ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"18" вересня 2023 р. Справа № 916/4028/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Клевер про видачу судового наказу (вх. №4570/23 від 13.09.2023р.), пред`явлену до боржника товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Позика,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Клевер (далі по тексту ТОВ „Керуюча компанія „Клевер) звернулась до господарського суду із заявою про видачу судового наказу до товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Позика (далі по тексту ТОВ „Фінансова компанія „Позика) про стягнення заборгованості з оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком у розмірі 10 365,81 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 300,00 грн.

Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує фактом неналежного виконання боржником зобов`язань за договором №43 від 01.06.2017р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, укладеним між заявником та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд. 71/1, від імені який діяв в.о. голови Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради, в частині сплати внесків, передбачених договором, заборгованість зі сплати яких станом на 06.09.2023р. вкладає 10 365,81 грн.

ТОВ „Керуюча компанія „Клевер на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду розпорядження Суворовської районної державної адміністрації Одеської міської ради №302 від 16.05.2017р. „Про призначення управителя багатоквартирних будинків у Суворовському районі м. Одеси; виписку з реєстру щодо заявника; договір №43 від 01.06.2017р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком з додатками, зокрема, додатком №2, який визначає ціну на послуги та перелік складових послуги з управління будинком; інформаційну довідку з державного реєстру речових прав №345364923 від 05.09.2023р., згідно якої ТОВ „Фінансова компанія „Позика є власником квартири №20 площею 61,7 кв. м. у будинку за адресою: м. Одеса, вул. Генерала Бочарова, буд. 71/1, з 23.12.2020р.; відомість нарахувань та оплат за послуги з управління за період з 01.12.2020р. по 06.09.2023р., підписану бухгалтером ТОВ „Керуюча компанія „Клевер.

Розглянувши заяву ТОВ „Керуюча компанія „Клевер про видачу судового наказу про стягнення із ТОВ „Фінансова компанія „Позика заборгованості у розмірі 10 365,81 грн., господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Господарський суд зазначає, що ТОВ „Керуюча компанія „Клевер на підтвердження наявності у боржника боргу з оплати внесків на утримання будинку було надано суду лише власну відомість нарахувань та оплат за послуги з управління за період з 01.12.2020р. по 06.09.2023р. Так, з наданої відомості вбачається, що станом на початок грудня 2020р. у власника квартири вже була наявна заборгованість у розмірі 790,10 грн., яка також заявлена до стягнення, за грудень 2020р. заявником нараховано боржнику 293,08 грн.

Проте, згідно наданої заявником інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно ТОВ „Фінансова компанія „Позика набуло у власність квартиру лише 23.12.2020р. Разом з тим, будь-яке обґрунтування наявності у ТОВ „Керуюча компанія „Клевер права вимагати сплати внесків за договором №43 від 01.06.2017р., дія якого на боржника не поширюється до 23.12.2020р., заявником суду не наведено.

Крім того, суд зазначає, що у травні-липні 2023р. ТОВ „Керуюча компанія „Клевер нараховано боржнику до сплати внесок за утримання будинку, розмір якого перевищує визначений у додатку №2 до договору №43 від 01.06.2017р. з огляду на затверджений тариф 4,75 грн. за 1 кв. м., який застосовується для квартир, починаючи з 2 поверху. Проте, докази внесення змін до договору та збільшення тарифу на утримання будинку за 1 кв. м. суду надані не були.

Господарський суд також зазначає, що з огляду на умови п. 9.1 договору №43 від 01.06.2017р. внески на утримання будинку мають сплачуватись на банківський рахунок ТОВ „Керуюча компанія „Клевер, а, отже, належним доказом невиконання співвласником обов`язку з оплати нарахованих внесків може бути виписка по банківському рахунку/довідка банку. Таким чином, складений заявником в односторонньому порядку документ, а саме відомість нарахувань та оплат за послуги з управління за період з 01.12.2020р. по 06.09.2023р., не може підтверджувати безспірність вимог.

З викладених обставин, враховуючи нарахування ТОВ „Керуюча компанія „Клевер боржнику внесків на утримання будинку до дати набуття ТОВ „Фінансова компанія „Позика квартири у власність, ненадання доказів внесення змін до договору в частині збільшення тарифів на утримання будинку, а також приймаючи до уваги відсутність документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права, а саме: заявленого до стягнення боргу, з огляду на відсутність виписки по банківському рахунку/довідки банку, якими може бути підтверджено факт ненадходження коштів на рахунок заявника, господарський суд доходить висновку, що з поданої заяви не вбачається порушення права грошової вимоги за договором №43 від 01.06.2017р. про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, що, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків. Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються судом на заявника відповідно до приписів ст. 151 ГПК України, у зв`язку з відмовою у видачі судового наказу.

В силу приписів ч. 2 ст. 126 ГПК України витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами саме за результатами розгляду справи. При цьому розподіл судових витрат проводиться в судовому засіданні, склад та розмір витрат на оплату послуг адвоката входить до предмету доказування, що є неможливим у наказному провадженні.

Суд зазначає, що згідно ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто і витрати на правову допомогу, розподіляються залежно від задоволення позову. Таким чином, підстави для здійснення розподілу витрат на професійну правничу допомогу у наказному провадженні взагалі відсутні.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю „Керуюча компанія „Клевер у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №4570/23 від 13.09.2023р.) про стягнення із товариства з обмеженою відповідальністю „Фінансова компанія „Позика заборгованості у розмірі 10 365,81 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна