ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2023 р. Справа № 918/463/22(918/599/23)

Господарський суд Рівненської області у складі: суддя Романюк Р.В.,

за участю секретаря судового засідання Шандалюк А.А., у справі

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"

до ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC)

третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC)

про визнання недійсним договору поруки

в межах справи № 918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"

За участю представників сторін:

від позивача: Орендівський В.І. (довіреність № ДП24701/23-0109 від 23.03.2023 року);

від відповідача (ТОВ "СП "Нива"): Андросюк І.С. (ордер серія ВТ № 10000734 від 02.09.2022 року);

від відповідача (ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC): Маковей О.Г. (ордер серія АА № 1282475 від 03.03.2023 року);

від третьої особи: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулося до Господарського суду Рівненської області із заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" до ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), в якій просить визнати недійсним з моменту укладення Договір поруки від 06.11.2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива", Компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) та УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) з моменту його укладення.

У заяві викладено клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC).

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача-2.

Позиція позивача.

Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" мотивує своє звернення з заявою тим, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.02.2023 року відкрито провадження у справі № 918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" ().

Після публікації оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство, на адресу Господарського суду Рівненської області зокрема надійшла заява про грошові вимоги до ТзОВ "СП "Нива" компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), які ґрунтуються на Договорі поруки від 06.11.2019 року, укладеному між ТзОВ "СП "Нива" (в якості поручителя), ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) та UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі) в забезпечення виконання зобов`язань компанії UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі).

Відповідно до положень Оспорюваного договору, ТзОВ "СП "Нива" поручилося за виконання зобов`язань UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі) за Кредитним договором на суму 600 000 000 доларів США від 24.06.2011 (який був змінений і викладений в новій редакції відповідно до договору про внесення змін і викладення в новій редакції від 25.02.2013 та договору про внесення змін і викладення в новій редакції від 20.06.2014 та договору про внесення змін і викладення в новій редакції від 30.03.2016 та договору про внесення змін і викладення в новій редакції від 13.07.2017 та договору про внесення змін і викладення в новій редакції від 13.07.2018).

Як стверджує позивач із заяви компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) про грошові вимоги до ТзОВ "СП "Нива" було встановлено наступне:

03.01.2023 компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) звернулася до ТзОВ "СП "Нива" та UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі), як позичальника з платіжною вимогою про виконання зобов`язань за Кредитним договором у зв`язку з порушенням строків розрахунку за Кредитним договором.

11.01.2023 року компанія ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) звернулася з вимогою на адресу ТзОВ "СП "Нива" з посиланням на Оспорюваний договір та необхідність погашення заборгованості UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі) за Кредитним договором в розмірі 418 217 820,74 дол. США.

Зі змісту долученого до вимоги від 11.01.2023 розрахунку заборгованості встановлено, що заборгованість компанії UKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі) за Кредитним договором складається з:

- 13 334 231,71 дол. США - неустойки, нарахованої станом на 29.03.2016 року згідно з договором про реструктуризацію від 30.03.2016 року;

- 74 075 316,70 дол. США - основного боргу;

- 125 239 034,73 дол. США - простроченого основного боргу;

- 8 908 281,60 дол. США - простроченої комісії (2%);

- 14 669 331,53 дол. США - відстрочені відсотки, термін погашення яких настав 28.06.2018 року;

- 100 457 332,12 дол. США - прострочені відсотки;

- 38 853 656,28 дол. США - неустойки за прострочений основний борг;

- 42 608 636,07 дол. США - неустойки за прострочені відсотки та прострочену комісію за реструктуризацію.

Листом від 17.01.2023 року ТзОВ "СП "Нива" визнало заборгованість компанії CKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі) перед компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) в повному обсязі з посиланням на те, що ТзОВ "СП "Нива" будуть вживатися всі заходи для виконання вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.04.2023 року у справі № 918/463/22 визнані грошові вимоги кредитора компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) до ТзОВ "СП "Нива" з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 15 293 640 199,51грн., що за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом 418 217 820,74 доларів США, в четверту чергу реєстру вимог кредиторів. Вказані вимоги були визнані судом на підставі оспорюваного AT "Укрексімбанк" договору поруки від 06.11.2019 року.

Банком отримано відомості та документи, які свідчать про вчинення боржником оспорюваного договору незадовго до відкриття провадження у справі про банкрутство, який завдав шкоду як самому боржнику, так і банку, як кредитору боржника, оскільки штучно створений борг між пов`язаними особами впливає на розмір задоволених вимог кредитора, які задовольняються за рахунок конкурсної маси та реалізацію ним прав у справі про банкрутство, обсяг наявності яких (зокрема кількісний склад голосів на зборах та комітеті кредиторів) перебуває в залежності від наявних в нього визнаних судом вимог до боржника.

Як зазначає позивач, оспорюваний договір був укладений не в межах встановленого ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства трирічного періоду, що передував відкриттю справи про банкрутство.

AT "Укрексімбанк" стверджує, що оспорюваний договір є фраудаторним правочином, а тому має бути визнаний судом недійсним в силу приписів п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. ч. 3 та 6 ст. 13, ст. ст. 203, 215, 234 Цивільного кодексу України.

Крім того позивач зазначає, що зі змісту оспорюваного правочину випливає:

- корпоративна пов`язаність осіб, що вчиняли оспорюваний правочин (через структуру їх бенефіціарних власників та директорів);

- відсутність економічної мети для ТзОВ "СП "Нива" внаслідок укладення такого договору поруки та легітимної мети;

- ТзОВ "СП "Нива" поручилося за виконання зобов`язань, які вже були не виконані на момент укладення договору поруки, про що свідчить розрахунок заборгованості долучений компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) до заяви про кредиторські вимоги. На прострочену заборгованість були нараховані проценти і неустойка, що суперечить суті поруки, як засобу забезпечення виконання зобов`язань, які не будуть виконані боржником в майбутньому;

- укладаючи оспорюваний договір ТзОВ "СП "Нива" не було в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, що підтверджується фінансовою звітністю за 2018-2019 роки, та носить фіктивний характер для штучного нарощування заборгованості задля збільшення боргових зобов`язань боржника та включення цієї заборгованості до реєстру вимог кредиторів;

- укладення оспорюваного договору суперечить зобов`язанням ТзОВ "СП "Нива" за Кредитним договором від 28.03.2014 року № 151214К1, укладеним в рамках Генеральної угоди від 23.03.2006 року № 15106N6, Кредитним договорам від 28.03.2014 року № 151214К2, від 27.06.2013 року № 151213К5, укладеними в рамках Генеральної угоди від 23.02.2006 року № 15106N3 та Кредитному договору від 24.07.2013 року № 151213К12, укладеному в рамках Генеральної кредитної угоди від 24.07.2013 року № 151213N3.

У зв`язку з зазначеними обставинами, банк з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів звернувся до суду з цією заявою для визнання правочину, що був вчинений боржником на шкоду інтересам кредиторів, недійсним.

Зокрема підставами для звернення до суду позивач зазначає загальні вимоги Цивільного кодексу України щодо недійсності правочинів, обґрунтовуючи при цьому свої вимоги підставами визначеними статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Позиція відповідача-2.

Заперечуючи позовні вимоги, ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) звернуло увагу на наступне:

Спірний договір поруки за своєю природою є забезпечувальним договором, який укладався між сторонами для забезпечення виконання зобов`язань третьої особи перед відповідачем-1 за основним договором, укладеним 25 червня 2011 року між, окрім інших, УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), як позичальником, Дойче Банк АГ, Лондонська Філія і Сбербанком Росії, як організаторами, Дойче Банк Люксембург С.А., як агентом і агентом із забезпечення, і Дойче Банк АГ, Лондонська Філія, і Сбербанком Росії, як первинними кредиторами було укладено договір про надання кредитної лінії на суму 600 000 000 доларів США із подальшими змінами та доповненнями.

Кодекс України з процедур банкрутства передбачає низку правових механізмів, які можуть бути використані кредиторами для захисту їх прав та законних інтересів, зокрема визнання правочинів боржника недійсними та застосування наслідків такої недійсності. З метою захисту прав та інтересів кредиторів Кодексом визначено механізми визнання недійсними правочинів боржника, які встановлені у статті 7 (загальні підстави оскарження) і в статті 42 (спеціальні підстави оскарження).

В свою чергу загальними підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Спеціальними підставами є "підозрілі" правочини - існує лише підозра, що той чи інший правочин укладено на шкоду кредиторам, при чому така підозра має підкріплюватися наслідками у вигляді збитків, завданих кредиторам. А також наявність будь-якої із трьох підстав (безоплатне відчуження майна боржником, укладення договору із заінтересованою особою або ж договору дарування), вважається, що такий правочин укладений на шкоду кредиторам.

При цьому спеціальні підстави можуть бути застосовані виключно до правочинів укладених протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

Спірний договір було укладено 6 листопада 2019 року. Натомість порушення провадження у справі про банкрутство відповідача-1 відбулось 2 лютого 2023 року, тобто зі спливом трирічного строку, встановленого статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідач-2 стверджує, що фактично спеціальні підстави визнання договору поруки не можуть бути застосовані в даному спорі, оскільки вони не підпадають під строк, що визначений згаданою вище нормою.

При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги та посилаючись як на підставу звернення із цією заявою на загальні підстави недійсності правочину, позивач фактично використовує спеціальні підстави недійсності.

Щодо укладення договору поруки з заінтересованими особами відповідач-2 зазначає, що на момент укладення договору поруки, а саме на 6 листопада 2019 року єдиним бенефіціарним власником відповідача-1 був ОСОБА_1 . Тобто на момент укладення договору поруки, обставин щодо заінтересованості не існувало. Відтак така підстава не може бути застосована в даному спорі, а договір поруки кваліфіковано як такий, що укладався з метою зашкодити кредиторам.

Щодо відсутності економічної мети укладення такого договору відповідач-2 зазначає, що вказаний договір за своєю природою є забезпечувальним правочином, тобто таким, який укладається з метою забезпечення виконання певних зобов`язань.

Відповідач-2 звертає увагу на те, що внаслідок укладення договору поруки не відбулось виведення (відчуження) майна відповідача-1.

Таким чином, відповідач-2 вважає, що спеціальні підстави на які посилається позивач, окрім того, що вони не можуть бути застосовані в силу пропуску відповідних строків та крім того спростовуються фактичними обставинами укладення спірного договору.

Прийняті у справі судові рішення та інші процесуальні дії.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.06.2023 року дану заяву передано на розгляд судді Пашкевич І.О. та присвоєно номер № 918/463/22(918/599/23).

Ухвалою суду від 21 червня 2023 року матеріали заяви Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" до Компанії TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC/ТNА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), про визнання недійсним правочину з доданими до неї матеріалами передано за підсудністю до Господарського суду Рівненської області для розгляду в межах справи № 918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива".

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.07.2023 року дану заяву передано на розгляд судді Романюка Р.В. (у провадженні якого перебуває справа № 918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива").

Суд зазначає, що статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства визначено порядок розгляду спорів, стороною в яких є боржник.

Зокрема, абзацом 1 частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, за умови відкриття провадження у справі про банкрутство боржника особливістю вирішення таких спорів є те, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом без відкриття нових справ, що узгоджується із загальною спрямованістю Кодексу України з процедур банкрутства, який передбачає концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 02.02.2023 року відкрито провадження у справі № 918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива"; визнано вимоги кредитора Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" у розмірі 5 072 166 783,17 грн, 24810,00 грн судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та 58500,00 грн авансування винагороди арбітражного керуючого; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" строком на сто сімдесят календарних днів, до 22.07.2023 року; розпорядником майна призначено Ткачука Олександра Вікторовича (Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого № 113 від 04.02.2013 року); встановлено грошову винагороду розпоряднику майна - арбітражному керуючому Ткачуку Олександру Вікторовичу у розмірі трьох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень розпорядника майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" за рахунок коштів, авансованих на депозитний рахунок Господарського суду Рівненської області; з метою виявлення кредиторів, здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" на офіційному веб-порталі судової влади України; вжито заходи щодо забезпечення вимог кредиторів шляхом заборони боржнику та власнику майна (органу, уповноваженому управляти майном) боржника приймати рішення щодо ліквідації, реорганізації боржника, а також відчужувати основні засоби та предмети застави; встановити строк подання розпорядником майна до господарського суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів до 22.03.2023 року; встановлено дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду 22.03.2023 року; встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 02.04.2023 року; проведення попереднього засідання суду призначено на "29" березня 2023 р.; зобов`язано розпорядника майна боржника у наступному засіданні надати cуду звіт про проведену роботу.

Отже, враховуючи викладене вище, заява Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива", до ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), про визнання недійсним договору поруки підлягає розгляду у межах справи № 918/463/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.07.2023 року прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та розгляд справи призначити на "26" липня 2023 року на 14:00 год.

25.07.2023 року до господарського суду від представника відповідача - ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) надійшло клопотання, відповідно до якого просив суд відкласти розгляд справи, призначеної на 26.07.2023 р., на іншу дату. При цьому, у вказаному клопотанні вказував про те, що позов та додатки позивач направив на адресу ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС безпосередньо до Сполучених Штатів Америки. Проте, станом на 25.07.2023 року надіслана позивачем кореспонденція, в Сполучених Штатах Америки, не отримана.

Крім того 25.07.2023 року до господарського суду від представника ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) надійшла заява, в якій просив суд надати можливість прийняти участь в судовому засіданні у справі № 918/463/22(918/599/23), призначеному на 26.07.2023 року, в режимі відеоконференцзв`язку, за допомогою системи EаsyCon, з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.07.2023 року заяву ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції задоволено та постановлено судове засідання у справі, призначене на "26" липня 2023 р. об 14:00 год., провести в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 26.07.2023 року розгляд справи відкладено на "16" серпня 2023 р. об 14:30 год.

03.08.2023 року до господарського суду від представника ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій просив суд дозволити представнику Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), адвокату Маковею О.Г., взяти участь у судовому засіданні у вказаній справі, що призначене в приміщенні Господарського суду Рівненської області, на 16.08.2023 року на 14:30 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференц - прийому "EаsyCon".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 7 серпня 2023 року заяву ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та постановлено судове засідання у справі, призначене на "16" серпня 2023 р. об 14:30 год., провести в режимі відеоконференції.

08.08.2023 року до господарського суду від представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції, в якому просив суд постановити ухвалу про участь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в судовому засіданні 16.08.2023 року о 14:30 год. у справі № 918/463/22(918/599/23) в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення "EаsyCon".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 8 серпня 2023 року заяву Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції задоволено та постановлено судове засідання у справі, призначене на "16" серпня 2023 р. об 14:30 год., провести в режимі відеоконференції.

07.08.2023 року до господарського суду від представника ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) надійшов відзив на заяву про визнання недійсним правочину.

14.08.2023 року до господарського суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив.

15.08.2023 року від представника відповідача (ТОВ "СП "Нива") на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю виконанням обов`язків адвоката в іншій місцевості.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 16.08.2023 року розгляд справи відкладено на "05" вересня 2023 р. на 12:00 год.

18.08.2023 року до господарського суду від представника позивача надійшов оригінал відповіді на відзив.

21.08.2023 до суду від представника Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні 05.09.2023 року в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 21.08.2023 року клопотання Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та постановлено судове засідання у справі призначене на "05" вересня 2023 р. о 12:00 год. провести в режимі відеоконференції.

23.08.2023 року до господарського суду від представника позивача надійшов оригінал клопотання про участь у судовому засіданні 05.09.2023 року в режимі відеоконференції.

30.08.2023 року до господарського суду від представника ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, в якій просив суд дозволити представнику Компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC), адвокату Маковею О.Г., взяти участь у судовому засіданні у вказаній справі, що призначене в приміщенні Господарського суду Рівненської області, на 05.09.2023 року на 12:00 год., в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференц - прийому "EаsyCon".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 04.09.2023 року заяву ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено та постановлено судове засідання у справі призначене на "05" вересня 2023 р. об 12:00 год. провести в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 05.09.2023 року судом оголошено перерву до "07" вересня 2023 р. до 14:00 год.

06.09.2023 року до господарського суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, які залишені судом без розгляду на підставі ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача у судовому засіданні 7 вересня 2023 р. заяву про визнання недійсним договору поруки від 06.11.2019 року підтримав з підстав, зазначених у заяві, та наполягав на її задоволенні.

Представник відповідача-1 у судовому засідання 7 вересня 2023 р. заяву заперечив в повному обсязі.

Представник відповідача-2 у судовому засідання 7 вересня 2023 р. заяву заперечив з підстав, зазначених у відзиві на заяву.

Абзацом 3 частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

6 листопада 2019 року між ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива" (Поручитель), UKRLANDFARMING PLC (Позичальник), на користь ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) (Агент із забезпечення), укладено Договір поруки стосовно кредитного договору на суму 600 000 000 доларів США від 24 червня 2011 року (з відповідними змінами та доповненнями) (далі - Договір поруки).

Пунктами (А) та (В) Договору поруки передбачено: (А) Кредитори та позичальник уклали первинний Кредитний договір (як цей термін визначено нижче), відповідно до якого кредитори надали позичальнику кредитну лінію. (В) Позичальник та агент із забезпечення, серед інших, уклали договір про внесення змін та викладення у новій редакції від 13 липня 2018 року ("Договір про внесення змін") щодо первинного Кредитного договору.

За змістом п. 1.1. Договору поруки, "Період Поруки" означає період, який починається в дату укладення цього договору та закінчується (і) 30 червня 2031 року або (іі) в дату, в яку агент із забезпечення підтверджує, що всі забезпечені зобов`язання були безповоротно і в повному обсязі сплачені або погашені і всі суми зобов`язань зменшилися до нуля, залежно від того яка дата настане раніше.

Відповідно до п. 1.4. "Застосування положень Кредитного Договору" Договору поруки, статті 8.3 (Штрафні відсотки), 10.4 (Втрати від процентної різниці), 12 (Перерахунок з врахуванням податків та відшкодування), 14 (Інші відшкодування), 16 (Витрати та витрати), 23 (Заміна Кредиторів), 24 (Заміна Боржників), 30 (Способи оплати), 31 (Взаємозалік), 33.1 (Звіти), 33.2 (Свідоцтва та визначення), 34 (Часткова недійсність), 36 (Засоби судового захисту та відмови від прав), 35 (Внесення змін та відмови) та 37 (Конфіденційність) Кредитного договору вважаються складовими частинами цього договору, так якби вони були чітко включені в нього і так якби всі посилання в таких Статтях на: 1.4.1 "цей Договір" були посиланнями на цей договір; та 1.4.2 позичальника або боржника були посиланнями на поручителя.

Пунктом 2.1. Договору поруки передбачено, що поручитель остаточно і безумовно: зобов`язується перед агентом із забезпечення та кожною фінансовою стороною, що: він забезпечить своєчасне виконання кожним іншим боржником усіх його зобов`язань за фінансовими документами; та в будь-якому випадку, коли будь-який інший боржник не оплачує в належний строк будь-яку суму за будь-яким фінансовим документом або у зв`язку з ним, поручитель негайно на вимогу агента із забезпечення сплатить таку суму, так ніби він є основним боржником.

Поручитель погоджується перед кожною фінансовою стороною, що у випадку якщо будь-які гарантовані ним зобов`язання, є або стають невиконуваними в примусовому порядку, недійсними або незаконними, то він, в якості свого окремого та основного зобов`язання, відшкодує кожній фінансовій стороні негайно на вимогу будь-які витрати, збитки чи зобов`язання, які в неї виникають внаслідок того, що будь-який інший боржник не сплачує будь-яку суму яка мала б бути сплачена ним відповідно до будь-якого фінансового документа в дату, коли вона б стала належною до сплати, якби не така неможливість виконання в примусовому порядку, недійсність чи незаконність. Сума, належна до сплати поручителем відповідно до цього положення про відшкодування не перевищуватиме суми, яку він мав би сплатити відповідно до цієї Статті 2, якщо б заявлена сума була відшкодована на підставі гарантії. Цей Договір залишатиметься чинним до закінчення періоду поруки (п. 2.2. та п. 2.4. Договору поруки).

Відповідно до п. 3 Договору поруки, поручитель повинен невідкладно, але в будь-якому разі протягом 10 днів з дати письмової вимоги агента із забезпечення відповідно до Статті 2.1 (Надання Поруки) вище, вчиняти всі дії, які необхідні або бажані відповідно до чинного законодавства (або на вимогу агента із забезпечення) для виконання його обов`язків за цим договором (в тому числі, тією мірою, якою такі дії вимагаються чинним законодавством, - отримати Ліцензію НБУ). Ніщо в абзаці (а) вище не обмежує або впливає на зобов`язання поручителя відповідно до Статті 2.1 (Надання Поруки).

Згідно з п. 6.1. та п. 6.4. Договору поруки, ця порука є безперервною порукою і буде діяти до остаточного погашення всіх сум боржниками за фінансовими документами, незалежно від будь-якої проміжної оплати або погашення в цілому або частково. Без шкоди для загального змісту Статті 6.3 (Відмова від засобів захисту), поручитель чітко підтверджує, що він має намір, щоб дана порука застосовувалася час від часу до будь-яких (незалежно від їх істотності, характеру та обтяжливості) змін, збільшень, розширень або доповнень до будь-якого фінансового документу та/або будь-якої кредитної лінії або суми, яка надається за будь-якими фінансовими документами в цілях або у зв`язку з наступним: здійсненням реструктуризації; рефінансуванням існуючих кредитних ліній; рефінансуванням будь-якої іншої заборгованості; наданням кредитних ліній новим позичальникам; будь-яка інша зміна або розширення цілей, на виконання яких будь-яка така кредитна лінія або сума може час від часу надаватися; а також будь-якими комісійними платежами, витратами та/або витратами, пов`язаними з будь-чим із вищезазначеного.

Поручитель безвідмовно погоджується з умовами кожного фінансового документа, а також з будь-яким зміною або відмовою, здійсненими у відношенні будь-якого фінансового документа відповідно до Статті 36 (Внесення змін і відмови) Кредитного Договору (п. 6.10. Договору поруки).

Цей Договір та усі позадоговірні зобов`язання, що виникають на підставі цього договору або у зв`язку із ним, регулюються правом Англії (п. 15. Договору поруки).

З урахуванням Статті 16.10 (Право вибору, що належить Агенту із Забезпечення та Мажоритарним Кредиторам) будь-який спір, який виникає у зв`язку з чи за цим Договором (в тому числі спір щодо укладення, дійсності чи припинення цього Договору або наслідків його нікчемності) або будь-якими позадоговірними зобов`язання, які виникають у зв`язку з або щодо цього Договору (далі - "Спір") повинен бути переданий та остаточно вирішений в арбітражі згідно з Арбітражним Регламентом (надалі - "Регламент") Лондонського міжнародного арбітражного суду, при цьому його Регламент вважається таким, що включений шляхом посилання в цю Статтю 16 (п. 15. Договору поруки).

03.01.2023 року TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC звернулось до UKRLANDFARMING PLC (в якості позичальника), з Платіжною вимогою, в якій зазначено, що у зв`язку з порушенням строків розрахунку за договором, як вказано в п. 22.20 (Дострокове виконання зобов`язань) договору, оголошуємо, що всі позики разом з нарахованими відсотками і всі інші суми, нараховані та непогашені відповідно до фінансових документів, та що в вказані в Додатку № 1 до цієї платіжної вимоги, підлягають негайній сплаті. У зв`язку з вказаним вище вимагаємо до 10 січня 2023 року (включно) здійснити сплату всіх сум, вказаних в додатку до цієї платіжної вимоги. Розмір вимоги згідно розрахунку заборгованості станом на 31.12.2022 року (включно) складає 418 217 820,74 доларів США.

У відповідь на платіжну вимогу, 05.01.2023 року UKRLANDFARMING PLC листом повідомило TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC, що визнає суми розрахунків заборгованості, заявлені у вимозі та вказані в додатку до неї.

11.01.2023 року TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC зверталася до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" з листом-вимогою в якій, у зв`язку з невиконанням УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі в якості позичальника зобов`язань та вимог за кредитним договором у відповідності до п. 3.1. (Відповідність з юридичними вимогами) Договору поруки, вимагало негайно сплатити суму заборгованості, згідно розрахунку, що додається як додаток 1. Згідно розрахунку (додаток 1 до листа вимоги від 11.01.2023 року) сума заборгованості становить 418 217 820,74 USD.

У відповідь на вказаний лист-вимогу від 11.01.2023 року, Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" повідомило TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC, що ТОВ "СП "Нива" підтверджує свої зобов`язання та буде вживати всіх заходів для виконання вимог ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС відповідно до Договору поруки.

Листом від 17.01.2023 року ТзОВ "СП "Нива" визнало заборгованість компанії CKRLANDFARMING PLC (Укрлендфармінг ПіЕлСі) перед компанією ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) в повному обсязі з посиланням на те, що ТзОВ "СП "Нива" будуть вживатися всі заходи для виконання вимог компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC).

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 25.04.2023 року у справі № 918/463/22 визнані грошові вимоги кредитора компанії ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) до ТзОВ "СП "Нива" з включенням їх до реєстру вимог кредиторів у розмірі 15 293 640 199,51 грн., що за офіційним курсом Національного банку України є еквівалентом 418 217 820,74 доларів США, в четверту чергу реєстру вимог кредиторів. Вказані вимоги були визнані судом на підставі оспорюваного AT "Укрексімбанк" договору поруки від 06.11.2019 року.

Норми права, що підлягають до застосування, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів, наведених сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства, господарський суд у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора, поданою в порядку, визначеному статтею 7 цього Кодексу, може визнати недійсними правочини або спростувати майнові дії, вчинені боржником після відкриття провадження у справі про банкрутство або протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, якщо вони порушили права боржника або кредиторів, з таких підстав:

- боржник виконав майнові зобов`язання раніше встановленого строку;

- боржник до відкриття провадження у справі про банкрутство взяв на себе зобов`язання, внаслідок чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобов`язань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим;

- боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами, відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови що в момент прийняття зобов`язання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів;

- боржник оплатив іншій особі або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів до боржника перевищувала вартість майна;

- боржник узяв на себе заставні зобов`язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Правочини, вчинені боржником протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані недійсними господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або кредитора також з таких підстав:

- боржник безоплатно здійснив відчуження майна, взяв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог;

- боржник уклав договір із заінтересованою особою;

- боржник уклав договір дарування.

У разі визнання недійсними правочинів боржника з підстав, передбачених частиною першою або другою цієї статті, сторона за таким правочином зобов`язана повернути боржнику майно, яке вона отримала від боржника, а в разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість грошовими коштами за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. За результатами розгляду заяви арбітражного керуючого або кредитора про визнання недійсним правочину боржника господарський суд ухвалює рішення.

Особи, які вчинили, погодили правочини або вчинили майнові дії, визначені частинами першою і другою цієї статті, несуть субсидіарну відповідальність за зобов`язаннями боржника у межах суми завданих боржнику такими майновими діями збитків.

В даному випадку, кредитор у справі про банкрутство оскаржує договір поруки, укладений між ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Нива", UKRLANDFARMING PLC, ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) 6 листопада 2019 року, предметом якого є забезпечення виконання зобов`язань компанії UKRLANDFARMING PLC, які випливають з Кредитного договору на суму до 600 000 000 доларів США від 24.06.2011 року.

Підставою для визнання недійсним договору поруки позивач зазначає загальні вимоги ЦК України щодо недійсності правочинів, обґрунтовуючи при цьому свої вимоги підставами визначеними статтею 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Зокрема підставою для визнання недійсним договору поруки позивач називає те, що на дату укладення оспорюваного договору у боржника вже була значна сума заборгованості перед кредиторами, з посиланням на наступне:

- Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2020 року, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.04.2021 року, у справі № 918/638/10(910/1886/20) було частково задоволено AT "Державний експортно-імпортний банк України" та стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Райз-Максимко", Приватного акціонерного товариства "Компанія "Райз" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" на користь Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 48 478 349 грн 92 коп. заборгованості за тілом кредиту, 7 030 508 грн 45 коп. заборгованості за процентами, 578 925 грн 19 коп. заборгованості за комісією, 25 615 085 грн 30 коп. пені, три проценти річних у розмірі 197 409,88 доларів США, що еквівалентно станом на 12.01.2020 - 4 731 460,78 грн., три проценти річних у розмірі 531 779 грн 39 коп., 68 624 грн 36 коп. інфляційних втрат, 610 771 грн 22 коп. судового збору.

Під час розгляду справи № 918/638/10(910/1886/20) суд встановив, що між AT "Укрексімбанк", ПрАТ "Компанія "Райз", ПрАТ "Райз-Максимко" та ТОВ "СП "Нива" було укладено Генеральну кредитну угоду № 151213N3 в із змінами і доповненнями. В межах Генеральної угоди № 151213N3 між Банком та ТОВ "Сільськогосподарським підприємством "Нива" був укладений Кредитний договір № 151213К12. Строк повернення кредиту настав - 23.02.2017 року.

- ТОВ "АГРО-ЕЛІТА" в розмірі 8 329 644,86 грн., на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 08/10-15 від 08.10.2015;

- ТОВ "Сільськогосподарське підприємство "Гетьман Сагайдачний" в розмірі 3394757,98 грн., на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 21/12- 16 від 21.12.2016;

- ТОВ "Сіверське" в розмірі 124 265,02 грн., на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 10/09-16 від 10.09.2016;

- ТОВ ЕГРЕС-АГРО" в розмірі 235 970,41 грн. на підставі Договору про надання поворотної фінансової допомоги № 21/08-15 від 21.08.201.

Крім того позивач зазначає, що зі змісту оспорюваного правочину випливає корпоративна пов`язаність осіб, що вчиняли оспорюваний правочин (через структуру їх бенефіціарних власників та директорів).

Таким чином, AT "Державний експортно-імпортний банк України" вважає, що договір поруки від 06.11.2019 року укладений з прихованою метою та з заінтересованими особами, а саме, для нарощування кредиторських вимог та майбутнього контролю над процедурою банкрутства ТОВ "СП "Нива". Тобто боржником безоплатно було взято на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони та укладено договір із заінтересованою особою, що є ознаками фраудаторного правочину, а тому договір поруки має бути визнаний судом недійсним.

Виходячи із змісту заявлених кредитором AT "Державний експортно-імпортний банк України" вимог, обставини які обґрунтовують останні за своєю правовою характеристикою підпадають під правове регулювання частини другої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства.

Слід звернути увагу на ту обставину, що нормами 42 Кодексу України з процедур банкрутства регулюються правовідносини щодо фраудаторних правочинів. Саме за цими законодавчими нормами господарським судом можуть бути визнані недійсними такі правочини у межах провадження у справі про банкрутство за заявою арбітражного керуючого або конкурсного кредитора з таких підстав: боржник прийняв на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, боржник уклав договір із заінтересованою особою.

Тлумачення абзацу другого частини другої статті 42 Кодексу України з процедур банкрутства свідчить, що наведена в цій нормі підстава визнання правочину боржника недійсним може бути застосована до правочину наслідком вчинення якого є виникнення майнових зобов`язань між сторонами такого правочину.

Однак, у даній справі боржником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" (поручитель) укладено оспорюваний договір поруки з ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) для забезпечення виконання УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) (позичальник) зобов`язань за кредитним договором, укладеним ним (позичальником) з Дойче Банк АГ, Лондонська Філія і Сбербанком Росії, як організаторами, Дойче Банк Люксембург С.А., як агентом і агентом із забезпечення, і Дойче Банк АГ, Лондонська Філія, і Сбербанком Росії, як первинними кредиторами.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Згідно зі статтею 553 ЦК України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку та відповідає перед останнім за порушення зобов`язання боржником.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Порука є дійсною, зокрема, до припинення основного зобов`язання (частина 1 статті 559 ЦК України).

Системний аналіз положень статтей 553-559 ЦК України свідчить, що за своє правовою природою порука є угодою з відкладальною обставиною. Укладення договору поруки є актом розпорядження майном на майбутнє. Поручитель, укладаючи договір поруки, розуміє, що у випадку невиконання боржником зобов`язання, саме йому доведеться виконувати зобов`язання в повному обсязі за рахунок свого майна (шляхом передачі чи відчуження кредитору). Тим самим поручитель визначає долю належного йому майна на майбутнє.

Положеннями статті 212 ЦК України прописана правова конструкція, за якою особи, які вчиняють правочин, можуть обумовити настання прав та обов`язків обставиною, відносно якої невідомо, чи настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Оскільки ані кредитор, ані поручитель в момент укладення договору поруки не знають, чи настане невиконання зобов`язання боржником за основним договором.

Отже, укладення третьою стороною та кредитором договору поруки для забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором не зумовлює виникнення у поручителя майнових зобов`язань з моменту укладання такого договору та до моменту порушення боржником основного зобов`язання і не вимагає вчинення боржником на користь третьої особи майнових дій з моменту укладення договору поруки.

Наведений висновок є цілком очевидним, адже як свідчать приписи статтей 212, 553-559 ЦК України метою укладення договору поруки є отримання кредитором додаткових гарантій виконання основного зобов`язання забезпеченого цим договором, у разі невиконання якого боржником таке зобов`язання підлягає виконанню, зокрема, й поручителем. Тобто порука є способом забезпечення зобов`язань, а також має зобов`язальний, договірний характер.

Як наслідок, в даному випадку стосовно укладення оспорюваного позивачем договору поруки взагалі не може йтися про будь-які майнові дії УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) як іншої сторони (позичальника) у відповідь на взяті Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" на себе зобов`язання за цим оспорюваним правочином.

Аналогічної судової практики у подібних правовідносинах дотримується Верховний Суд, зокрема, в постанові Верховного Суду в складі Касаційного господарського суду від 30 червня 2022 року у справі № 922/2960/17 викладено наступні правові позиції:

- "Пункт 91. Системний аналіз положень статті 572, частини першої статті 576 ЦК України, статті 1, частини п`ятої статті 3 Закону України "Про іпотеку" свідчить, що за своє правовою природою іпотека має похідний характер від основного зобов`язання, з урахуванням чого не може існувати самостійно без основного зобов`язання, а укладення договору іпотеки, як похідного від договору основного зобов`язання, не є підставою для виникнення майнових зобов`язань до моменту порушення виконання боржником основного договору зобов`язання";

- "Пункт 95. Отже, укладення третьою стороною та кредитором договору іпотеки для забезпечення виконання зобов`язань боржника перед кредитором не зумовлює виникнення у заставодавця (іпотекодавця) майнових зобов`язань з моменту укладання такого договору та до моменту порушення боржником основного зобов`язання і не вимагає вчинення боржником на користь третьої особи майнових дій з моменту укладення договору іпотеки";

- "Пункт 120. Укладений боржником договір іпотеки не може бути визнаним недійсним з підстав визначених абзацом другим частини першої статті 20 Закону про банкрутство (абзацом другим частини другої статті 42 КУзПБ) - прийняття (взяття) боржником на себе зобов`язання без відповідних майнових дій іншої сторони, оскільки його укладення не зумовлює виникнення майнових зобов`язань між сторонами такого правочину, а лише має наслідком виникнення у майнового поручителя акцесорного (додаткового) зобов`язання стосовно основного зобов`язання (зобов`язання за кредитним договором)".

Тому, в даному випадку суд прийшов до висновку, що відсутні підстави вважати про будь-яке зловживання правом на укладення договору поруки та розпорядження власністю, так як взяття на себе боржником обов`язків фінансового поручителя за зобов`язаннями УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) по-перше, не означало, що майнові зобов`язання перед кредитором виникнуть, а по-друге, було здійснено боржником Товариством з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" за відсутності встановлених судом зобов`язань перед кредиторами та за більш ніж 3 (три) роки до порушення провадження у даній справі про банкрутство.

Відповідно відсутні підстави вважати, що оспорюваний договір поруки укладений на шкоду майбутнім кредиторам, зокрема, AT "Державний експортно-імпортний банк України".

Позивачем не заперечується той факт, що оспорюваний договір був укладений не в межах встановленого ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства трирічного періоду, що передував відкриттю справи про банкрутство.

Кодекс України з процедур банкрутства передбачає низку правових механізмів, які можуть бути використані кредиторами для захисту їх прав та законних інтересів, зокрема визнання правочинів боржника недійсними та застосування наслідків такої недійсності. З метою захисту прав та інтересів кредиторів Кодексом визначено механізми визнання недійсними правочинів боржника, які встановлені у статті 7 (загальні підстави оскарження) і в статті 42 (спеціальні підстави оскарження).

В свою чергу загальними підставами недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Спеціальними підставами є "підозрілі" правочини - існує лише підозра, що той чи інший правочин укладено на шкоду кредиторам, при чому така підозра має підкріплюватися наслідками у вигляді збитків, завданих кредиторам. А також наявність будь-якої із трьох підстав (безоплатне відчуження майна боржником, укладення договору із заінтересованою особою або ж договору дарування), вважається, що такий правочин укладений на шкоду кредиторам.

При цьому спеціальні підстави можуть бути застосовані виключно до правочинів укладених протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство.

При цьому, обґрунтовуючи свої вимоги та посилаючись як на підставу звернення із цією заявою на загальні підстави недійсності правочину, позивач фактично використовує спеціальні підстави недійсності.

Отже, спеціальні підстави на які посилається позивач, окрім того, що вони не можуть бути застосовані в силу пропуску відповідних строків та крім того спростовуються фактичними обставинами укладення спірного договору.

В статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено, що заінтересовані особи стосовно боржника - юридична особа, створена за участю боржника, юридична особа, що здійснює контроль над боржником, юридична або фізична особа, контроль над якою здійснює боржник, юридична особа, з якою боржник перебуває під контролем третьої особи, власники (учасники, акціонери) боржника, керівник боржника, особи, які входять до складу органів управління боржника, головний бухгалтер (бухгалтер) боржника, у тому числі звільнені з роботи за три роки до відкриття провадження у справі про банкрутство, а також особи, які перебувають у родинних стосунках із зазначеними особами та фізичною особою - боржником, а саме: подружжя та їхні діти, батьки, брати, сестри, онуки, а також інші особи, щодо яких наявні обґрунтовані підстави вважати їх заінтересованими; для цілей цього Кодексу заінтересованими особами стосовно арбітражного керуючого чи кредиторів визнаються особи в такому самому переліку, як і заінтересовані особи стосовно боржника.

Як зазначає позивач, всі учасники спірного договору поруки є заінтересованими особами в розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства. В обґрунтування даних тверджень позивач посилається на витяг із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань по відповідачу 1 станом на 05.02.2023 року.

Як вбачається з вищезазначеного витягу, кінцевими бенефіціарними власниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . ОСОБА_1 , в свою чергу, є директором УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC), а ОСОБА_2 є директором ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC).

Таким чином, за твердженням позивача, сторони договору поруки: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива", ТНА КОРПОРЕЙТ СОЛЮШНЗ ЛЛС (TNA CORPORATE SOLUTIONS LLC) та УКРЛЕНДФАРМІНГ ПіЕлСі (UKRLANDFARMING PLC) є пов`язаними особами.

Разом з тим, як встановлено під час судового розгляду справи, на момент укладення договору поруки, а саме на 6 листопада 2019 року, єдиним бенефіціарним власником Товариства з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" був ОСОБА_1 , що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань по Товариству з обмеженою відповідальністю "Сільськогосподарське підприємство "Нива" на 06.11.2019 року, тобто на момент укладення спірного договору.

Таким чином, з вищенаведеного слідує, що на момент укладення спірного договору поруки, обставин щодо заінтересованості в розумінні статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства не існувало, а відтак твердження позивача спростовуються матеріалами справи.

Крім того в пункті 15 спірного договору поруки сторонами погоджено, що Договір та усі позадоговірні зобов`язання, що виникають на підставі цього договору або у зв`язку із ним, регулюються правом Англії.

В той час, заява AT "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання недійсним спірного договору поруки не містить жодних посилань на порушення норм права Англії.

Висновки суду за результатами вирішення спору.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, судом встановлено, що спір у справі ініційовано кредитором - АТ "Державний експортно-імпортний банк України" у справі про банкрутство ТОВ "СП "Нива", за заявою про визнання недійсним правочину поданою в порядку, визначеному статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких обставин, враховуючи, що оспорюваний кредитором правочин укладений боржником більш ніж протягом трьох років, що передували відкриттю провадження у справі про банкрутство і підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, визначених ст. 42 Кодексу України з процедур банкрутства та, відповідно, порушення оспорюваним правочином прав боржника чи кредиторів, під час судового розгляду спору не встановлено, у суду відсутні правові підстави для задоволення позову.

Крім того, в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження і посилання заявника про наявність обставин для визнання осопорюваного правочину недійсним на підставі ст. 215 ЦК України, а відтак суд дійшов висновку про відмову в позові.

Розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору згідно статті 129 ГПК України залишаються за позивачем.

Керуючись ст. ст. 129, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені статтями 256 - 257 Господарського процесуального кодексу України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повне рішення складено та підписано 13 вересня 2023 року.

Суддя Р.В. Романюк