РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2023Справа № 910/10147/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго"

в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" АТ "ДТЕК Західенерго"

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення 43 431,89 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" АТ "ДТЕК Західенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - відповідач) про стягнення 43 431,89 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані нестачею вантажу, який перевозився відповідачем за накладними №№ 48283907, 48310114, 45929522, 48336770, 45915253, 48319701, 40606428, 48323323, 40606451 у період березня 2023 року, у зв`язку з чим позивач просить стягнути вартість втраченого вантажу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/10147/23, призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (без проведення судового засідання), а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Копія вказаної ухвали суду отримана позивачем 19.07.2023, а відповідачем - 17.07.2023, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, які долучено до матеріалів справи.

02.08.2023 від відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого останнім заперечуються заявлені вимоги з посиланням на те, що відсутня вина відповідача, оскільки завантаження вагонів здійснювалось не відповідачем, а вантажовідправниками.

21.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивачем відхиляються доводи відповідача, викладені у відзиві на позов, та зазначається, що відповідачем (перевізником) прийнято до відправлення вантаж у визначеній в накладних вазі, при цьому комерційними актами підтверджена нестача прийнятого відповідачем вантажу.

Відповідач у даній справі правом на подання заперечень на відповідь на відзив не скористався.

Зважаючи на наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважав за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в березні 2023 року прийнято до перевезення вагони за залізничними накладними №№:

- 48283907 в кількості 67150 тонн у залізничному вагоні ;

- 48310114 (дс 45929522) у кількості 67150 тонн в залізничному вагоні № 60456134;

- 48336770 (дс 45915253) у кількості 67150 тонн в залізничному вагоні № 61190179;

- 48319701 (дс 40606428) в кількості 69000 тонн в залізничному вагоні № 61297628;

- 48323323 (дс 40606451) в кількості 68000 тонн в залізничному вагоні № 63522825.

Вантажем за вказаними накладними є вугілля кам`яне марки (Г/Г1) та ДГ-0-100, вантажовідправником за накладними №№ 48283907, 45929522, 48336770 є ТОВ «ЦЗВ «СЕЛИДІВСЬКА», а за залізничними накладними №№ 48319701, 48323323 - ПрАТ «ЗФ «УКРАЇНА».

Як вказано в п. 7 вказаних накладних, вантаж промаркований поперековими бороздами, нанесеними катком та білим вапном.

Відповідачем прийнято вантаж відповідно до зазначених вище залізничних накладних до перевезення без зауважень та заперечень.

Під час перевезення вантажу за вищезазначеними накладними на станціях Ладижин Одеської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлено нестачу вантажу у вагонах, про що складені комерційні акти №№ 409009/12 від 08.03.2023 (по станції Ладижин Одеської залізниці), 450006/76/13 від 15.03.2023, 450003/122/16 від 28.03.2023 (по станції Нижньодніпровськ-Вузол), 410006/61/14 від 20.03.2023, 410006/62/15 від 21.03.2023 (по станції Знамянка, Одеської залізниці).

За даними комерційних актів виявлено:

- Згідно з комерційним актом № 409009/12 від 08.03.2023 щодо вагону № 55022552 (залізнична накладна № 48283907) при контрольному переважуванні вагону № 55022552 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 82700 кг, тара 22500 кг, нетто - 60200 кг, що менше вантажного документу на 6950 кг. Над 4-5 люками з лівої сторони за рухом потяга поглиблення довжиною 1000 мм, шириною 1000 мм, глибиною 700 мм; над 6-7 люками поглиблення довжиною 1000 мм, шириною 1000 мм, глибиною 700 мм. В місцях поглиблень маркування відсутнє. На момент прибуття течі вантажу немає, люки закриті. Вагон технічно справний зважування проводилось двічі, вага підтвердилась.

- Згідно з комерційним актом 450006/76/13 від 15.03.2023 щодо вагону 60456134 (залізнична накладна 48310114) при контрольному переважуванні вагону на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87750 кг, тара 22000 кг, нетто - 65750 кг, що менше вантажного документу на 1300 кг. Над 1 люком за рухом потяга мається скіс вантажу довжиною 1,5 м на ширину вагону, глибиною 0,6 м.. Вздовж бортів маються сліди ходіння, поглиблення за рухом потяга на 7 люком довжиною 1,5 м на ширину вагону, глибиною 0,2 м. В місці поглиблення маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний.

- Згідно з комерційним актом № 450003/122/16 від 28.03.2023 щодо вагону № 61190179 (залізнична накладна № 48336770) при контрольному переважуванні вагону на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 87600 кг, тара 22200 кг, нетто - 65400 кг, що менше вантажного документу на 2350 кг. Мається поглиблення за рухом потяга над 1-3 люками довжиною 4,5 м по ширині вагона, глибиною 0,1-0,2 м. В місці поглиблення маркування відсутнє. В технічному відношенні вагон справний.

- Згідно з комерційним актом № 410006/61/14 від 20.03.2023 щодо вагону № 61297628 (залізнична накладна № 48319701) при контрольному переважуванні вагону на справних тензометичних вагонних вагах виявилось брутто - 91350 кг, тара 23300 кг, нетто - 68050 кг, що менше вантажного документу на 950 кг. На поверхні вантиажу виїмка за ходом потяга над 6-7 люками довжиною 3000 мм, на ширину вагона, глибиною 500 мм, Маркування вапном в місці виїмки відсутнє.

- Згідно з комерційним актом № 410006/62/15 від 21.03.2023 щодо вагону № 63522825 (залізнична накладна № 48323323) при контрольному переважуванні вагону на справних тензометичних вагонних вагах виявилось брутто - 90250 кг, тара 23600 кг, нетто - 66650 кг, що менше вантажного документу на 1350 кг. На поверхні вантажу виїмки ліворуч за ходом поїзда над 1-2 люками довжиною 2000 мм, шириною 2000 мм, глибиною 300 мм, праворуч над 3-4 люками 2000 мм, шириною 2200 мм, глибиною 300 мм. Маркування в місці виїмок вапном в місці виїмок не пошкоджено. У вагоні глухі торцеві стіни, люки щільно закриті.

Відповідно до довідки позивача № 120/1 від 04.04.2023 вартість однієї тонни вугілля за залізничною накладною № 48310114 (вагон № 60456134) становить 4 702,02 грн з ПДВ, а за залізничною накладною № 48283907 (вагон № 55022552) - 4 599,43 грн з ПДВ.

Згідно з довідкою позивача № 109 від 13.04.2023 вартість однієї тонни вугілля за залізничною накладною № 48336770 (вагон № 61190179) становить 4 318,90 грн з ПДВ.

Відповідно до довідки позивача № 98 від 13.04.2023 вартість однієї тонни вугілля за залізничною накладною № 48319701 (вагон № 61297628) становить 4 842,29 грн з ПДВ, а за залізничною накладною № 48323323 (вагон № 63522825) - 4 634,75 грн з ПДВ.

За розрахунками позивача вартість недостачі вантажу у вищевказаних вагонах з урахуванням норми недостачі вантажу для мінерального палива 1% становить 43 431,89 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Як встановлено судом на підставі наявних у матеріалах справи накладних, відповідач прийняв до перевезення вантаж без зауважень та зобов`язався доставити його на станцію Дадижин, Одеської залізниці.

Виходячи з вищевикладеного, між сторонами виникли правовідносини за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 статті 307 Господарського кодексу України).

При цьому укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства (частина 2 статті 307 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 475, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 2.1 Правил оформлення перевізних документів.

За приписами частини 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення (частина 2 статті 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами іншому підприємству (частина 1 статті 110 Статуту залізниць України).

Як підтверджується матеріалами справи, під час перевезення сторонами було проведено перевірку маси вантажу та виявлено, що маса вантажу у вагонах не відповідає фактичній масі, вказаній у накладній, про що перевізником складено відповідні комерційні акти (форми ГУ-22).

Згідно з частинами 1, 2 статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Надані з позовом комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 № 334, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 за № 567/6855, а тому приймаються судом як належні та допустимі докази на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних №№ 48283907, 48310114, 45929522, 48336770, 45915253, 48319701, 40606428, 48323323, 40606451.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (частина 2 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" та стаття 113 Статуту).

Частиною 3 статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (стаття 114 Статуту залізниць України).

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами, які є належними і допустимими доказами відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час відповідач, не спростував подані позивачем докази. Крім того, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що недостача прийнятого залізницею до перевезення вантажу без зауважень виникла з незалежних від неї причин.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок вартості втрати втраченого вантажу, суд вважає його арифметично вірним, а відтак вимоги позивача про стягнення вартості нестачі вантажу в розмірі 43 431,89 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 231, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гердойця, 5, код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 15, код 23269555) в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електрична станція" АТ "ДТЕК Західенерго" (24321, Вінницька обл., м. Ладижин, вул. Наконечного, буд. 173, код ВП 05470928) вартість недостачі вантажу в розмірі 43 431,89 грн (сорок три тисячі чотириста тридцять одну грн 89 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 18.09.2023.

Суддя О.Г. Удалова