номер провадження справи 9/125/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 Справа № 908/1353/23

м.Запоріжжя

За позовом: Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд. 25)

до відповідача: Громадської організації «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна», (69057, м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, (69105, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 206)

про розірвання договору оренди, зобов`язання повернути об`єкт оренди шляхом виселення та стягнення заборгованості

Суддя Боєва О.С.

при секретарі судового засідання Бичківській О.О.

За участю представників сторін:

від позивача: Богач А.О.;

від відповідача: не з`явився;

від третьої особи: Савченко І.Г.

СУТЬ СПОРУ:

До Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради до відповідача: Громадської організації «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна» про:

- розірвання договору оренди № 27/16 нерухомого майна по вул. Кам`яногірська, буд.8 від 01.07.2016, укладеного між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради (балансоутримувач) та Громадською організацією «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна»;

- стягнення з відповідача на користь позивача суми 8977,94 грн заборгованості з орендної плати, в тому числі плати за землю та суми 49480,59 грн заборгованості по сплаті комунальних послуг;

- зобов`язання відповідача звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 95,80 кв.м, що розташовані за адресою: вул.Кам`яногірська, буд. 8.

Ухвалою суду від 04.05.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/1353/23, присвоєний номер провадження 9/125/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Департамент комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою суду від 01.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, підготовче засідання відкладено. Ухвалою суду від 11.07.2023 закрито підготовче провадження у справі №908/1353/23 та призначено справу до судового розгляду по суті.

06.09.2023 справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Предметом розгляду є позовні вимоги, викладені у позовній заяві, які підтримані позивачем в повному обсязі та мотивовані невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за Договором оренди №27/16 нерухомого майна по вул. Кам`яногірська, 8 від 01.07.2016 щодо повної та вчасної сплати орендної плати, у зв`язку з чим виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 8977,94 грн, в т.ч. заборгованість зі сплати за землю, та заборгованість по сплаті комунальних послуг в розмірі 49480,59 грн. Несплата орендної плати протягом більше ніж трьох місяців підряд є підставою для дострокового розірвання договору оренди та звільнення об`єкта оренди, шляхом виселення відповідача з нежитлових приміщень та повернення їх позивачу. Позов обґрунтовано умовами договору оренди, ст.ст. 11, 526, 530, 625, 627, 610-612, 629, ч. 2 ст. 651, ст.ст. 759, 762, 782 ЦК України, ст.ст. 193, 286, 287 ГК України.

Третьою особою Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради надані до суду пояснення, згідно з якими третя особа згодна з доводами позивача про те, що відповідачем допущено істотне порушення зобов`язань за договором. Викладені у позові позовні вимоги КНП «Міська Лікарня №10» Запорізької міської ради вважає доведеними, підтвердженими доказами та підтримує їх у повному обсязі.

Відповідач в судові засідання не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, відзив на позов суду не надав.

Про час та місце судових засідань відповідача повідомлено належним чином. Ухвали суду, які направлялись відповідачу на адресу вказану в позовній заяві та яка відповідає відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 69057, м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8, повернуті підприємством поштового зв`язку до господарського суду без вручення адресату з відміткою: «за закінченням терміну зберігання».

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, містяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Згідно з частиною 1 ст. 7 та ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру. Якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку із посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення, тощо, то вважається, що адресат був повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання стороною кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлений не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Відповідно до змісту постанови Верховного Суду від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, Касаційний господарський суд, здійснивши аналіз статей 120, 242 ГПК України, пунктів 11, 17, 99, 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, дійшов висновку, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Верховний Суд у вказаній постанові також зазначив, що встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням. Факт неотримання поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 18.03.2021 у справі № 911/3142/19, направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному випадку суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача, за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників позивача та третьої особи, суд

УСТАНОВИВ:

01.07.2016 між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради (Орендодавець, третя особа у справі), Комунальною установою «Центральна лікарня Орджонікідзевського райну» (Балансоутримувач) з одного боку та Запорізьким міським відділенням громадської організації жінок-інвалідів «Донна» (Орендар, відповідач у справі) укладено Договір № 27/16 оренди нерухомого майна по вул. Камяногірській, 8, відповідно до п.1.1 якого Орендодавець, Балансоутримувач на підставі наказів Департаменту комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради від 14.01.2016 № 11р та від 04.04.2016 № 79р передає, а Орендар приймає в строкове платне користування комунальне майно, а саме: частину нежитлового приміщення № І підвалу будівлі (літ. А-50 у складі приміщень №№ 30-14, № 1, № 2, загальною площею 95,80 кв.м по вул. Кам`яногірській, 8, яке перебуває в оперативному управлінні КУ «Центральна лікарня Орджонікідзевського району».

Згідно з п.п. 1.2, 2.1 Договору майно використовується Орендарем на правах оренди для розміщення Запорізького міського відділення громадської організації жінок-інвалідів «Донна» (скорочено ЗМВГОЖІ «Донна»). Орендар вступає у строкове платне користування комунальним майном з моменту підписання сторонами Договору, акту прийому-передачі майна (Додаток № І до Договору).

01.07.2016 Орендодавцем, Балансоутримувачем та Орендарем підписано відповідний Акт прийому-передачі про передачу вищезазначеного комунального майна в оренду ЗМВГОЖІ «Донна».

Договір укладено строком на 2 роки 11 місяців і діє з 01.07.2016 до 01.06.2019 (п.11.1 договору).

Додатковою угодою від 24.10.2016 до договору, у зв`язку із перейменуванням, змінено Балансоутримувача - з Комунальної установи «Центральна лікарня Орджонікідзевського району» на Комунальну установу «Запорізька міська клінічна лікарня № 10» ().

Додатковою угодою від 23.01.2020 термін дії договору оренди від 01.07.2016 № 27/16 нерухомого майна по вул. Кам`яногірській, 8, продовжено на той самий термін, на який його було укладено 2 роки 11 місяців, а саме: з 01.06.2019 до 01.05.2022. Пункти 3.1., 3.2. Договору викладено в новій редакції.

В п. 4 Додаткової угоди від 23.01.2020 зазначено, що дія цієї додаткової угоди розповсюджується на правові відносини, що виникли до її укладення, а саме з 01.06.2019.

Відносини, пов`язані з передачею майна в оренду, що перебуває у державній та комунальній власності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ст. 759, ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). Договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 2, ч.ч. 1, 3 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 № 2269-XII, який був чинним на момент виникнення договірних відносин (втратив чинність 01.02.2020), орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

27.12.2019 набрав чинності Закон України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX (далі Закон), який введено в дію 01.02.2020.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону встановлено наступне:

«Договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом, до дати, яка наступить раніше:

набрання чинності рішенням Кабінету Міністрів України чи рішенням представницького органу місцевого самоврядування (щодо договорів оренди комунального майна, розташованого в межах відповідної територіальної громади), передбаченим абзацом п`ятим частини другої статті 18 цього Закону, або 1 липня 2020 року.

Після настання однієї з дат, яка відповідно до цього пункту наступить раніше, але у будь-якому випадку не раніше дня введення в дію цього Закону, договори оренди продовжуються в порядку, визначеному цим Законом.

Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та наразі триває.

Відповідно до положень пункту 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2022 № 634 «Про особливості оренди державного та комунального майна у період воєнного стану» договори оренди державного та комунального майна, строк дії яких завершується в період воєнного стану, вважаються продовженими на період дії воєнного стану та протягом чотирьох місяців з дати припинення чи скасування воєнного стану, крім випадку, коли балансоутримувач з урахуванням законодавства, статуту або положення балансоутримувача про погодження уповноваженим органом управління, до сфері управління якого належить балансоутримувач, за 30 календарних днів до дати закінчення договору оренди повідомив орендодавцю та орендарю про непродовження договору оренди з підстав, визначених статтею 19 Закону. Для продовження договору оренди на строк, передбачений цим пунктом, заява орендаря та окреме рішення орендодавця не вимагаються.

Також у п. 5 вказаної Постанови КМУ визначено, що договори оренди державного та комунального майна в період воєнного стану можуть бути достроково припинені за заявою орендаря, поданою ним орендодавцю на адресу електронної пошти, зазначену в договорі оренди. Заява вважається належно поданою, якщо вона підписана уповноваженою особою орендаря, а її PDF-копія надіслана з електронної адреси орендаря, зазначеної в договорі оренди.

З огляду на викладене, вищевказаний Договір оренди комунального майна, строк дії якого завершувався 01.05.2022, тобто в період дії воєнного стану, був продовженим. Доказів припинення договору в установленому порядку матеріали справи не містять.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач, зокрема, вказує на те, що внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором у останнього виникла заборгованість, яка згідно з наданим позивачем розрахунком складається з суми 8977,94 грн заборгованості з орендної плати, в тому числі плати за землю, та суми 49480,59 грн. заборгованості по сплаті комунальних послуг.

Зазначене стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом з вимогами про розірвання договору, стягнення заборгованості та зобов`язання відповідача звільнити та повернути об`єкт оренди шляхом виселення з нежитлових приміщень на користь позивача.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд дійшов до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-IX орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За змістом ч. 3 ст. ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Статтями 525, 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містять п.п. 1, 7 ст.193 ГК України.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.п. 3.1, 3.2 Договору оренди в редакції додаткової угоди від 23.01.2020, орендна плата визначається на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 № 786, рішення Запорізької міської ради від 06.04.2011 № 47 і складає 3469,28 грн на рік згідно з розрахунком (додаток № 2). Орендна плата за повний місяць (червень 2019) становить: 287,67 грн (далі з урахуванням щомісячного індексу інфляції). Розмір платежу за неповний місяць оренди визначається з поденного розрахунку місячної орендної плати. Початком нарахування такої орендної плати є 01.06.2019.

В п. 3.3. договору, зокрема, зазначено, що орендна плата за кожний наступний місяць розраховується орендарем самостійно і визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Орендна плата перераховується Орендарем на розрахунковий рахунок Балансоутримувача не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним (п. 3.4 договору).

Згідно п. 5.2 договору Орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі вносити Орендодавцю, Балансоутримувачу орендну плату з урахуванням її індексації незалежно від результатів своєї господарської діяльності.

За змістом п.9.1, п. 9.3 договору, Балансоутримувач має право: вимагати від Орендаря виконання обов`язків, які передбачені цим Договором, в тому числі шляхом звернення до суду (виступаючи позивачем); на компенсацію Орендарем комунальних, експлуатаційних витрат, витрат на спільне утримання прилеглої території та елементів благоустрою.

Згідно з п. 9.9., 9.10 договору Балансоутримувач зобов`язаний здійснювати стягнення з Орендаря заборгованості за платежами, які передбачені цим договором. Здійснювати контроль за виконанням Орендарем умов цього Договору.

У пунктах 5.5. та 5.14. договору також визначено, що Орендар зобов`язаний сплачувати у встановленому законом порядку плату за землю. Плата за користування землею здійснюється з моменту вступу в користування орендованим майном; укласти відповідні договори з постачальником комунальних послуг, або з Балансоутримувачем на компенсацію витрат за комунальні послуги, експлуатаційних витрат, витрат на спільне утримання прилеглої території та елементів благоустрою, своєчасно вносити платню за ці послуги.

Матеріали справи свідчать, що між Балансоутримувачем та Орендарем був укладений Договір на відшкодування земельного податку, комунальних послуг та інших послуг до Договору оренди № 27/16 від 01.07.2016 нежитлового приміщення по вул. Кам`яногірська, 8

В п. 5.1 вказаного Договору на відшкодування земельного податку, комунальних послуг та інших послуг визначено, що договір дійсний по строк дії договору оренди від 01.07.2016 №27/16, чи до укладення договорів з постачальниками комунальних та інших послуг.

За змістом п.п. 2.1.2 2.1.4 вказаного договору, Балансоутримувач будівлі зобов`язався забезпечити: надання Орендарю комунальних послуг за діючими розцінками і тарифами; нарахування комунальних та інших послуг згідно приладів обліку, а у разі відсутності лічильників пропорційно розміру загальної площі, що займається орендарем; нарахування компенсації земельного податку.

В п. 2.2.5., п. 2.2.6 договору передбачено, що Орендар зобов`язується не пізніше 20 числа місяця, наступного за звітним, сплачувати відшкодування Блансоутримувачу комунальних та інших послуг. Не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним сплачувати відшкодування Балансоутримувачу компенсацію податку на землю згідно Податкового кодексу України (ст. 284.3).

Балансоутримувач має право стягнути в установленому порядку прострочену заборгованість по платежах, що наведені в пункті 2.2.5 та 2.2.6 договору (п. 3.1.2 Договору).

Як слідує із змісту позовної заяви Балансоутримувачем були складені Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) по договору № 27/16 від 01.07.2016 за період з листопада 2021 року по лютий 2023 року включно, до яких включено орендну плату по договору, відшкодування податку на землю та послуг з теплопостачання та виставлені Запорізькому міському відділенню громадської організації жінок-інвалідів «Донна» рахунки-фактури на оплату вказаних послуг за цей період.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків стягуваних сум, які заявлені позивачем до стягнення, заборгованість складається з суми боргу, що існувала станом на 01.01.2022 та заборгованості, що виникла за загальний період з січня 2022 по лютий 2023 включно.

Відповідач зобов`язання зі сплати передбачених договором платежів з орендної плати, а також з відшкодування земельного податку та послуг з теплопостачання не здійснив. Внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка складається з суми 8977,94 грн заборгованості з орендної плати за користування нежитловим приміщенням, в тому числі плати за землю, та суми 49480,59 грн заборгованості по сплаті комунальних послуг.

Згідно з положеннями статей 73, 74, 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідач доказів виконання зобов`язання і перерахування позивачу заявлених до стягнення сум заборгованості з орендної плати, відшкодування земельного податку та комунальних послуг суду не надав, позовні вимоги в цій частині не спростував.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача суми 8977,94 грн заборгованості з орендної плати, в тому числі плати за землю, та суми 49480,59 грн заборгованості по сплаті комунальних послуг є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем, окрім того, заявлені вимоги про розірвання договору оренди № 27/16 нерухомого майна по вул. Кам`яногірська, буд.8 від 01.07.2016 та зобов`язання відповідача звільнити та повернути об`єкт оренди, шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 95,80 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору

В пункті 9.4. Договору оренди передбачено, що Балансоутримувач має право вимагати дострокового розірвання цього договору оренди у випадку у порушення Орендарем обов`язків передбачених цим договором.

Відповідно до п.п. 10.1., 11.9. Договору оренди, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та умовами цього Договору. Дія цього Договору припиняється, зокрема, внаслідок дострокового розірвання договору за рішенням господарського суду; невнесення орендарем орендної плати протягом трьох місяців підряд.

На вимогу однієї із сторін цей Договір може бути достроково розірвано за рішенням господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України (п.11.4 Договору оренди).

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 №157-IX, договір оренди може бути достроково припинений за рішенням суду та з інших підстав, передбачених цим Законом або договором.

Згідно зі ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Факт неналежного виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором є доведеним. Нездійснення відповідачем сплати орендних та інших обумовлених договором платежів протягом вищезазначеного періоду є істотним порушенням договору в розумінні ст. 651 ЦК України.

Отже позовні вимоги в частині розірвання Договору № 27/16 оренди нерухомого майна по вул. Кам`яногірській, буд.8, від 01.07.2016 є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з ч. 4 ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору Цивільним кодексом України.

За змістом ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 03.10.2019 № 157-IX, правовим наслідком припинення договору оренди є обов`язок орендаря протягом трьох робочих днів з дати припинення договору повернути орендоване майно в порядку, визначеному договором оренди.

Згідно з п. 5.13 Договору оренди встановлено, що у разі припинення дії договору, дострокового розірвання цього Договору Орендар зобов`язаний повернути Орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час його передачі в оренду з урахуванням нормального фізичного зносу.

У пункті п. 2.4 Договору також визначено, що у разі його дострокового розірвання Орендар передає комунальне майно Балансоутримувачу (Орендодавцю), одночасно з підписанням Акту приймання-передачі вказаного майна в 10-ти добовий термін у порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими актами з цього питання.

За таких обставин, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача звільнити та повернути об`єкт оренди, шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 95,80 кв.м, що розташовані за адресою: м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати Договір оренди № 27/16 нерухомого майна по вул. Кам`яногірській, буд.8 від 01.07.2016, укладений між Департаментом комунальної власності та приватизації Запорізької міської ради, Комунальним некомерційним підприємством «Міська лікарня №10» Запорізької міської ради (балансоутримувач) та Громадською організацією «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна».

Стягнути з Громадської організації «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна» , (69057, м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8) на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, (69001, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.25) суму 8977 грн 94 коп. заборгованості з орендної плати та плати за землю, суму 49480 грн 59 коп. заборгованості по сплаті комунальних послуг.

Зобов`язати Громадську організацію «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна», (69057, м. Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8) звільнити та повернути об`єкт оренди, шляхом виселення з нежитлових приміщень загальною площею 95,80 кв.м, що розташовані за адресою: м.Запоріжжя, вул. Кам`яногірська, буд. 8.

Стягнути з Громадської організації «Запорізьке міське відділення всеукраїнського об`єднання жінок-інвалідів «Донна», (69057, м. Запоріжжя, вул.Кам`яногірська, буд. 8) на користь Комунального некомерційного підприємства «Міська лікарня № 10» Запорізької міської ради, (69001, м.Запоріжжя, бул.Шевченка, буд. 25) суму 8052 грн 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 20.09.2023.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено впродовж двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.С. Боєва