ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/1853/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.

при секретарі судового засідання Хмельницький О.В.

розглянувши у судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 916/1853/23

за позовом Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України

до відповідача Об`єднання співвласників СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва

про стягнення 1 737 000, 62 грн.

за участю представників:

від позивача: Пронюк В.Я. довіреність №14-109 від 26.12.2022;

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Об`єднання співвласників СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва боргу у загальній сумі 1 737 000, 62 грн., у тому числі: основний борг у сумі 1 146 206, 67 грн., пеня у сумі 82 443, 78 грн., 3 % річних у сумі 71 350, 21 грн., інфляційні втрати у сумі 436 999, 96 грн., а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 26 055, 01 грн.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2023 позовну заяву Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 08.06.2023 о 10:00, із повідомленням учасників справи про підготовче засідання. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи.

У підготовчому засіданні 08.06.2023, за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, судом постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання, та якою продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів та підготовче засідання відкладено на 19.07.2023 о 10:00, із викликом учасників справи у підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 19.07.2023, за участю представника позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, судом постановлено протокольну ухвалу про відкладення підготовчого засідання на 09.08.2023 об 11:00, із викликом учасників справи у підготовче засідання та проведенням підготовчого засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за участю представника позивача.

Під час підготовчого провадження сторонами надано до суду:

відзив на позовну заяву за вх.№23044/23 від 11.07.2023;

відповідь на відзив за вх.№23470/23 від 13.07.2023;

клопотання відповідача про залучення третьої особи за вх.№26361/23 від 03.08.2023;

У підготовчому засіданні 09.08.2023, за участю представників позивача в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду та представника відповідача у приміщенні суду, судом постановлено протокольну ухвалу, якою відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залучення третьої особи за вх.№26361/23 від 03.08.2023 та закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.09.2023 об 14:00 із викликом учасників справи у судове засідання.

У судовому засіданні 07.09.2023, за участю представників позивача, судом на підставі ст. 240 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідач у судове засідання 07.09.2023 не з`явився, та про причини нез`явлення суд не повідомив. При цьому, про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить протокол судового засідання від 09.08.2023 та підпис представника відповідача на повідомленні суду про дату, час та місце судового засідання.

Стислий виклад позиції позивача.

- на виконання умов Договору №20/21-3306- ТЕ-23 постачання природного газу від 21.09.2020, позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 829 662,44 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу, копії яких додані до цього позову.

- оплату за переданий газ відповідач здійснював несвоєчасно та не виконав зобов`язання у визначений Договором строк, чим порушив умови господарського зобов`язання, зокрема, вимоги пункту 5.1 Договору. Сума простроченого та несплаченого основного боргу відповідача перед позивачем за Договором складає 1 146 206,67 грн.

- у зв`язку з простроченням сплати основного боргу, позивач також нарахував відповідачу пеню у сумі 82 443, 78 грн., 3 % річних у сумі 71 350, 21 грн. та інфляційні втрати у сумі 436 999, 96 грн.

- відповідач до відзиву на позовну заяву надає частину платіжних доручень про оплату за природній газ, в призначення платежу зазначено: «..оплата за продаж газу згідно угоди №9231/1920-ТЕ- 23 від 27.09.2019..», що в свою чергу, на думку відповідача підтверджує факт сплати основної заборгованості (частини основного боргу). Однак, дане твердження не відповідає обставинам справи, оскільки вищезазначені платіжні доручення були зараховані по Договору №9231/1920-ТЕ-23 від 27.09.2019. Більше того, в пункті 5.2 Договору №20/21-3306-ТЕ-23 зазначено, сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але у будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідний коштів на рахунок Постачальника. Таким чином, посилання відповідача на платіжні доручення з призначенням платежу за Договором №9231/1920-ТЕ-23 не підтверджують факт оплати по спірному Договору, що в свою чергу спростовують твердження відповідача про відсутність основної заборгованості.

- пунктом 9.3 Договору №20/21-3306-ТЕ-23 встановлено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 (п`ять) років. Таким чином, умови договору відповідають ст.259 ЦКУ.

Стислий виклад заперечень відповідача.

- відповідно до актів приймання-передачі природнього газу у період з жовтня 2020 по квітень 2021 включно ОСББ «Сімекс» було спожито природній газ на загальну суму 1 829 662,44 грн.

- відповідно до платіжних доручень, які були передані та наявні в ОСББ «Сімекс», з боку ОСББ «Сімекс» було сплачено за спожитий природний газ 1 346 455,77 грн., з яких 683 455,77 грн. сума, яка була зафіксована та зазначена у позові АТ «НАК «Нафтогаз Україна», та 663 000 грн. сума здійснених платежів з технічної помилкою, а саме замість діючої на той момент угоди №20/21-3306-ТЕ-23 від 21.09.2020 року в платіжних дорученнях було зазначено №9231/1920-ТЕ-23 від 27.09.2019 року.

- період за який позивач просить стягнути пеню це жовтень 2020 - квітень 2021 рік, з даним позовом позивач звернувся до господарського суду у 2023 пропустивши строк позовної давності на звернення до суду, щодо стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання грошового зобов`язання.

- позивач також просить суд стягнути інфляційні втрати, проте ним не було надано до суду будь-яких доказів, які підтверджували понесення ним збитків внаслідок допущеного відповідачем порушення грошових зобов`язань у спірних правовідносинах.

Обставини справи встановлені судом.

21.09.2020 між Акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (Постачальник) та Об`єднання співвласників СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва (Споживач) укладено договір №20/21-3306-ТЕ-23 постачання природного газу, згідно з яким Постачальник зобов`язується поставити Споживачеві природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього Договору

Природний газ, що постачається за цим Договором, використовується Споживачем виключно для виробництва теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води населенню (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору Постачальник передає Споживачу у жовтні 2020 - квітні 2021 року замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу в кількості 283,000 тис.куб.м., у тому числі по місяцях.

За умовами п. 3.1. договору Постачальник передає Споживачу у загальному потоці природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 власного видобутку (видобутий на території України) та/або імпортований газ, ввезений на митну територію України Акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") - у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи.

Право власності на природний газ переходить від Постачальника до Споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ Споживач несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Згідно з п. 3.8. договору 3.8. приймання-передача газу, переданого Постачальником Споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі газу. Споживач в акті приймання-передачі природного газу, зазначає виключно той обсяг, який відповідає обсягам газу, які були використані Споживачем в той період (періоди), коли Споживач був включений Постачальником до свого Реєстру, з урахуванням положень пункту 3.3. даного Договору В акті приймання-передачі природного газу, ціна на природний газ мас відповідати ціні, зазначеній в Прейскуранті на відповідний період (розміщується на офіційному веб-сайті Постачальника), також мас бути врахований тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи (розділ 4 цього Договору).

У п. 3.11. договору Споживач підтверджує, що підписаний сторонами акт приймання-передачі газу за розрахунковий період свідчить про повне виконання Постачальником своїх зобов`язань за цим договором в частині постачання природного газу у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 5.1. договору оплата за природний газ здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами шляхом 100-відсотковоі поточної оплати протягом розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за фактично переданий природний газ здійснюється до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу.

У п. 5.2. договору встановлено, що Сторони погоджуються, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

Згідно з абз. 6 п. 6.2. договору Споживач зобов`язаний прийняти газ в кількості, зазначеній в п. 2.1 даного Договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим Договором.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У п. 9.3. договору встановлено, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

Договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення підпису Постачальника печаткою і діє в частині постачання природного газу до 30 квітня 2021 року (включно), а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (пп. 11.1. договору).

Також сторонами вносилися зміни до договору №20/21-3306-ТЕ-23 постачання природного газу від 21.09.2020, про що укладені додаткові угоди №1 від 23.11.2020, №2 від 22.12.2020, №4 від 26.02.2021, № 5 від 26.03.2021, №6 від 29.01.2021, №7 від 30.04.2021.

Судом також встановлено, що на виконання умов договору позивач передав у власність відповідача природний газ на загальну суму 1 829 662, 44 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання передачі природного газу, а саме: від 31.10.2020 на загальну суму 78 455, 77 грн., від 30.11.2020 на загальну суму 227 495, 75 грн., від 31.12.2020 на загальну суму 340 987, 32 грн., від 31.01.2021 на загальну суму 386 856, 70 грн., від 28.02.2021 на загальну суму 306 238, 88 грн., від 31.03.2021 на загальну суму 284 059, 62 грн., від 30.04.2021 на загальну суму 205 568, 40 грн.

В свою чергу відповідач за поставлений позивачем природний газ розрахувався частково в сумі 683455,77 грн., про що свідчать сальдо по підприємству ОС СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва та виписка по рахункам ОС СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва.

Борг у розмірі 1 146 206, 67 грн. відповідач позивачу не оплатив, внаслідок чого позивач нарахував відповідачу пеню у сумі 82 443, 78 грн., 3 % річних у сумі 71 350, 21 грн. та інфляційні втрати у сумі 436 999, 96 грн. та звернувся до суду з даним позовом.

Висновки суду.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 12 Закону України Про ринок природного газу визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно до ст.193 ГК України, яка цілком кореспондується зі ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як встановлено судом, природний газ, який поставлений позивачем на виконання умов договору №20/21-3306-ТЕ-23 постачання природного газу від 21.09.2020 згідно Актів приймання-передачі природного газу від 30.11.2020, від 31.12.2020, від 31.01.2021, від 28.02.2021, від 31.03.2021, від 30.04.2021, на суму 1 829 662, 44 грн. оплачувався відповідачем частково та несвоєчасно.

Борг у сумі 1 146 206, 67 грн. не сплачений відповідачем, як у строк, що встановлений умовами договору до 25 числа (включно) місяця, наступного за місяцем постачання газу, так і в подальшому.

З огляду на вищевикладене, а також виходячи з того, що у відзиві на позовну заяву відповідач не заперечував проти спожитого природного газу на загальну суму 1 829 662, 44 грн., господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 1 146 206, 67 грн.

Посилання відповідача про сплату природного газу в сумі 663 000 грн. згідно платіжних доручень, із невірним зазначенням номеру угоди, господарський суд до уваги не приймає, з огляду на умови п. 5.2. укладеного між сторонами договору №20/21-3306-ТЕ-23 постачання природного газу від 21.09.2020, якими встановлено, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер Договору є обов`язковим. Зміна Споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається Постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок Постачальника.

Відповідач не надав до суду доказів, які свідчать про виконання ним вищевказаних умов п.5.2. договору, а відтак надані відповідачем платіжні доручення з призначенням платежу за Договором №9231/1920-ТЕ-23 не підтверджують факт оплати по договору №20/21-3306-ТЕ-23 від 21.09.2020, що в свою чергу спростовує посилання відповідача на відсутність основної заборгованості.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У п.3 ч.1 ст.611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Умовами п. 7.2. договору встановлено, що у разі прострочення Споживачем оплати згідно пунктів 5.1, 5.6 цього Договору він зобов`язується сплатити Постачальнику пеню в розмірі 14,2 % річних, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, розраховану від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Перевіривши наявний в матеріалах справи розрахунок пені, який здійснений позивачем за зобов`язаннями листопада 2020-квітня 2021, та згідно з яким розмір пені становить 82 443, 78 грн., судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 436 999, 96 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3 % річних становить 71 350, 21 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Посилання відповідача на порушення позивачем строків позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій, не приймаються господарським судом до уваги, з наступних мотивів.

У п. 9.3. договору сторони встановили, що строк, у межах якого Сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за цим Договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, пені, штрафів, інфляційних нарахувань, відсотків річних, збитків становить п`ять років.

Окрім того, господарський суд зазначає, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, ЗУ "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022р. із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому продовжено відповідно до Указу Президента України від 26.07.2023 №451/2023 Про продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05:30 18.08.2023 строком на 90 діб, тобто до 15.11.2023.

Відповідно до п. 19 розділу Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257-259, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк його дії.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, а отже, і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.Позов Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Об`єднання співвласників СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва про стягнення 1 737 000, 62 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Об`єднання співвласників СІМЕКС багатоквартирних будинків №№ 3, 3А, 3Б по провулку Дунаєва (65044, м. Одеса, пров. Дунаєва, 3, ) на користь Акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (01601, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) борг у загальній сумі 1 737 000 (один мільйон сімсот тридцять сім тисяч) 62 коп., у тому числі: основний борг у сумі 1 146 206, 67 грн., пеня у сумі 82 443, 78 грн., 3 % річних у сумі 71 350, 21 грн., інфляційні втрати у сумі 436 999, 96 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 26 055 (двадцять шість тисяч п`ятдесят п`ять) грн. 01 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 18 вересня 2023 р.

Суддя Г.Є. Смелянець