого розірвання - з 30.11.2022.

Таке повідомлення мотивоване тим, що працівники ПрАТ "Київстар" перебуваючи у змові з ТОВ "Приват Євробуд" надали дозвіл на підключення вказаного товариства до мереж електропостачання, які забезпечують нормальну діяльність інфраструктури об`єкта "Частина даху адміністративного приміщення", що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, що призвело до надмірних обсягів спожитої електроенергії, тим самим своїми діями ПрАТ "Київстар" порушило п. 3.6. Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р-19-22. У зв`язку з недотриманням умов Договору та відповідно до п.п. 3.6., 7.2. та 7.3. ФОП Немеш О.Ф. повідомляє про дострокове розірвання з 30.11.2022 Договору про надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 укладеного 01.08.2022, що укладений між ФОП Немеш О.Ф. та ПрАТ "Київстар".

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 22.06.2023 у справі № 918/352/23 позов задоволено. Зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Київстар" звільнити належну фізичній особі-підприємцю Немеш Олені Федорівні частину даху адміністративного приміщення, що знаходяться за адресою: вул. 16 Липня, 10, м. Рівне шляхом демонтажу обладнання (технічних засобів телекомунікацій). Стягнуто з ПрАТ "Київстар" на користь ФОП Немеш Олени Федорівни 2 147 грн 20 коп. судового збору.

Ухвалюючи вказане рішення суд виходив з того, що позивач розірвав із відповідачем Договір з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р 19-22 від 01.08.2022 із 30.11.2022 в односторонньому порядку, а відповідно радіотелекомунікаційний об`єкт відповідача (базова станція стільникового зв`язку) розміщений без достатньої правової умови, на даху приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 10 та належать ФОП Немеш Олені Федорівні на праві власності, що створює перешкоди для позивача у користуванні її майном.

Розглядаючи спірні правовідносини місцевий господарський суд застосував відповідні положення ст. ст. 16, 386, 391, 651, 653 ЦК України, ст. 188 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням із апеляційною скаргою до Північно-західного апеляційного господарського суду звернулося Приватне акціонерне товариство "Київстар", у якій просить скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2023 у справі № 918/352/23 і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Скаржник вказує, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не вірно застосував норми матеріального права та дійшов помилкових і безпідставних висновків про наявність підстав для задоволення позову, а тому таке рішення підлягає скасуванню, з огляду на таке.

В оскаржуваному рішенні суд першої інстанції не взяв до уваги листа Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" № 9301 від 30.11.2022 до ПрАТ "Київстар", який спростовує твердження позивача про допущення порушень зі сторони скаржника.

Зі змісту мотивувальної частини оскаржуваного рішення не вбачається, на підставі чого суд дійшов висновку про встановлення позивачем факту підключення скаржником Товариства з обмеженою відповідальністю "Приват Євробуд" до мереж електропостачання. Жодних належних чи достовірних доказів на підтвердження зазначеного факту у матеріалах справи немає, а припущення позивача, не можуть слугувати засобами чи способами доказування.

Позивач прийняв рішення розірвати Договір, вказавши на нібито порушення скаржником положень п. 3.6 Договору, як на підставу для розірвання Договору в односторонньому порядку.

Суд першої інстанції помилково, без належного обґрунтування допустив, що зі сторони скаржника було допущено порушення взятих зобов`язань, хоча таке спростовується доказами у справі, та зазначив, що позивач звернувся до скаржника із обґрунтованим письмовим повідомленням від 21.10.2022 про розірвання Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р 19-22 від 01.08.2022.

Скаржником не вчинялися і не вчиняються жодні дії чи перешкоди у користуванні чи розпорядженні належним позивачу майном, тим більше, що обладнання (технічні засоби телекомунікацій) розміщувалися згідно Договору на даху адміністративного приміщення по вул. 16 Липня, 10, у м. Рівне.

На момент розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення між сторонами існували чинні правовідносини по Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р 19-22 від 01.08.2022, тому виключається можливість застосування такого способу захисту права власності від порушень, як негаторний позов.

З огляду на викладене, скаржник не погоджується із рішенням суду першої інстанції, вважає його ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування правових висновків викладених Верховним Судом, при неналежному дослідженні фактичних обставин справи, а висновки суду, на думку скаржника, є необґрунтованими, безпідставними.

Фізична особа-підприємець Немеш Олена Федорівна у відзиві вказує таке.

Позивачем на підставі п. 7.2. Договору 21.10.2022 було надіслано скаржнику письмове повідомлення про розірвання договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022 із зазначенням дати такого розірвання з 30.11.2022. Вказане повідомлення було отримано ПрАТ "Київстар" 26.10.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення за трек-номером 726.

Оскільки Договір № Р 19-22 від 01.08.2022 передбачав одностороннє розірвання, позивач скористалась своїм правом у відповідності до п. 7.2. вищевказаного Договору, а тому вказаний Договір було розірвано з 30.11.2022.

Пунктом 7.2. Договору від 01.08.2022 не передбачено такої підстави для одностороннього розірвання договору, як порушення умов договору. Тобто пунктом передбачено можливість розірвання договору з будь-якої причини за умови попередження про це не пізніше, ніж за 30 календарних днів до його розірвання.

Таким чином, позивач не повинен був обґрунтовувати порушення ПрАТ "Київстар" умов договору для реалізації права на одностороннє розірвання договору.

У відповідності до викладеного, на момент розгляду справи та прийняття оскаржуваного рішення між сторонами не існували договірні правовідносини, а висновки апелянта щодо не розірвання Договору № Р 19-22 від 01.08.2022 є хибними.

Предметом позову у цій справі по суті є безпідставне використання ПрАТ "Київстар" даху будівлі, що знаходиться за адресою 16 Липня, 10, м. Рівне для експлуатації обладнання базової станції стільникового мобільного зв`язку.

Вказані дії скаржника створюють перешкоди позивачу у користуванні належним їй майном.

З огляду на вище викладене, обраний позивачем спосіб захисту є ефективним, оскільки відповідає змісту порушеного права, та забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду.

Підсумовуючи викладене, позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні Північно-західного апеляційного господарського суду 18.09.2023 представник скаржника підтримав доводи, наведені в апеляційній скарзі, стверджує, що судом першої інстанції при винесенні оскарженого рішення було порушено норми матеріального та процесуального права. З огляду на вказане, вважає, що рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2023 у справі № 918/352/23 слід скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача в судовому засіданні заявив, що з доводами скаржника не погоджується, вважає їх безпідставними, а оскаржене рішення таким, що відповідає встановленим обставинам справи та нормам закону. З огляду на зазначене, просив суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при ухваленні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити та скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким в позові відмовити, виходячи з такого.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як убачається з матеріалів справи, що Немеш Олена Федорівна, з 30.06.2020 є власником приміщень по вул. 16 Липня, 10 в м. Рівне, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2020. (а. с. 36-40).

Судом встановлено, що 01.08.2022 між ФОП Немеш Оленою Федорівною (далі - власник) та Приватним акціонерним товариством "Київстар", в особі начальника Сектору розвитку та технічної експлуатації мереж (Рівненська обл.) Корольова Ігоря Михайловича, що діє на підставі Довіреності від 22.09.2020 за №490 (далі - замовник), було укладено договір з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022 (далі Договір; а. с. 7- 10).

Згідно з п. 1.1. Договору замовник замовляє і оплачує, а власник надає право доступу до елементів інфраструктури об`єкта "Частина даху адміністративного приміщення", що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, 10 (далі - інфраструктура об`єкта), для розміщення технічних засобів телекомунікацій (далі - доступ).

Згідно п. 3.6. Договору замовник зобов`язаний не допускати підключення третіх осіб до мереж електропостачання, які забезпечують нормальну діяльність інфраструктури об`єкта, для розміщення технічних засобів телекомунікацій Замовника. У разі виявлення власником підключення третіх осіб до мереж електропостачання, які забезпечують діяльність інфраструктури об`єкта для розміщення технічних засобів телекомунікацій замовника, власник має право в односторонньому порядку припинити даний договір шляхом надсилання письмового повідомлення замовнику за п`ять днів до моменту припинення.

Згідно з п. 7.1. Договору Договір набуває чинності з 01.08.2022 та діє до 31.07.2023. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за 2 (два) місяці до закінчення терміну дії Договору жодна зі сторін не буде заявлено припинення його дії, або перегляд його умов.

Відповідно до п. 7.2. Договору він може бути розірваний в односторонньому порядку шляхом направлення обґрунтованого повідомлення про розірвання договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання Договору. Сторони дійшли згоди, що Договір вважатиметься розірваним з дати, що вказана в листі про дострокове розірвання Договору.

В подальшому, позивачем на підставі п. 7.2. Договору 21.10.2022 було надіслано для відповідача письмове повідомлення про розірвання договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р 19-22 від 01.08.2022 із зазначенням дати такого розірвання - з 30.11.2022, що підтверджується фіскальним чеком від 21.10.2022 (а. с. 11).

У вказаному повідомленні від 21.10.2022 ФОП Немеш О.Ф. зазначено, що працівники ПрАТ "Київстар" перебуваючи у змові з ТОВ "Приват Євробуд" надали дозвіл на підключення вказаного товариства до мереж електропостачання, які забезпечують нормальну діяльність інфраструктури об`єкта "Частина даху адміністративного приміщення", що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, що призвело до надмірних обсягів спожитої електроенергії, тим самим своїми діями ПрАТ "Київстар" порушило п. 3.6. Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р-19-22.

У зв`язку з недотриманням умов Договору та відповідно до п.п. 3.6., 7.2. та 7.3. ФОП Немеш О.Ф. повідомляє про дострокове розірвання з 30.11.2022 Договору про надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 укладеного 01.08.2022, що укладений між ФОП Немеш О.Ф. та ПрАТ "Київстар".

Вказане повідомлення було отримане ПрАТ "Київстар" 26.10.2022, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення за трек-номером 726 (а. с. 12 на звороті).

У свою чергу відповідач листом від 01.12.2022 за № 24884/01 повідомив, що не погоджується щодо дострокового припинення дії Договору про надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 укладеного 01.08.2022. Зазначає, що сторони конкретизували, як підставу для дострокового розірвання Договору, саме факт обґрунтованого повідомлення, внаслідок неналежного його виконання або порушення. При цьому ПрАТ "Київстар" не вчиняв жодних дій спрямованих на погодження чи підключення третіх осіб до належних Компанії електроустановкам/електромережам по вул. 16 липня у м. Рівне (ЕІС - код точки комерційного обліку за об`єктом споживача - 62Z388). Вказане, зокрема, підтверджується і листом Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" за № 9301 від 30.11.2022. З огляду на зазначене, відповідач повідомляє, що обґрунтовані підстави для дострокового припинення дії Договору про надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р-19-22 від укладеного 01.08.2022 - відсутні, а зобов`язання сторін є чинними (а. с. 12).

Також, з матеріалів справи вбачається, що 01.01.2019 між ПрАТ "Рівнеобленерго" та ПрАТ "Київстар" укладено Договір № 270008923 споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії, згідно з п. 2.1. якого оператор системи надає споживачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2019 № 309 та Кодексу систем розподілу затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу за об`єктом споживача, який є Додатком 2 до цього Договору, та в особовому рахунку споживача, облікових базах даних оператора системи (а. с. 65-67).

Із паспорту точки розподілу електричної енергії ПрАТ "Київстар" (який є додатком № 2 до Договору № 270008923 споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 01.01.2019), за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня, 10 підключено об`єкт станція зв, вид об`єкту зв`язок, ЕІС-код 62Z388, ступінь напруги приєднання 0,4 кв, передана потужність 5 кВт, категорія надійності струмоприймачів ІІІ (третя), тип встановлених запобіжників/запобіжних автоматів А 25 (а. с. 61).

Із листа Приватного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" за № 9301 від 30.11.2022 до ПрАТ "Київстар", ПрАТ "Рівнеобленерго" вказує що до нього не надходило звернення від ПрАТ "Київстар" щодо погодження та підключення третіх осіб до належних ПрАТ "Київстар" установок за адресою: вул. 16 Липня, 10 у м. Рівне; також за період 2021-2022 р.р. при обстеженнях електроустановки за адресою: вул. 16 Липня, 10 у м. Рівне, не було виявлено сторонніх підключень чи порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії; 12.10.2022 представниками ПрАТ "Рівнеобленерго" спільно з представником Держенергонагляду в Рівненській області здійснено повторний огляд електроустановок за вищевказаною адресою та встановлено, що відсутні сторонні підключення до електроустановки ПрАТ "Київстар" за вказаною адресою (а. с. 63 на звороті).

Як вбачається із відповіді ПрАТ "Київстар" від 28.04.2023 на запит адвоката Грабовського В.А. місячні обсяги розподіленої та спожитої електричної енергії за точкою комерційного обліку ЕІС-код 62Z388, яка знаходиться за адресою: м. Рівне, вул. 16 Липня, 10 становлять, зокрема: січень 2022 - 00 кВт/год; лютий 2022 - 00 кВт/год; березень 2022 - 00 кВт/год; квітень 2022- 00 кВт/год; травень 2022 - 00 кВт/год; червень 2022 - 00 кВт/год; липень 2022 - 00 кВт/год; серпень 2022 - 2 558 кВт/год; вересень 2022 - 2 203 кВт/год; жовтень 2022 - 2 260 кВт/год; листопад 2022 1 988 кВт/год; грудень 2022 - 2 280 кВт/год; січень 2023 - 2 777 кВт/год; лютий 2023 - 2 442 кВт/год; березень 2023 3 355 кВт/год (а. с. 62).

Оскільки відповідач не вирішив питання щодо демонтажу обладнання базової станції стільникового мобільного зв`язку з даху нежитлового приміщення за адресою: м. Рівне, вул.16 Липня, 10, - позивач звернувся до суду із цим позовом.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

За приписами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України).

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.

Звернутися з негаторним позовом може власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ, щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю.

Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном (такий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17).

Умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має чітко та конкретно визначитися дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).

Вказаний висновок наведений у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі №926/3881/17.

Вище встановлено, що 01.08.2022 між ФОП Немеш Оленою Федорівною та Приватним акціонерним товариством "Київстар" було укладено договір з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22.

Таким чином, починаючи з 01.08.2022 відповідач на правовій підставі мав доступ до елементу інфраструктури об`єкта "Частина даху адміністративного приміщення", що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, яке належить позивачу.

За загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 651 Цивільного кодексу України та частині першій статті 188 Господарського кодексу України, розірвання договору допускається лише за згодою сторін. Виключенням з цього загального правила є випадки, якщо право на односторонню відмову від договору передбачене договором або законом.

Відповідно до частин другої та третьої статті 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним.

У статті 653 Цивільного кодексу України визначені правові наслідки розірвання договору, за змістом якої у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Якщо договір розривається у судовому порядку, зобов`язання припиняється з моменту набрання рішенням суду про розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже наслідком розірвання договору є припинення зобов`язання, що виникли між сторонами на підставі такого розірваного договору.

Згідно із п. 7.2. Договору він може бути розірваний в односторонньому порядку шляхом направлення обґрунтованого повідомлення про розірвання договору не пізніше, ніж за 30 календарних днів до дати розірвання Договору. Сторони дійшли згоди, що Договір вважатиметься розірваним з дати, що вказана в листі про дострокове розірвання Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Судом встановлено, що 21.10.2022 позивач, керуючись п.7.2. Договору надіслав відповідачу письмове повідомлення про розірвання договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022 із зазначенням дати такого розірвання - з 30.11.2022.

Розірвання Договору обґрунтоване тим, що працівники ПрАТ "Київстар" перебуваючи у змові з ТОВ "Приват Євробуд" надали дозвіл на підключення вказаного товариства до мереж електропостачання, які забезпечують нормальну діяльність інфраструктури об`єкта "Частина даху адміністративного приміщення", що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, що призвело до надмірних обсягів спожитої електроенергії, тим самим своїми діями ПрАТ "Київстар" порушило п. 3.6. Договору з надання доступу до інфраструктури об`єкта № Р-19-22.

Тому, у зв`язку з недотриманням умов Договору та відповідно до п.п. 3.6., 7.2. та 7.3. ФОП Немеш О.Ф. повідомляє про дострокове розірвання з 30.11.2022 Договору про надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 укладеного 01.08.2022, що укладений між ФОП Немеш О.Ф. та ПрАТ "Київстар".

Позивач вказує, що оскільки між ФОП Немеш О.Ф. та ПрАТ "Київстар" відсутні будь-які договірні відносини щодо використання даху будівлі, то продовження користування відповідачем таким майном, після 30.11.2022, є безпідставним і створює перешкоди для його використання власником.

Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується із такими твердженнями позивача, з таких підстав.

Дійсно, п. 7.2. Договору передбачено право на одностороннє розірвання договору, шляхом направлення обґрунтованого повідомлення про розірвання.

В той же час, таке право не є безумовним, належне обґрунтування включає в себе доведеність відповідних обставин доказами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що матеріалами справи не підтверджено тієї обставини, що відповідач вчиняв будь-які дії щодо підключення третіх осіб (в тому числі ТОВ "Приват Євробуд") до мереж електропостачання.

Між тим, надаючи оцінку доводам відповідача та доказів, котрі долученні на підтвердження його позиції, в тому числі і надані ПрАТ "Рівнеобленерго", суд апеляційної вказує, що:

- від відповідача не надходило звернень від ПрАТ "Київстар" щодо погодження та підключення третіх осіб до належних ПрАТ "Київстар" установок; за період 2021-2022 роки при обстеженні електроустановки за адресою: вул. 16 Липня, 10 у м. Рівне, не виявлено сторонніх підключень чи порушень Правил роздрібного ринку електричної енергії; 12.10.2022 представниками ПрАТ "Рівнеобленерго" та Держенергонагляду в Рівненській області здійснено повторний огляд електроустановок за вищевказаною адресою, та встановлено, що відсутні сторонні підключення до електроустановок відповідача за вищевказаною адресою (лист ПрАТ "Рівнеобленерго" № 96301 від 30.11.2022);

- в паспорті точки розподілу електричної енергії ПрАТ "Київстар", за адресою м. Рівне, вул. 16 Липня, 10, ЕІС-код 62Z388, вказано потужність приєднання та дозволену потужність на рівні 5 кВт, а згідно інформації про споживання електричної енергії за точкою комерційного обліку ЕІС-код 255388 було загалом спожито 19 863 кВт. У випадку безперебійного максимального спожиття електроенергії (5 кВт/год), протягом 24 годин, в період серпня 2022 - березня 2023, установка відповідача мала б спожити приблизно 29 160 кВт електричної енергії. Тобто, різниця між обсягом електричної енергії, котрий міг бути максимально спожитий установкою відповідача та фактичним спожиттям становить 9 297 кВт, що є недостатнім для обслуговування нежитлових приміщень, які розташоване на вул. 16 Липня, 10 у м. Рівне та належить на праві приватної власності позивачу, загальною площею 1 512 кв. м.

Змагальність сторін є одним із основних принципів господарського судочинства, зміст якого полягає у тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, тоді як суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, зобов`язаний вирішити спір, керуючись принципом верховенства права.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (стаття 78 Господарського процесуального кодексу України).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-ІХ від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким були внесені зміни до Господарського процесуального кодексу України, зокрема змінено назву статті 79 Господарського процесуального кодексу України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів", викладено її у новій редакції, та фактично впроваджено в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надання достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надання саме тієї кількості, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Тлумачення змісту статті 79 Господарського процесуального кодексу України свідчить про те, що ця стаття покладає на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються, скоріше були (мали місце), аніж не були.

Аналогічний висновок Верховного Суду викладений у пункті 7.44. постанови від 16.02.2021 у справі № 927/645/19.

Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Зазначений підхід узгоджується і з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Таким чином, на переконання суду апеляційної інстанції більш вірогідною є та обставина, що відповідач не допускав підключення третіх осіб до свого обладнання.

Суд також зауважує, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України справедливість, добросовісність та розумність є загальними засадами цивільного законодавства.

Тлумачення пункт 6 частини першої статті 3 ЦК свідчить, що загальні засади (принципи) цивільного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, в першу чергу акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, виявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії.

Апеляційний господарський суд зауважує, що одностороннє розірвання договору, за відсутності доказів його обґрунтованості, в цьому випадку призводить до порушення прав відповідача, який належним чином використовує майно до якого йому надано доступ, виконує свої обов`язки за договором (протилежного матеріали справи не містять, інших підстав для розірвання договору не наведено) та очікує отримання доступу до обумовленого майна протягом встановленого договором строку.

З огляду на викладене, Договір з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022 не є розірваним з 30.11.2022, оскільки позивачем не доведено порушень відповідачем п. 3.6. Договору, а саме надання дозволу на підключення третіх осіб до мереж електропостачання, які забезпечують нормальну діяльність інфраструктури об`єкта "Частина даху адміністративного приміщення", що розташований за адресою: Рівненська область, м. Рівне, вул. 16 Липня, 10.

Отже, станом на момент ухвалення судом першої інстанції рішення, Договір з надання доступу до інфраструктури об`єкта №Р 19-22 від 01.08.2022 був чинним, а від так не можна вказувати про вчинення відповідачем дій щодо створення перешкод позивачу в користуванні належному їй майном.

Відповідно до ст. 86 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів.

В силу приписів ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на вказане, судова колегія зазначає, що доводи скаржника підтверджуються матеріалами справи.

В силу п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи (п. 3 ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вказане, апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Київстар", скасування рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2023 у справі №918/352/23 та ухвалення нового про відмову в позові.

Керуючись статтями 269, 270, 273, 275-279, 282 ГПК України, Північно-західний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Рівненської області від 22.06.2023 у справі №918/352/23 скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В позові відмовити.

3. Стягнути з фізичної особи-підприємця Немеш Олени Федорівни ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Київстар" (03113, місто Київ, вулиця Дегтярівська, будинок 53, код 21673832) - 3 220 грн 80 коп. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї постанови.

5. Справу № 918/352/23 надіслати Господарському суду Рівненської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, строках та порядку встановлених статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "20" вересня 2023 р.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.