УХВАЛА

м. Київ

19.09.2023Справа № 910/14159/23

Суддя Господарського суду міста Києва Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Приватного підприємства «Здоровий продукт»

до «Сямен ЮЕВЕР ІМПОРТ ЕНД ЕКСПОРТ КО., ЛТД» (Xiamen Jooever Import and Export Co., LTD), КМР

про стягнення 3950,00 дол США

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Здоровий продукт» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до «Сямен ЮЕВЕР ІМПОРТ ЕНД ЕКСПОРТ КО., ЛТД» (Xiamen Jooever Import and Export Co., LTD), КМР про стягнення 3950,00 дол США.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно із ч. 2 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частин 2 ст. 164 ГПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 1 та 2 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

До письмових доказів, викладених іноземною мовою, повинні додаватися переклади українською мовою, засвідчені належним чином. Вірність перекладу документів юридичного характеру повинна бути нотаріально засвідченою в порядку статті 79 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 2.1. глави 8 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012, визначено, якщо нотаріус не знає відповідних мов (однієї з них), переклад документа може бути зроблено перекладачем, справжність підпису якого засвідчує нотаріус за правилами, передбаченими цим Порядком.

Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.06.2019 у справі № 910/4473/17.

Натомість до позовної заяви позивачем долучено копії Контракту № 84 від 22.10.2021, інвойсу від 03.11.2021, виписки на іноземній мові без їх нотаріального перекладу на українську мову.

Позивачу слід усунути зазначений недолік позовної заяви шляхом подання всіх наявних у нього доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, перекладені на українську мову та засвідчені належним чином.

Положеннями ст. 73 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації (далі - іноземні особи) мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Міжнародними договорами України та законами України можуть бути встановлені особливості участі у процесі дипломатичних агентів, персоналу міжнародних організацій та інших осіб.

Згідно ст. 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням ст. 13 цього закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Поряд з цим в силу приписів ч. 2 ст. 164 Господарського процесуального кодексу України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, позивачем не вказано та не надано в якості додатків до позовної заяви доказів правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікату реєстрації, витягу з торгового реєстру тощо) стосовно особи відповідача -«Сямен ЮЕВЕР ІМПОРТ ЕНД ЕКСПОРТ КО., ЛТД» (Xiamen Jooever Import and Export Co., LTD), КМР, що є юридичною особою згідно законодавства Китайської Народної Республіки.

Для усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати суду оформлений відповідно до міжнародних угод документ, що є доказом правосуб`єктності відповідача (засвідчені та легалізовані у встановленому законодавством порядку з перекладом на українську мову).

Згідно із п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Оскільки не дотримано приписів п. 9 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України, позивачу слід надати суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.

Положеннями п. 10 ч. 1 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем в порушення приписів п. 10 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви не додано підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Отже, позивачу слід надати підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також суд зазначає, що розділ ІХ Господарського процесуального кодексу України регламентує здійснення провадження у справах за участю іноземних осіб.

Згідно статті 365 Господарського процесуального кодексу України визначено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 366 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про міжнародне приватне право" до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, цей Закон застосовується, зокрема, щодо підсудності судам України справ з іноземним елементом.

Згідно статті 4-1 Закону України "Про міжнародне приватне право" учасники приватноправових відносин з іноземним елементом можуть укласти угоду про вибір суду, якою визначити підсудність судам певної держави або одному чи декільком конкретним судам певної держави справ у спорах, що виникли або можуть виникнути між ними у зв`язку з такими правовими відносинами. Угода про вибір суду укладається у письмовій формі незалежно від місця її укладення.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону України "Про міжнародне приватне право" підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися.

Відповідно до п. 4.1 контракту № 84 від 22.10.2021, у випадку, якщо сторони не досягнуть згоди зі спірних питань протягом 30 днів з дня перших переговорів, такі підлягають розгляду в Міжнародному комерційному суді при Торгово-промисловій палаті України, рішення якого є остаточними і обов`язковими для обох сторін.

Таким чином, підписавши договір, в якому міститься арбітражне застереження, сторони фактично погодились з передбаченим у ньому порядком вирішення спорів, що виникають із договору.

З урахуванням викладеного, позивачу необхідно надати суду пояснення щодо підсудності даного спору Господарському суду міста Києва враховуючи визначену сторонами у п. 4.1. контракту договірну підсудність.

За таких обставин, вказана позовна заява підлягає залишенню без руху.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ч. 4 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 162, 164, 174, 232, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Приватного підприємства «Здоровий продукт» залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя С.О. Турчин