ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Справа № 903/808/22

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В. , суддя Мельник О.В.

секретар судового засідання Ткач Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фермерського господарства "Ольтерра" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 18.07.2023 у справі №903/808/23 (суддя Шум М.С., повний текст ухвали складено 21.07.2023)

за заявою Фермерського господарства "Ольтерра" про розстрочення виконання рішення суду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер"

до відповідачів: 1) Фермерського господарства "Ольтерра", 2) ОСОБА_1

про стягнення 374 146, 08 грн

за участю представників сторін:

позивача - не з`явився;

відповідача - 1 - Шава О.В.;

відповідача - 2 - Шава В.Ф.;

ВСТАНОВИВ:

Фермерське господарство "Ольтерра" (далі - заявник, ФГ "Ольтерра") звернулося до Господарського суду Волинської області із заявою про розстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.04.2023 у справі № 903/808/23.

Заява мотивована із посиланням на вимоги ст. 331 ГПК України наявністю у заявника значних боргових та кредитних зобов`язань та перебуванням у важкому матеріальному становищі, що унеможливлює своєчасне виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 18.07.2023 в задоволенні заяви ФГ "Ольтерра" відмовлено. Ухвала суду мотивована тим, що заявником не надано належних доказів, які б свідчили про наявність виключних об`єктивних обставин, що ускладнюють виконання рішення, або роблять його неможливим.

До Північно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ФГ "Ольтерра" на ухвалу Господарського суду Волинської області від 18.07.2023 у даній справі, в якій апелянт просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та частково задоволити заяву про розстрочення виконання рішення суду у даній справі (із врахуванням вже сплаченої суми коштів).

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступних аргументів:

- впродовж судового розгляду справи скаржник робив усе можливе, щоб максимально виконати взяті на себе перед ТОВ "Вітагро Партнер" договірні зобов`язання, а також вирішити спір шляхом укладення мирової угоди, проте примирення з позивачем досягти не вдалось. Вказані обставини не були враховані судом першої інстанції як поважні при вирішенні питання розстрочення виконання рішення;

- ФГ "Ольтерра" є сільгоспвиробником і розстрочення виконання судового рішення необхідне для того, щоб погашати боргові зобов`язання за рахунок майбутнього врожаю та прибутку від реалізації зернових та інших агрокультур;

- апелянтом було сплачено на користь ТОВ "Вітагро Партнер" кошти на виконання рішення суду внаслідок чого сума основного боргу зменшилася за два місяці на 50 510, 87 грн (з 153 000 грн до 102 489,13 грн), а відтак, при умові розстрочення виконання судового рішення, апелянт вже за найближчих чотири місяці зможе повністю погасити суму основного боргу.

- апелянт вказує, що у нього є значні боргові та кредитні зобов`язання, що унеможливлює своєчасне виконання рішення суду у даній справі;

- розстрочення виконання судового рішення надасть можливість стабільного щомісячного надходження на рахунок ТОВ "Вітагро Партнер" суми коштів в розмірі 25 555 грн, не призвівши при цьому негативних наслідків у вигляді повної неможливості ФГ "Ольтерра" виконувати свої зобов`язання як перед ТОВ "Вітагро Партнер", так і іншими контрагентами (у тому числі банківськими установами).

Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи у складі: головуючий суддя Олексюк Г.Є., суддя Гудак А.В., суддя Мельник О.В.

Листом від 10.08.2023 витребувано матеріали справи з Господарського суду Волинської області.

18.08.2023 до суду надійшли матеріали справи.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення суду, відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд апеляційної скарги на 20.09.2023 об 15:30 год.

ТОВ "Вітагро Партнер", правом передбаченим ст. 263 ГПК України не скористалося, відзиву на апеляційну скаргу не подало.

ФГ "Ольтерра" надіслало до суду клопотання, в якому просить суд долучити до справи письмові докази, а саме: платіжні інструкції від 29.08.2023 № 129 та від 18.09.2023 № 160 про сплату заборгованості.

Щодо клопотання про долучення до справи додаткових доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та (одночасно) перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з ч. 3 ст. 269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Приписи ч. 3 ст. 269 ГПК України передбачають наявність таких критеріїв, які є обов`язковою передумовою для вирішення питання про прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів, а саме "винятковість випадку" та "причини, що об`єктивно не залежать від особи".

Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.

Така обставина (відсутність обґрунтування, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції) виключає можливість прийняття апеляційної господарським судом додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України.

З огляду на викладене, суд зазначає, що заявник не наводить у клопотанні обґрунтування існування винятковості випадку, з яким пов`язано прийняття під час апеляційного провадження додаткових доказів, а тому суд не бере їх до розгляду.

В судовому засіданні 20.09.2023 представник відповідача-1 та відповідач-2 просять апеляційну скаргу задоволити, скасувати ухвалу суду першої інстанції та задоволити заяву про розстрочення виконання рішення суду у даній справі.

Позивач не забезпечив явку в судове засідання повноважного представника, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, дискреційні повноваження суду апеляційної інстанції щодо обсягів перегляду справ обмежуються доводами та вимогами апеляційної скарги. Виключення з цього правила можливе лише у разі, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4 ст. 269 ГПК України).

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України, обов`язковість рішень суду відноситься до основних засад судочинства.

Частиною 1 ст. 239 ГПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом.

Відстрочка/розстрочка виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників. Ці заходи не повинні створювати можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Враховуючи те, що ГПК України не містить вичерпного переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнюють його виконання, як і не містить переліку виняткових випадків відстрочки або розстрочки виконання рішення, у кожному конкретному випадку це згідно ст. 86 ГПК України є оцінкою судом доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності.

Як встановлено апеляційним судом, рішенням Господарського суду Волинської області від 25.04.2023 стягнуто солідарно з ФГ "Ольтерра" та ОСОБА_1 на користь ТОВ "Вітагро Партнер" 297 232, 67 грн заборгованості, в тому числі 153 000 грн основного боргу, 98 604,00 грн курсової різниці, 30 000 грн - 25% штрафу, 7 760, 44 грн 36 % річних, 7 868, 23 грн -0.1% за користування товарним кредитом та 5 832 грн витрат з оплати судового збору. Відмовлено у позові в частині стягнення 29 913, 41 грн 25 % штрафу. Закрито провадження у справі в частині стягнення 47 000 грн основного боргу.

На виконання рішення суду видано накази від 06.06.2023 № 903/808/22-1, № 903/808/22-2.

В червні 2023 ФГ "Ольтерра" звернулося до суду із заявою про розстрочення виконання даного рішення суду, посилаючись на скрутне матеріальне становище та наявність у заявника значних боргових та кредитних зобов`язань, що унеможливлює своєчасне виконання рішення суду у даній справі. Відповідач у заяві про розстрочення виконання рішення суду зазначає обставини, які ускладнюють його виконання.

Так, заявником надано до матеріалів справи довідку від 21.06.2023 № 4 з якої вбачається, що заявник має боргові зобов`язання перед своїми контрагентами на суму 3 642 716,84 грн, а також банківські кредити на суму 3 609 400 грн. Обставини щодо наявності у заявника значних боргових та кредитних зобов`язань підтверджуються також наявними у матеріалах справи актами звірки взаєморозрахунків та довідками із банківських установ.

Тобто, із вищевикладеного в сукупності, суд встановив наявність у ФГ "Ольтерра" суттєвих боргових та кредитних зобов`язань, що доводить тяжкий фінансовий стан боржника, що, в свою чергу, унеможливлює своєчасне виконання рішення суду.

Також суд зазначає, що ФГ "Ольтерра" створено членами однієї сім`ї, які внесли майновий внесок для здійснення підприємницької діяльності з виробництва сільськогосподарської продукції, а також з її переробки, зберігання, транспортування та реалізації, заснованої на їх особистій трудовій участі і використанні земельної ділянки, наданої для цих цілей відповідно до вимог чинного законодавства України.

Так, із пояснень заявника судом було встановлено, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням російської федерації в Україну, ФГ "Ольтерра" почало відчувати труднощі в придбанні засобів захисту рослин та добрив, необхідних для отримання врожаю, контрагенти (постачальники) підняли ціни на свої товари згідно нового курсу валют. Вказане спричинило проблеми розрахунків із контрагентами та виникли проблеми зі збутом готової продукції, а реалізація власної продукції не покривала витрати господарства на погашення боргів перед контрагентами.

А відтак, суд вважає, що розстрочення виконання судового рішення суду надасть можливість стабільного (щомісячного) надходження для ТОВ "Вітагро Партнер" коштів згідно графіку, наведеному у заяві, не призвівши, при цьому, до негативних наслідків у вигляді повної неможливості ФГ "Ольтерра" виконувати свої зобов`язання як перед ТОВ "Вітагро Партнер", так і перед іншими контрагентами (у тому числі банківськими установами). При цьому повна неможливість виконувати боржником рішення суду матиме негативний вплив саме для стягувача.

Також суд звертає увагу на правову природу боргу, стосовно якого заявник просить надати розстрочення (основний борг, курсова різниця, 25 % штрафу, 36 % річних 0,1 % за користування товарним кредитом та судовий збір) та встановлені судом обставини часткового погашення відповідачем суми основного боргу в розмірі 47 000 грн на стадії розгляду справи в Господарському суді Волинської області, а також часткове виконання боржником рішення суду, що свідчить про бажання боржника його виконати.

Отже, проаналізувавши надані заявником докази в обґрунтування заяви відповідача про розстрочення виконання рішення суду у відповідності до вимог ст. 86 ГПК України, приймаючи до уваги вимогами ст. 331 ГПК України, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що така розстрочка сприятиме виконанню рішення суду та зробить реальною можливість отримання боргу позивачем.

Виходячи із фактичних обставин справи, встановлених судом апеляційної інстанції, оцінивши обґрунтованість доводів заявника щодо розстрочення виконання рішення суду, враховуючи принципи співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача та боржника, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для розстрочення виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.04.2023 у справі № 903/808/23 на дванадцять місяців згідно графіку, наведеному у заяві.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати із прийняттям нового рішення про задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Слід також зазначити, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2010р. у справі "Серявін та інші проти України" Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994р., серія A, №303-A, п.29).

Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати за розгляд апеляційної скарги, у зв`язку із її задоволенням, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фермерського господарства "Ольтерра" задоволити.

2. Ухвалу Господарського суду Волинської області від 18.07.2023 у справі № 903/808/23 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким заяву Фермерського господарства "Ольтерра" задоволити.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Волинської області від 25.04.2023 у справі № 903/808/23 згідно з графіком, а саме:

- до 30.06.2023 - 25 255, 49 грн;

- до 31.07.2023 - 25 255, 38 грн;

- до 31.08.2023 - 25 255, 38 грн;

- до 30.09.2023 - 25 255, 38 грн;

- до 31.10.2023 - 25 255, 38 грн;

- до 30.11.2023 - 25 255, 38 грн;

- до 31.12.2023 - 25 255, 38 грн;

- до 31.01.2024 - 25 255, 38 грн;

- до 29.02.2024 - 25 255, 38 грн;

- до 31.03.2024 - 25 255, 38 грн;

- до 30.04.2024 - 25 255, 38 грн;

- до 31.05.2024 - 25 255, 38 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вітагро Партнер" (31200, Хмельницька область, Волочиський район, м. Волочиськ, вул. Котляревського, буд. 7, ) на користь Фермерського господарства "ОЛЬТЕРРА" (44420, Волинська обл, Старовижівський район, с.Кримне, вул.Перемоги, буд.27, ) 2 684 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Господарському суду Волинської області видати наказ на виконання даної постанови.

5. Справу повернути до Господарського суду Волинської області.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строк касаційного оскарження встановлені ст. ст. 287-291 ГПК України.

Повний текст постанови складено 22 вересня 2023

Головуючий суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.