ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
УХВАЛА

20 вересня 2023 року м. ХарківСправа № 922/977/22

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Стеріоні В.С.

розглянувши клопотання (вх.№23497 від 01.09.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. про розподіл витрат на правничу допомогу (вх.№20958 від 07.08.2023) у справі

за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (61058, Харківська область, м. Харків, вул. Ромена Роллана, буд. 12; )
до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" (61037, м. Харків, пр. Московський, буд. 199; )
про стягнення заборгованості
за участю представників:

позивача (стягувач) Гончаренко Н.А., адвокат, ордер АР №1112594;

відповідача (боржник/скаржник) не з`явився;

Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Харківської області перебувала справа №922/977/22 за позовом Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення заборгованості в сумі 27 249 502,47 грн., з яких: основний борг у розмірі 24 692 007,84 грн., сума 3% річних у розмірі 263 885,31 грн., сума втрат від інфляції в розмірі 2 293 609,32 грн., а також судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Також позивач просив суд відповідно до ч.10 ст.238 ГПК України зазначити в резолютивній частині рішення про здійснення органом (особою), що буде виконувати рішення, формули нарахування 3% річних на суму основного боргу - 24 692 007,84 грн., починаючи з 30.06.2022 і до моменту остаточного виконання рішення суду.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.09.2022 позов Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" до Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" грошові кошти в сумі 27 249 502,47 грн., з яких: основний борг у розмірі 24 692 007,84 грн., суму 3% річних у розмірі 263 885,31 грн., суму втрат від інфляції в розмірі 2 293 609,32 грн., а також судовий збір у розмірі 408 742,54 грн. Вирішено, що відповідно до ч.10 ст.238 Господарського процесуального кодексу України органом (особою), що буде виконувати рішення, здійснювати нараховування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 24 692 007 (двадцять чотири мільйони шістсот дев`яносто дві тисячі сім) грн. 84 коп., починаючи з 30.06.2022 і до моменту остаточного виконання рішення суду.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 14.09.2022 стягнуто з Акціонерного товариства "Українські енергетичні машини" на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" витрати на правничу допомогу в суді першої інстанції у розмірі 140 000,00 грн.

11.10.2022 на виконання вище вказаних рішень видано відповідні накази.

07.08.2023 через кабінет Електронного Суду від представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" надійшла скарга (вх.№20391 від 01.08.2023) на дії (бездіяльність) державного виконавця, в якій просить суд:

1) визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха Олега Ярославовича щодо порушення порядку відновлення виконавчого провадження, передбаченого ст.41 Закону України «Про виконавче провадження»;

2) визнати неправомірними процесуальні документи, прийняті 04.08.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха Олегом Ярославовичем, в межах виконавчого провадження №70292357 при примусовому виконанні наказу №922/977/22 виданого 11.10.2022 Господарським судом Харківської області:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2023;

- постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 04.08.2023;

-постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2023;

-постанову про арешт коштів боржника від 04.08.2023;

- постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 04.08.2023;

3)визнати неправомірною постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бучацького Юрія Олександровича від 04.08.2023, якою скасовано постанову про арешт коштів боржника від 04.08.2023 у виконавчому провадженні №70292357;

4) зобов`язати старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуха Олега Ярославовича виконати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі № 922/977/22 у порядку визначеному статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом:

- винесення постанови про відновлення виконавчого провадження;

- скасування постанов від 24.11.2022 про скасування процесуальних документів: постанови про скасування процесуального документу "Постанова про відкриття виконавчого провадження" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про арешт коштів боржника" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про стягнення виконавчого збору" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про зупинення вчинення виконавчих дій" від 11.11.2022;

вчинення дій щодо забезпечення накладення арешту на кошти боржника, на підставі постанови про арешт коштів боржника від 09.11.2022 (яка визнана судовими рішеннями правомірною);

-зупинити вчинення виконавчих дій.

5) зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити невідкладних заходів для виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі №922/977/22 або захистити порушені права та інтереси Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" в інший спосіб, що не суперечить закону і забезпечує ефективний захист його права на виконання судових рішень;

6) у разі задоволення скарги, на виконання вимог ст.345 ГПК України, зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити Господарський суд Харківської області та стягувача Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" про виконання ухвали суду, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання;

7) стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.08.2023 скаргу (вх.№20958 від 07.08.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. на дії (бездіяльність) державного виконавця задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречухи Олега Ярославовича щодо порушення порядку відновлення виконавчого провадження, передбаченого ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», на виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 18.05.2023. Визнано неправомірними процесуальні документи, прийняті 04.08.2023 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречухом Олегом Ярославовичем, в межах виконавчого провадження №70292357 при примусовому виконанні наказу №922/977/22, виданого 11.10.2022 Господарським судом Харківської області:

- постанову про відкриття виконавчого провадження від 04.08.2023;

-постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 04.08.2023;

-постанову про стягнення виконавчого збору від 04.08.2023;

- постанову про арешт коштів боржника від 04.08.2023;

- постанову про зупинення вчинення виконавчих дій від 04.08.2023.

Визнано неправомірною постанову начальника Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бучацького Юрія Олександровича від 04.08.2023, якою скасовано постанову про арешт коштів боржника від 04.08.2023 у виконавчому провадженні № 70292357. Зобов`язано старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречуху Олега Ярославовича виконати ухвалу Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі № 922/977/22 у порядку визначеному статтею 41 Закону України «Про виконавче провадження», шляхом:

- винесення постанови про відновлення виконавчого провадження;

- скасування постанов від 24.11.2022 про скасування процесуальних документів: постанови про скасування процесуального документу "Постанова про відкриття виконавчого провадження" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про арешт коштів боржника" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про стягнення виконавчого збору" від 09.11.2022; постанови про скасування процесуального документу "Постанова про зупинення вчинення виконавчих дій" від 11.11.2022;

- вчинення дій щодо забезпечення накладення арешту на кошти Боржника, на підставі постанови про арешт коштів боржника від 09.11.2022 (яка визнана судовими рішеннями правомірною);

- зупинити вчинення виконавчих дій.

На виконання вимог ст.345 ГПК України зобов`язано Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) повідомити Господарський суд Харківської області та стягувача ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ЕНЕРГЕТИЧНА КОМПАНІЯ «БАРВІНОК» про виконання ухвали суду, не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання. В іншій частині скарги відмовлено.

Призначено судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 20 вересня 2023 року. Встановлено сторонам до призначеного судового засідання надати суду докази понесених судових витрат.

01.09.2023 через кабінет Електронного суду від представника стягувача надійшло клопотання (вх.23497 від 01.09.2023) про розподіл витрат на правничу допомогу, в якому просить суд стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

Представник стягувача, яка приймала участь в судовому засіданні 20.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримала та просила суд задовольнити його в повному обсязі.

Інші учасники справи в судове засідання 20.09.2023 не з`явились, явку своїх представників не забезпечили. Про причини неявки не повідомили. Про дату, час та місце судового засідання були повідомленні належним чином.

Станом на 20.09.2023 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) жодних пояснень, клопотань чи заперечень щодо заяви стягувача про стягнення витрат на правову допомогу не надходило.

Відповідно до частини 3 статті 244 ГПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно вимог частини 1 та 2 статті 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Види судових рішень визначено у частині 1 статті 232 ГПК України. Судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина 2 статті 232 ГПК України).

У цій справі скаргу (вх.№20958 від 07.08.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. на дії (бездіяльність) державного виконавця задоволено частково ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.08.2023 на підставі статей 339-343 ГПК України.

За таких обставин клопотання про розподіл судових витрат необхідно вирішити шляхом постановлення ухвали.

Розглянувши клопотання (вх.№23497 від 01.09.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. про розподіл витрат на правничу допомогу (вх.№20958 від 07.08.2023), суд приходить до висновку про його задоволення з наступних підстав.

Стягувач просить стягнути з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) витрати, понесені у зв`язку з розглядом скарги (вх.№20958 від 07.08.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. на дії (бездіяльність) державного виконавця у справі 922/977/22, на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.

При зверненні із скаргою представником стягувача було надано відповідний орієнтовний розрахунок.

Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову (заяви, скарги), а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно вимог частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, як зазначено у частині 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частинами 2, 3 статті 126 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Також суд зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з частиною 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, а також розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі Баришевський проти України від 26.02.2015р., п.п.34-36 рішення у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009р., п.80 рішення у справі Двойних проти України від 12.10.2006р., п.88 рішення у справі Меріт проти України від 30.03.2004р. та п.268 рішення у справі East/West Alliance Limited проти України від 02.06.2014р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

Аналогічна правова позиція також викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.

Суд також враховує, що в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19 зазначено, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Судом встановлено, що правовідносини між стягувачем та адвокатом Гончаренко Н.А. на момент розгляду скарги (вх.№20958 від 07.08.2023) Господарським судом Харківської області підтверджуються договором про надання правової допомоги №16 від 03.05.2021, додатковими угодами №3 від 10.12.2021, №5 від 16.06.2022, №11 від 08.09.2022, №20 від 02.12.2022 та №5-1 від 01.08.2023 до вказаного договору, а також ордером про надання правової допомоги АР №1112594 від 31.01.2023.

На підтвердження понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката представник стягувача надала суду акт приймання-передачі наданих послуг №26 від 01.09.2023 на загальну суму у розмірі 20 000,00 грн., рахунок на оплату №11 від 01.09.2023 на суму 20 000,00 грн. та платіжну інструкцію №01/09/2023 від 01.09.2023 на суму 40 000,00 грн. з призначенням платежу: "за адвокатські послуги, згідно з актом приймання-передачі наданих послуг №26 від 01.09.2023 та №25 від 01.09.2023".

Суд зазначає, що надані представником стягувача документи на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з положень статті 344 ГПК України, відповідно до якої судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Також суд враховує, що згідно частини 4 та 5 статті 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною 4 статті 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, у разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

За змістом положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.03.2021 у справі №922/2157/20.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.12.2021 по справі №922/676/21, подання попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат, які сторона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, забезпечує можливість іншій стороні належним чином підготуватися до спростування витрат, які вона вважає необґрунтованими та доводити неспівмірність таких витрат, заявивши клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, відповідно, забезпечує дотримання принципу змагальності.

Однак матеріали справи не містять клопотання Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката стягувача, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат відсутні.

Згідно п.1. додаткової угоди №5-1 від 01.08.2023, укладеної між стягувачем та адвокатом Гончаренко Н.А. до договору про надання правової допомоги №16 від 03.05.2021, клієнт доручає адвокатові надати правову (правничу) допомогу стосовно судового вирішення клієнтом в господарському суді питання оскарження дії/бездіяльності старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Гречухи Олега Ярославовича або іншої посадової особи зазначеного органу державної виконавчої служби (виконавче провадження №70292357) при примусовому виконанні наказу на примусове виконання рішення Господарського суду Харківської області від 11.10.2022 №922/977/22, виданого Господарським судом Харківської області.

Пунктом 2 додаткової угоди №5-1 від 01.08.2023 сторони погодили, що розмір гонорару адвоката за надання правової (правничої) допомоги, зазначеної в п.1 даної угоди спору, не підлягає зміні в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу, за домовленістю сторін складає, зокрема, у Господарському суді Харківської області - 20 000,00 грн.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в додатковій постанові від 07.07.2021 у справі №910/12876/19, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

З огляду на вищевикладене, враховуючи те, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 30.08.2023 скаргу (вх.№20958 від 07.08.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. на дії (бездіяльність) державного виконавця задоволено частково, а також беручи до уваги ступінь та підставу її часткового задоволення, оскільки Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) не надано жодних заперечень, суд вважає за доцільне клопотання представника стягувача про розподіл витрат на правничу допомогу задовольнити в повному обсязі.

Керуючись статтями 123,126,129, 234, 235, 244, 344 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання (вх.№23497 від 01.09.2023) представника Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" Гончаренко Н.А. про розподіл витрат на правничу допомогу (вх.№20958 від 07.08.2023) задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) () на користь Приватного акціонерного товариства "Енергетична компанія "Барвінок" (61058, Харківська область, м. Харків, вул. Ромена Роллана, буд. 12; ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України.

Повний текст ухвали складено 21.09.2023.

Суддя Т.О. Пономаренко

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі - http://reyestr.court.gov.ua.