ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"18" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1156/23

Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д.

за участю секретаря судового засідання Оксенюк А.О.,

розглянувши заяву кредитора Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" (08644, Київська область, Білоцерківський район, с.Пшеничне, вул. Лесі Українки, буд.1, ) (вх.№16783/23 від 04.09.2023)

у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (09117, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 22-А, код 38010015)

за участі:

боржника не з`явився;

кредитора - не з`явився;

арбітражного керуючого не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа №911/1156/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю ЛВК-Мілк.

Так, ухвалою Господарського суду Київської області від 11.05.2023, зокрема, відкрито провадження у справі № 911/1156/23 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк"; визнано вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" у розмірі 2823906,23 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів відповідно до ст. 41 Кодексу України з процедур банкрутства; попереднє засідання Господарського суду призначено на 06.07.2023 року о 11:20 год.

Офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" здійснено 11.05.2023, номер публікації якого 70596.

До Господарського суду Київської області звернувся Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" із заявою (вх. № 16783/23 від 04.09.2023) про визнання грошових вимог до боржника у розмірі 1077255,06 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2023 року розгляд заяви кредитора було призначено на 14.09.2023 року о 10:30 год.

Ухвалою Суду від 14.09.2023 у зв`язку з задоволенням клопотання про перерву у судовому засіданні, учасників справи повідомлено, що судове засідання з розгляду кредиторських вимог Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" відбудеться 18.09.2023 р. о 09:00 год

У судове засідання представник боржника, кредитора та арбітражний керуючий не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце засідання повідомлялись належним чином та своєчасно. Водночас, явка вказаних осіб обов`язковою судом не визнавалась, а тому ураховуючи положення ст. 42 ГПК України, Суд визнав за можливе розглядати кредиторські вимоги Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" без участі представника боржника.

Розглянувши заяву із кредиторськими вимогами Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція", Суд зазначає про таке.

Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства, у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

Зі змісту ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства вбачається, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Отже, граничним строком для подання відповідних заяв є 11.08.2023 (включно).

З заявою з грошовими вимогами до боржника Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" звернулась до суду 04.09.2023 (згідно штемпеля поштового відправлення), тобто за межами встановленого вказаною нормою строку.

Водночас, ч. 6 ст.45 Кодексу визначено, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

Грошові вимоги, які заявляються Національним університетом біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" до боржника, становлять 1077255,06 грн. Національний університет біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція".

На підтвердження вказаних грошових вимог ТОВ "ВІД Агропрайм" посилається на наступне:

Так, між ВП НУБІП України «Агрономічна дослідна станція» та ТОВ «ЛВК-Мілк» було укладено Договір на закупівлю молока №01-06/21 від 04.07.2021, за п.1.1. якого постачальний зобов`язується передавати у власність покупця молоко коров`яче незбиране в порядку і на умовах, визначених цим Договором, а покупець прийняти таку продукцію та оплатити її

Пунктом 2.3. Договору визначено, що продукція повинна відповідати вимогам щодо якості встановленим в цьому Договорі та мати всі необхідні документи, встановлені цим Договором та чинним законодавством. У разі не відповідності продукції встановленим цим Договором вимогам, Покупець має право відмовитись від прийняття такої Продукції, про що повідомляє Постачальника не пізніше 3 годин після закінчення проведення лабораторних досліджень відносно якості поставленої продукції. При виявленні Покупцем не відповідності продукції щодо якості така продукція не підлягає прийняттю та оплаті та повертається Постачальнику за його рахунок.

Згідно п. 4.1. розрахунки за кожну поставлену партію продукції здійснюються Покупцем в безготівковому порядку в українській національній валюті - гривнях - шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на поточний рахунок Постачальника або у готівковій формі шляхом внесення грошових коштів в касу Постачальника. Усі витрати, пов`язані з переказом коштів, несе Покупець.

Згідно п. 4.2. Покупець здійснює Постачальнику 100% попередню оплату за поставлену продукцію. Постачальник зобов`язується надати належним чином оформлені наступні документи на продукцію: видаткова накладна; документи, що посвідчують якість продукції що поставляється; інші документи, що передбачені цим Договором та діючим законодавством.

Сторони узгодили, що реєстрація Постачальником податкових накладних (зведених податкових накладних) в ЄРПН здійснюється протягом 15 календарних днів з моменту підписання Покупцем видаткової або товарно-транспортної накладної та на підставі зведеного реєстру за першу половину місяця та другу половину місяця, які надає Покупець. У разі не надання Постачальником належним чином оформлених документів, вказаних в Цьому пункті, Покупець має право не здійснювати оплату за поставлену продукцію на яку Постачальник не надав належним чином оформлених документів до моменту такого надання та не провів своєчасну реєстрацію.

Згідно п. 5.1. у випадку порушення зобов`язання, що виникає з цього Договору, Сторона несе відповідальність, визначену чинним в Україні законодавством.

Відповідно до п. 5.5. за порушення грошових зобов`язань Покупець сплачує Продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від відповідної суми заборгованості.

На виконання договору постачальник здійснив наступні поставки товару, за результатами яких складено видаткові накладні: видаткова накладна №323/1 від 07 червня 2021 року про поставку 3568,0 кг продукції на суму 42487,98 грн з ПДВ; видаткова накладна №333 від 13 червня 2021 року про поставку 7308,0 кг продукції на суму 84577,81 грн з ПДВ; видаткова накладна №366/1 від 28 червня 2021 року про поставку 15142 кг продукції на суму 1786473,41 грн з ПДВ; видаткова накладна №396 від 15 липня 2021 року про поставку 14547,0 кг продукції на суму 171598,6 грн з ПДВ; видаткова накладна №413/1 від 30 липня 2021 року про поставку 17 620,0 кг продукції на суму 206508,25 грн з ПДВ; видаткова накладна № 447/1 від 30 серпня 2021 року про поставку 37 230,0 кг продукції на суму 405 079,77 гри з ПДВ; видаткова накладна № 474/1 від 27 вересня 2021 року про поставку 26 856,0 кг продукції на суму 337 838,17 грн з ПДВ; видаткова накладна № 521 від 29 жовтня 2021 року про поставку 32 192,0 кг продукції на суму 405 817,14 грн з ПДВ; видаткова накладна № 549/1 від 29 листопада 2021 року про поставку 29 077,0 кг продукції на суму 368 774,98 грн з ПДВ; видаткова накладна № 560 від 31 грудня 2021 року про поставку 28 922,0 кг продукції на суму 367 198,18 грн з ПДВ; видаткова накладна № 28/1 від 31 січня 2022 року про поставку 28 475,0 кг продукції на суму 355 738,86 грн з ПДВ; видаткова накладна № 56/1 від 21 лютого 2022 року про поставку 16678,0 кг продукції на суму 210 999,88 грн з ПДВ. Тобто, постачальник поставив боржнику товару на загальну суму 3133087,06 грн.

ТОВ «ЛВК-Мілк» було проведено розрахунки із кредитором за поставлену продукцію на загальну суму 2086200,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями:№2215 від 08 червня 2021 року на суму 42500,00 грн.; №2309 від 17 червня 2021 на суму 84000,00 грн.; №2347 від 29 червня 2023 на суму 1000000,00 грн.; №2459 від 15 липня 2021 року на суму 200000,00 грн.; №2753 від 30 серпня 2021 року на суму 200000,00 грн.; №2818 від 10 вересня 2021 року на суму 20000,00 грн.; №2845 від 15 вересня 2021 року на суму 50000,00 грн.; №2900 від 24 вересня 2021 на суму 10000,00 грн.; №200152610 від 06 жовтня 2021 року на суму 20000,00 грн.; №2990 від 11 жовтня 2021 року на суму 200000,00 грн.; №2999 від 13 жовтня 2021 року на суму 28000,00 грн.; від 22 жовтня 2021 року на суму 100000,00 грн.; №3248 від 26 листопада 2021 року на суму 100000,00 грн. з ПДВ; № 3295 від 01 грудня 2021 року на суму 40 000,00 грн з ПДВ; № 3297 від 01 грудня 2021 року на суму 2 000,00 грн з ПДВ; від 13 грудня 2021 року на суму 50 000,00 грн з ПДВ; № 3428 від 17 грудня 2021 року на суму 50 000,00 грн з ПДВ; від 24 грудня 2021 року на сум 34 000,00 грн з ПДВ; № 3484 від 24 грудня 2021 року на суму 28 000,00 грн з ПДВ; від 30 грудня 2021 року на суму 52 000,00 грн з ПДВ; № 3507 від 30 грудня 2021 року на суму 48 000,00 грн з ПДВ; № 3535 від 11 січня 2022 року на суму 50 000,00 грн з ПДВ; № 3574 від 14 січня 2022 року на суму 42 700,00 грн з ПДВ; № 3636 від 21 січня 2022 року на суму 90 000,00 грн з ПДВ; № 4563 від 04 лютого 2022 року на суму 50 000,00 грн з ПДВ; № 4576 від 11 лютого 2022 року на суму 70 000,00 грн з ПДВ; № 4609 від 08 березня 2022 року на суму 50 000,00 грн з ПДВ; № 4647 від 18 березня 2022 року на суму 25 000,00 грн з ПДВ; № 4646 від 18 березня 2022 року на суму 25 000,00 грн з ПДВ; № 4683 від 24 березня 2022 року на суму 25 000,00 грн з ПДВ; № 4714 від 30 березня 2022 року на суму 25 000,00 грн з ПДВ; № 4768 від 08 квітня 2022 року на суму 25 000,00 грн з ПДВ; № 45875 від 29 серпня 2022 року на суму 100 000,00 грн з ПДВ; № 45930 від 02 вересня 2022 року на суму 30 000,00 грн з ПДВ, № 45978 від 07 вересня 2022 року на суму 20000,00 грн з ПДВ.

Таким чином, у ТОВ «ЛВК-МІЛК» виникла заборгованість перед ВП НУБІП «Агрономічна дослідна станція» на загальну суму у розмірі 1046887,06 грн., що підтверджується також Актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.07.2022-19.10.2022. Доказів сплати заборгованості Суду не надано.

Здійснивши системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, наявністю яких ВП ІІУБІП «Агрономічна Дослідна станція» обґрунтовує свої вимоги до боржника, на підставі поданих доказів, Суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з ст.1 КзПБ, грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до абз. 11 ч. 1 ст. 1 Кодексу, зокрема, кредитор - юридична або фізична особа, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника (аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах КГС ВС від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст, 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватись належним чином у відповідності до умов договору та Цивільного кодексу.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно зі ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо не виконав його у строк встановлений договором.

З огляду на наведене, вимоги кредитора до боржника, які виникли з договірних правовідносин між ними у розмірі 1046887,06 грн. є правомірними та підлягають визнанню.

Також заявник просить Суд покласти на боржника витрати на професійну правничу допомогу, отриману при поданні заяви про визнання кредиторських вимог у сумі 25000,00 грн.

В поданих до Суду повідомленні та відзиві (вх.№17358/23 від 13.09.2023, вх.№17558/23 від 15.09.2023) щодо розгляду кредиторських вимог арбітражний керуючий проти визнання 15000,00 грн. вимог щодо відшкодування витрат на правову допомогу заперечив, визнавши лише вимоги на суму 1046887,06 грн. (основного боргу) та 10000,00 грн. витрат на правничу допомогу з огляду на те, що зокрема кредитор не надав розрахунок вартості юридичних правової допомоги), лише зазначивши склад цих послуг (перелік дій адвоката), а також зазначив, що розрахунок судового збору, підготовка бухгалтерських документів для сплати цього збору та відправка документів не є спеціальними юридичними послугами, що надаються виключно адвокатами.

Здійснивши системний аналіз обставин, пов`язаних із правовідносинами, наявністю яких ВП НУБІП «Агрономічна Дослідна станція» обґрунтовує свої вимоги в частині витрат на професійну правничу допомогу до боржника, на підставі поданих доказів, Суд вважає за необхідне зазначити таке.

На підтвердження підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу представником кредитора надано Суду: ордер серія АА №1366932; договір №160/08 про надання послуг від 29.08.2023; специфікацію до Договору №160/08 від 29.08.2023, Акт №1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2023.

За змістом п. 1.1. Предметом договору №160/08 від 29.08.2023 укладеного між ВП НУБІП «Агрономічна Дослідна станція» (Замовник) та Адвокатським об`єднанням «Адвокатське об`єднання та ріелтерське об`єднання України» (Виконавець»), замовник доручає, приймає та оплачує послуги сторонніх фахівців. Виконавець зобов`язується надавати замовнику послуги з адвокатської діяльності (далі- Послуги).

Виконання послуг за цим Договором засвідчується двостороннім Актом приймання-передачі наданих Послуг, який складається щомісячно в останній робочий день календарного місяця після надання таких послуг (п. 1.3 Договору).

Зі змісту специфікації вбачається, що назва наданої виконавцем послуги «Представництво інтересів замовника в Господарському суді Київської області у справі №911/1156/23», вартість -25000,00 грн.

Також, відповідно до Акту № 1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 14.09.2023 до переліку наданих послуг, наданих адвокатом входять: 1. Аналіз первинних документів, з метою звернення до суду із заявою із кредиторськими вимогами до Боржника, аналітика судової практики та надання пропозицій щодо подальшого ведення справи; 2.Розрахунок судового збору та підготовка платіжного доручення для сплати збору; 3.Підготовка заяви та додатків до неї (друкування, засвідчення копій), попередній розрахунок судових витрат, та Інше; 4. Відправка копії заяви з додатками сторонам по справі. Відправка позовної заяви до суду з доказами направлення іншим сторонам; 5.Участь в судовому засіданні у справі №911/1156/23 призначеного на 14.09.2023 об 10:30"; Вартість - 25000,00 грн.

Суд дійшов висновку, що витрати порівняно зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) є не співрозмірними та достатньо завищеними з огляду на наступне.

Згідно з статтею 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду у додатковій постанові від 18 березня 2021 року у справі №910/15621/19.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Верховний Суд у постанові від 19.11.2021 у справі № 910/4317/21 зробив висновок про те, що адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.

Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. Аналогічні правові висновки Верховного суду викладені у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18, від 07.09.2020 у справі № 910/4201/19.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Разом з цим, щодо наведених витрат на професійну правничу допомогу, Суд вважає заявлену до відшкодування вартість послуг адвоката неспівмірною та такою, що не відповідає обсягу необхідних та наданих адвокатських послуг з огляду на складність справи та обсягу правової допомоги, який дійсно був необхідним в означеному спорі.

Так, під час вирішення питання про розподіл витрат на послуги адвоката Суд враховує, що заява із кредиторськими вимогами для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, великої кількості законів, підзаконних нормативно-правових актів та судової практики, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Також, Суд вважає необґрунтованою вимогу про компенсацію витрат адвоката на відправку копій заяви з додатками сторонам по справі, а також відправку позовної заяви до суду із доказами направлення іншим сторонам, а також підготовку заяви та додатків до неї (друкування та засвідчення копій), адже означені послуги не є видами правової допомоги, оскільки вказані дії не потребують спеціальних фахових знань в галузі права.

Крім того, в Акті №1 здачі-приймання виконаних робіт (наданих послуг) двічі згадується така послуга як "розрахунок судового збору та підготовка платіжного доручення до сплати збору", а також "попередній розрахунок судових витрат та інше", проте заявником не обгрунтовано поділ їх на дві різні послуги, адже, вказані послуги охоплюють одна одну та за своєю суттю є однією послугою. Крім того, Суд враховує, що у вказаній справі проводилось лише одне судове засідання за участі представника ВП НУБІП «Агрономічна Дослідна станція», тривалість якого складала 8 хвилин.

Таким чином, Суд виснує, що співмірною за представництво інтересів кредитора у справі №911/1156/23 є компенсація у розмірі 10000,00 грн.

Відповідно до абз.2 ч.2 ст.47 КУзПБ, за результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково).

З огляду на наведене, Суд визнає грошові вимоги ВП НУБІП «Агрономічна Дослідна станція» у розмірі 1062255,06 грн., які складаються із 1046887,06 грн. -кредиторських вимог ВП НУБІП «Агрономічна Дослідна станція»; 5368,00 грн. витрат зі сплати судового збору; 10000,00 витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 12, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 28, 30, 39, 44 Кодексу, Суд

УХВАЛИВ:

1.Визнати кредиторські вимоги Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" (08644, Київська область, Білоцерківський район, с.Пшеничне, вул. Лесі Українки, буд.1, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" (09100, Київська обл., м. Біла Церква, вул. Вокзальна, буд. 22-А, код 38010015) у розмірі 1046887,06 грн.

2. Включити до витрат, пов`язаних з провадженням у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛВК-Мілк" витрати Національного університету біоресурсів і природокористування України в особі Відокремленого підрозділу НУБІП України "Агрономічна дослідна станція" на оплату судового збору у розмірі 5368,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у порядку та строки, визначені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Кодексом України з процедур банкрутства.

Суддя Т.Д. Гребенюк