ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність

"15" вересня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3376/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Аюпової Р.М.

при секретарі судового засідання Красовському В.С.

розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );
про неплатоспроможність ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1
за участю представників:

заявника - Захаров О.О.

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність у порядку п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс), в якій заявник посилається на те, що єдиним заставним кредитором боржника є АТ КБ "ПриватБанк", заборгованість перед яким перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати. Боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (житловий будинок), що є єдиним місцем проживання боржника та членів його родини і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, таким чином заява про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подається без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією.

Ухвалою суду від 10.08.2023 прийнято заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність до розгляду; підготовче засідання по справі призначено на 08.09.2023 о 12:00 год.; запропоновано АТ КБ "ПриватБанк" у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали надати суду письмові пояснення або заперечення (за наявності) щодо заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

У судовому засіданні 08.09.2023 оголошувалась перерва до 15.09.2023 о 12:30 год.

Присутній у судовому засіданні представник боржника підтримує заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , просить суд задовольнити її. Пояснив, що ним надані усі наявні у боржника докази, в обґрунтування заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Забезпечений кредитор - АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, вимоги ухвали суду від 10.08.2023 не виконав, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та додані до неї документи, заслухавши пояснення представника боржника, суд встановив наступне.

03 вересня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ "Приватбанк" (правонаступником якого є АТ КБ "Приватбанк") було укладено кредитну угоду № 031/А-07 про надання кредиту в розмірі 20 000, 00 дол. США строком до 31 серпня 2012 року (кредитний договір 1).

03 вересня 2007 року в якості забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором, між ОСОБА_1 та ЗАТ КБ "Приватбанк" був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Чуєвою О.Д., зареєстрований в реєстрі за № 3757, згідно якого в іпотеку було передано будинок по АДРЕСА_2 , загальною площею 126,30 кв.м., який належав боржнику на праві власності з 05 серпня 1999 року.

ЗАТ КБ "Приватбанк" прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит в сумі 20 000, 00 дол. США. Однак, ОСОБА_2 прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала.

У 2012 році ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ТОВ "УФА "Верус" про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.3023 у справі № 2011/1177/2012 позовні вимоги Публiчного акцiонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публiчного акцiонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 185 367, 35 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова на користь Публiчного акцiонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 200 грн.; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» у Дзержинському районі м. Харкова на користь Публiчного акцiонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати в сумі 51 грн; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публiчного акцiонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» судові витрати у сумі 1 604, 67 грн.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 16.10.2023 у справі 2011/1177/2012 рішення Дзержинського районного суду міста Харкові від 14 березня 2013 року змінено; стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 175 578, 43 грн замість 185 367,35 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судові витрати по 844,10 грн. з кожного, з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» в особі філії ТОВ «Українське фінансове агентство «Верус» в Дзержинському районі м. Харкова 69,80 грн.; в іншій частині рішення суду залишено без змін.

Крім того, відповідно договору №153/А-08 від 20.08.2009 ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 40 000, 00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.09.2018 (кредитний договір 2)

Відповідно до договору іпотеки від 17.09.2008 ОСОБА_1 в забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 за кредитним договором передав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 126,30, житловою площею 28,70 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Оскільки ОСОБА_2 не належним чином виконувались зобов`язання за кредитним договором №153/А-08 від 20.08.2009, ПАТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із відповідним позовом

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2014 у справі № 640/10554/13-ц в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №153/А-08 від 20.08.2009 у розмірі 73 459, 45 дол. США, що за курсом 11,254 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.04.2014 складає 826 418, 81 грн, звернуто стягнення на будинок загальною площею 126,30 кв.м., житловою площею 28,70 кв.м. та земельну ділянку, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №153/А-08 від 17.09.2008) ПАТ КБ "ПриватБанк" з укладанням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях, незалежно від форм власності та підпорядкування з можливістю здійснення ПАТ КБ "ПриватБанк" всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; визначено початкову ціну предмету іпотеки для його подальшої реалізації в розмірі 433 480, 87 грн; виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які зареєстровані та проживають у житловому будинку (предмет іпотеки), розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , зі зняттям з реєстраційного обліку у територіальному органі державної міграційної служби України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаного

Вказане вище рішення було змінено рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 лютого 2016 року та доповнено його реченням наступного змісту: "Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19 вересня 2014 року не підлягає виконанню на час дії Закону України від 03 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». В іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

В подальшому, АТ КБ "Приватбанк" звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №153/А-08 від 20.08.2009.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 24.11.2021 по справі № 953/12476/21 позов АТКБ "Приватбанк" задоволено; стягнуто з ОСОБА_2 три відсотки річних від простроченої суми з період з 05.05.2018 по 05.05.2021 у розмірі 2 797, 40 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.05.2021 складає 77 571, 90 грн.

Таким чином, загальний розмір вимог АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_2 , відповідно до поданої заяви, становить 1 079 769, 14 грн. (175 578, 43 грн + 200, 00 грн + 826 418, 81 грн + 77 571, 90 грн).

Як повідомляє ОСОБА_1 , він є майновим поручителем за кредитними договорами № 153/А-08 від 20.08.2009 та № 031/А-07 від 03.09.2007 в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , що є єдиним місцем його проживання та членів його сім`ї та він не є позичальником за вказаними вище кредитами.

Суд зазначає, що на фізичну особу, яка є майновим поручителем за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири, що є єдиним місцем проживання боржника, і не є позичальником за цим кредитом та звертається до суду із заявою про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність поширюються, застосовуються положення пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, статусу боржника у справі про неплатоспроможність в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду від 06.12.2022 у справі № 910/273/22.

Отже, ОСОБА_1 має право звертатися до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у порядку п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства.

До заяви боржником додано проект плану реструктуризації, в якому вказані обставини, що спричинили неплатоспроможність боржника; інформацію про визнані судом вимог кредиторів; строк погашення вимог забезпеченого кредитора; інформація про всі доходи боржника; розмір суми, яка щомісяця буде виділятись для погашення вимог кредиторів; вимоги кредиторів до боржника, які будуть прощені (списані) у разі виконання плану реструктуризації боргів; розмір суми, яка щомісяця буде залишатись боржнику на задоволення побутових потреб.

Ч. 6 ст. 12 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство, наразі - КУзПБ.

Особливості відновлення платоспроможності боржника - фізичної особи-підприємця визначено Книгою четвертою КУзПБ.

За абз. 4, 13 ст. 1 КУзПБ - боржником є юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; неплатоспроможність - неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 6 КУзПБ визначено, що відповідно до цього Кодексу щодо боржника - фізичної особи застосовуються такі судові процедури: реструктуризація боргів боржника; погашення боргів боржника.

Реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника (абз. 19 ст. 1 КУзПБ).

Регулювання процедури реструктуризації боргів боржника - фізичної особи (фізичної особи - підприємця) наведено в розділі ІІІ "Реструктуризація боргів боржника" Книги четвертої "Відновлення платоспроможності фізичної особи" КУзПБ (ст. 124 - 129 Кодексу).

Зокрема ст. 124 цього Кодексу встановлює загальні вимоги до плану реструктуризації боргів боржника, серед яких є вимоги до умов, що мають бути зазначені у цьому плані (частина друга), а частиною четвертою цієї статті КУзПБ також визначені загальні вимоги до виконання плану реструктуризації боргів боржника.

Відповідно до абз. 1 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.

Отже, законодавець запровадив у пункті 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ тимчасові (що застосовуються протягом встановленого законом обмеженого періоду часу - протягом п`яти років з дня введення в дію КУзПБ) особливості процедури неплатоспроможності окремої категорії боржників - фізичних осіб, виходячи з особливостей підстав виникнення та складу його заборгованості перед кредитором та особливостей його забезпечення за відповідними зобов`язаннями.

Текстуальне тлумачення абз. 1 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ свідчить, що диспозиція цієї норми передбачає здійснення провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб за наведеними особливостями у разі наявності одночасної сукупності таких юридичних фактів:

1) заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу; 2) ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті;

3) такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку;

4) предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Тому при розгляді заяв фізичних осіб про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а також і на будь якій іншій стадії провадження у такій справі, тобто і при здійсненні провадження у цих справах (розгляді та затвердженні плану реструктуризації боргів боржника тощо) суду, що розглядає цю справу, у разі, коли боржник - фізична особа обґрунтовує свої вимоги неможливістю погашення заборгованості за кредитом в іноземній валюті, належить дослідити та оцінити, зокрема ті обставини, чи мають місце (підтверджені належним чином) імперативно визначені законом підстави для застосування до відповідних правовідносин та процедур у справі про неплатоспроможність боржника - фізичної особи особливостей, передбачених положеннями пункту 5 розділу "Прикінцеві та Перехідні положення" КУзПБ.

Відповідна правова позиція викладена в Постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 904/1454/20, що також уточнена в постанові Верховного Суду від 10.08.2021 у справі № 918/127/20, від 10.08.2021 у справі № 918/127/20 від 14.09.2021 у справі № 908/2536/20.

Слід зауважити, що 23.04.2021 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реструктуризації зобов`язань за кредитами в іноземній валюті та адаптації процедур неплатоспроможності фізичних осіб" від 13.04.2021 № 1382-IX (далі - Закон від 13.04.2021 № 1382-IX), яким, з-поміж іншого, внесено ряд змін і доповнень до пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ.

Так, абз. 2 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) визначено, що у разі, якщо єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи є забезпечений кредитор, а боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості (квартирою, житловим будинком), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника і перебуває в іпотеці забезпеченого кредитора, такий боржник має право подати заяву про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, відповідно до ст. 116 цього Кодексу, але без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених п. 12 ч. 3 ст. 116 цього Кодексу, до якої додається проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Системне тлумачення абзацу другого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) свідчить, що наведеним абзацом законодавець конкретизував положення абзацу першого цього пункту та з метою спрощення такої процедури надав боржнику право (у разі якщо в нього єдиним кредитором в процедурі неплатоспроможності є забезпечений кредитор та боржник володіє на праві власності одним об`єктом нерухомості, що є єдиним місцем проживання його сім`ї) звернутися до суду з заявою про його неплатоспроможність без визначення особи арбітражного керуючого та надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, долучивши до неї проект плану реструктуризації, що відповідає умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Тобто додатковою кваліфікуючою передумовою застосування абз. 2 п. 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) є володіння боржником на праві власності лише одним об`єктом нерухомості.

Однак умови для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника (фізичної особи), з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ залишилися незмінними - одночасна наявність сукупності юридичних фактів передбачених абзацом першим цього пункту.

З наведеного слідує висновок, що сфера регулювання пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ (в редакції Закону від 13.04.2021 № 1382-IX) за суб`єктним складом учасників є обмеженою та поширюється виключно на боржників (фізичних осіб) визначених абзацом першим пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ - фізичних осіб, в яких єдиним кредитором в процедурі неплатоспроможності є забезпечений кредитор, наявна заборгованість за кредитом в іноземній валюті, забезпеченим іпотекою квартири (житлового будинку), що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.

Тож наразі боржник за наявності наведених вище умов вправі самостійно обирати одну із моделей своїх процесуальних дій задля відновлення його платоспроможності, шляхом реструктуризації наявної заборгованості за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ, зокрема:

- звернутися до суду із заявою про його неплатоспроможність в загальному порядку визначеному Книгою IV КУзПБ;

- звернутися до суду із заявою про його неплатоспроможність в спрощеному порядку (без визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 КУзПБ), але за умови: коли у нього єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності є забезпечений кредитор, наявна заборгованість за кредитом в іноземній валюті, а предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним об`єктом нерухомості, яким володіє боржник на праві власності та єдиним місцем проживання його сім`ї.

Водночас, для реструктуризації заборгованості фізичної особи за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність, окрім закріплених до неї вимог ст. 116 КУзПБ (за винятком визначення особи арбітражного керуючого та без надання доказів авансування винагороди керуючому реструктуризацією, передбачених пунктом 12 частини третьої статті 116 цього Кодексу) та план реструктуризації мають відповідати умовам реструктуризації визначеним цим пунктом.

Слід наголосити, що за змістом абзацу четвертого пункту 5 невідповідність поданої заяви боржника (фізичної особи) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність умовам реструктуризації тягне негативним процесуальним наслідком відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Отже, визначальним для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та застосування щодо боржника (фізичної особи) процедури реструктуризації заборгованості за кредитом в іноземній валюті з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ є встановлення судом відповідності заяви боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та плану реструктуризації умовам реструктуризації визначеним цим пунктом.

Системний аналіз абзаців першого, другого, шостого - сімнадцятого, дев`ятнадцятого - двадцятого пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дозволяє визначити умови, яким має обов`язково відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та виокремити дві групи умов, які має містити план реструктуризації боржника задля відповідності його умовам реструктуризації визначеним цим пунктом, а саме: обов`язкові умови та факультативні умови.

Законодавцем до обов`язкових умов, яким має відповідати заява боржника про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність та має містити план реструктуризації віднесено щодо:

заяви боржника:

1) заборгованість фізичної особи виникла до дня введення в дію цього Кодексу;

2) ця заборгованість фізичної особи виникла за кредитом в іноземній валюті;

3) такий кредит забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку;

4) предмет іпотеки (квартира або житловий будинок) є єдиним місцем проживання його сім`ї;

5) забезпечений кредитор є єдиним кредитором у процедурі неплатоспроможності фізичної особи.

плану реструктуризації:

1) склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за цими зобов`язаннями визначений в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи, до якого не включаються штрафні санкції та пеня;

2) ринкова вартість квартири або житлового будинку, що забезпечує вимоги забезпеченого кредитора визначена оцінювачем, визначеним кредитором в залежності від якої погашаються визнані вимоги такого кредитора;

3) загальна площа квартири (житлового будинку), обтяженого іпотекою в залежності від якої визначається розмір вимог забезпеченого кредитора, які підлягають погашенню;

4) розмір відсоткової ставки на реструктуризоване зобов`язання боржника;

5) строк погашення вимог забезпеченого кредитора.

Доведення підстав й умов для застосування процедури реструктуризації заборгованості боржника (фізичної особи) за валютним кредитом з урахуванням особливостей визначених пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ та складання плану реструктуризації згідно зазначених вище імперативних норм є процесуальним обов`язком боржника (фізичної особи) за невиконання якого настає негативний процесуальний наслідок у вигляді відмови у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, що не позбавляє його права на повторне звернення до суду з такою заявою, врахувавши умови та підстави для застосування наведеної процедури.

Отже, системний аналіз положень пункту 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ дозволяє стверджувати, що визначена цим пунктом процедура реструктуризації заборгованості боржника проводиться під судовим контролем, який можна умовно розмежувати на такі етапи:

І етап - суд здійснює перевірку заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність при її надходженні на предмет дотримання відповідності вимогам ст. 116 КУзПБ щодо форми, змісту, наявності всіх необхідних додатків;

ІІ етап - суд здійснює розгляд заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та доданого до неї плану реструктуризації по суті на підготовчому засіданні на предмет відповідності їх умовам реструктуризації, визначеним цим пунктом.

Аналіз положень ч. 3 ст. 116 КУзПБ свідчить про те, що декларація про майновий стан боржника є невід`ємним додатком заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Суд зауважує, що вимоги щодо форми декларації про майновий стан, поданої у справі про неплатоспроможність, ураховуючи п. 11 ч. 3 ст. 116 КУзПБ, визначені наказом Міністерства юстиції України від 21.08.2019 № 2627/5 "Про затвердження форми Декларації про майновий стан боржника у справі про неплатоспроможність".

У свою чергу, вимоги щодо змісту такої декларації передбачені ч. 5 ст. 116 КУзПБ. Так, декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї, що перевищують 30 розмірів мінімальної заробітної плати (абз. 1 ч. 5 ст. 116 КУзПБ).

Абз. 2 ч. 5 ст. 116 КУзПБ визначено, що до членів сім`ї боржника належать особи, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, інші особи, які спільно з ним проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких з боржником не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Так, базове поняття "член сім`ї" норма СК України встановлює на підставі критеріїв спільного проживання, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав та обов`язків.

Водночас, застосування поняття "член сім`ї" в інших галузях законодавства може розширювати чи звужувати коло осіб, які підпадають під це поняття у залежності від мети правового регулювання тієї чи іншої галузі, правового інституту або окремої правової норми.

Суд зазначає, що з моменту порушення справи про банкрутство стосовно боржника/відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 918/420/16 та в низці постанов Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах про банкрутство).

Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності (галузевих принципів), суттєве значення має й принцип узгодженості нормативних приписів права із суміжними інститутами права, що має гарантувати інтеграцію законодавства у сфері неплатоспроможності/банкрутства до національної системи права.

Так, КУзПБ як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

З огляду на мету та цілі КУзПБ, інститут неплатоспроможності фізичних осіб призначений для зняття з боржника - фізичної особи тягаря боргів, які мають значний розмір та не можуть бути погашені за рахунок поточних доходів та належного цій особі майна. Правове регулювання відносин, що виникають між боржником та іншими учасниками справи про неплатоспроможність, має на меті поетапно створити для боржника - фізичної особи найбільш сприятливі умови для погашення боргів шляхом їх реструктуризації, а при нерезультативності таких заходів - забезпечити ефективний механізм продажу активів боржника.

Суд зазначає, що коло членів сім`ї боржника в ч. 5 ст. 116 КУзПБ визначено у зв`язку із встановленням його обов`язку подати декларацію про майновий стан боржника за відповідною формою, затвердженою державним органом з питань банкрутства, як додаток до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Подання декларації про майновий стан боржника полягає у необхідності підтвердження наявності підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, зазначених у ч. 2 ст.115 КУзПБ.

Включення до кола членів сім`ї осіб, які перебувають у шлюбі з боржником (у тому числі якщо шлюб розірвано протягом трьох років до дня подання декларації), а також їхніх дітей, у тому числі повнолітніх, батьків, осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, пояснюється фідуціарним, зазвичай, характером відносин боржника з цими особами (обов`язок діяти якнайкраще в інтересах таких осіб), що може сприяти ухиленню від виконання боржником зобов`язань перед кредиторами шляхом перереєстрації майна (майнових прав) на цих осіб. До цих зловживань правом боржник може вдатись незалежно від того, що ці особи проживають окремо від боржника, не пов`язані з ним спільним побутом та сімейними правами і обов`язками.

Таке розуміння застосування поняття "член сім`ї" у процедурі провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи дає підстави для висновку про включення до кола членів сім`ї боржника у ч. 5 ст. 116 КУзПБ осіб, які не є членами сім`ї в розумінні ст. 3 СК України, оскільки не є особами, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права й обов`язки.

Відмінність поняття "член сім`ї боржника", визначеного законодавством у сфері неплатоспроможності та наведеного у ч. 5 ст. 116 КУзПБ, додатково пояснюється відсутністю використання у цій частині бланкетної норми з посиланням на положення СК України, іншого нормативно-правового акта.

З наведеного суд зауважує, що положення ч. 5 ст. 116 КУзПБ самостійно і вичерпно врегульовують зміст поняття "член сім`ї боржника", яке є спеціальним, встановленим саме для цілей визначення змісту правовідносин щодо відновлення платоспроможності фізичної особи. Положення ст. 3 СК України для регулювання відносин у процедурі розгляду справ про неплатоспроможність фізичних осіб не застосовуються.

З урахуванням вищенаведеного у сукупності, судове тлумачення ч. 5 ст. 116 КУзПБ, з огляду на мету правового регулювання відносин неплатоспроможності боржників - фізичних осіб, дає підстави для висновку, що до членів сім`ї такого боржника в обов`язковому порядку необхідно віднести його дітей (у тому числі повнолітніх), батьків та осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, незалежно від того, що вони не проживають з ним спільно, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків (Зазначений висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Натомість, в контексті дотримання підстав для застосування визначеного пунктом 5 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" КУзПБ порядку реструктуризації суд зауважує, що звертаючись із заявою про неплатоспроможність, ОСОБА_1 у деклараціях про майновий стан зазначив, що до членів його сім`ї належить: дружина - ОСОБА_2 , син - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_4 .

Проте, як встановлено судом, з наданих боржником документів неможливо встановити наявність інших осіб: батьків та осіб, які перебувають під опікою чи піклуванням боржника, незалежно від того, що вони не проживають з ним спільно, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків.

У судовому засіданні 15.09.2023 представник боржника пояснив, що усі відомості, надані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є повними та достовірними. Інші докази та відомості, які можуть бути надані в обґрунтування заяви, у боржника відсутні.

Отже, боржник у деклараціях про майновий стан за 2020 - 2023 роки зазначив неповну інформацію стосовно активів та майна, доходів і витрат всіх членів сім`ї боржника, у відповідності до вищезазначених правових норм.

При цьому, суд зауважує, що боржник має усвідомлювати, що ризики зазначення неповної інформації у декларації покладаються саме на боржника, позаяк спеціальним законом, яким є КУзПБ, такої підстави ненадання інформації про майновий стан члена сім`ї не передбачено, натомість у ч. 5 ст. 116 КУзПБ (у редакції, що діяла на момент звернення боржника з відповідною заявою до суду) імперативно визначено, що декларація повинна містити інформацію щодо майна, доходів та витрат боржника і членів його сім`ї. Саме такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22.09.2022 у справі № 916/2372/20.

Отже, до боржника - фізичної особи Кодекс України з процедур банкрутства встановлює спеціальні вимоги щодо його добросовісності, як запоруку досягнення компромісу між сторонами стосовно погашення боргів, що має ґрунтуватися на його відкритій взаємодії з судом, яка полягає у добросовісному користуванні процесуальними правами та сумлінному виконанні процесуальних обов`язків.

Реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі, надавати достовірну інформацію про все наявне майно, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи, тому надання повної і достовірної інформації у декларації про майновий стан є процесуальним обов`язком боржника у провадженнях про неплатоспроможність фізичної особи (відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20).

Виходячи зі встановлених вище обставин, суд дійшов висновку, що боржником належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами, в розумінні положень ст. 76-79 ГПК України, не доведено наявності правових підстав для відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст.119 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд постановляє ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність, якщо відсутні відповідні підстави.

Приймаючи до уваги викладене, суд відмовляє у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 2, 8, 116, 119, п. 5 "Прикінцеві та Перехідні положення" Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 234-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження у справі про неплатоспроможність.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дати складення повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 20.09.2023.

Суддя Аюпова Р.М.