ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

18 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1945/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів, головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства ,,Міське дорожнє управління Херсонської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області від 31.07.2023

у справі №916/1945/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія»

до відповідача:Комунального підприємства ,,Міське дорожнє управління Херсонської міської ради

про: стягнення 64 981,16 грн,-

В С Т А Н О В И В:

31.08.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга Комунального підприємства ,, Міське дорожнє управління Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 31.07.2023 у справі №916/1945/23.

Одночасно скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Одеської області від „31 липня 2023 про у справі № 916/1945/23. Обґрунтовуючи сказане клопотання скаржник зазначає, що повний текст рішення складено 31.07.2023 та отримано відповідачем засобами поштового зв`язку 11.08.2023, що підтверджують дані сайту Укрпошта. Відповідно до розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації від 05.07.2023 №373 «Про введення в дію рішення №5 Ради оборони Херсонської області від 03.07.2023», відповідач з липня по теперішній час здійснює ліквідацію наслідків надзвичайної ситуації, викликаної руйнуванням Каховської ГЕС при ворожому обстрілі в Херсонській області, що є поважними причинами до поновлення строку на апеляційне оскарження. За такого апелянт просить поновити пропущений строк на апеляційне оскарження.

Крім того, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору. Обґрунтовуючи вказане клопотання скаржник зазначає, що 06.06.2023 року російські окупаційні сили знищили греблю Каховської ГЕС, чим спричинили катастрофічні затоплення нижче за течією Дніпра та екологічну катастрофу в місті.

Відповідно до розпорядження Херсонської обласної військової адміністрації від 05.07.2023 №373 «Про введення в дію рішення №5 Ради оборони Херсонської області від 03.07.2023», в зв`язку з ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, викликаної руйнуванням Каховської ГЕС при ворожому обстрілі в Херсонській області, підприємство займалось невідкладним проведенням аварійно-рятувальних робіт для забезпечення життя та існування людей, виконання невідкладних санітарних епідеміологічних заходів, спрямованих на попередження поширення небезпечних захворювань серед населення, ліквідацією наслідків надзвичайної ситуації, викликаної руйнуванням Каховської ГЕС і мінімізацією впливу небезпечних чинників, які виникли внаслідок надзвичайної ситуації, пошук та рятування постраждалих, наданням їм екстреної медичної допомоги і транспортуванням до закладів охорони здоров`я, евакуацію постраждалих, здійснення у межах повноважень, визначених законом, заходів протимінної діяльності.

25.08.2023 відповідачу зі змісту листа Управління Держказначейства у м.Херсоні Херсонської області від 24.08.2023 №4-15-06/635 стало відомо про стягнення на користь ТОВ ,,Миколаївська електропостачальна компанія заборгованості за договором про постачання електричної енергії споживачу №100/225 від 11.02.2022 на підставі судового наказу від 31.10.2022 у справі №916/2822/22.

На підставі вказаного наказу Управлінням Держказначейства у м.Херсоні Херсонської області з 30.08.2023 зупинено здійснення всіх банківських операцій по рахунку відповідача, що паралізувало господарську діяльність підприємства, включно виплату заробітної плати, особливо в період ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, викликаної руйнуванням Каховської ГЕС, здійснення у межах повноважень, визначених законом, заходів протимінної діяльності, санітарно-протиепідемічних заходів направлених на захист життя і здоров`я громадян України відповідно до обов`язків покладених на підприємство та є об`єктивною причиною неможливості сплати судового збору в даний час.

Колегією суддів встановлено, що вищезазначена апеляційна скарга подана Комунальним підприємством ,, Міське дорожнє управління Херсонської міської ради безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.09.2023 витребувано у Господарського суду Одеської області матеріали справи № 916/1945/23. Відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства ,, Міське дорожнє управління Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 31.07.2023 у справі №916/1945/23 до надходження матеріалів даної справи з Господарського суду Одеської області.

Крім того,заявник апеляційної інстанції вказує, що 30.08.2023 КП ,, Міське дорожнє управління Херсонської міської ради звернулось із заявою до Господарського суду Одеської області про скасування судового наказу.

11.09.2023 Комунальним підприємством ,,Міське дорожнє управління Херсонської міської ради надійшла заява про підтвердження зупинення операцій на рахунку з листом Управління Держказначейства у м.Херсоні Херсонської області.

12.09.2023 матеріали справи №916/1945/23 надійшли до Південно-західного апеляційного господарського суду.

Ознайомившись з матеріалами справи, а також з матеріалами апеляційної скарги, колегія суддів у визначеному складі дійшла висновку про те, що дана апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлені вимоги до форми та змісту апеляційної скарги.

Відповідно до частини третьої вказаної норми до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлені Законом України "Про судовий збір".

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Підпунктом 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлена в розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 31.07.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Миколаївська електропостачальна компанія задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства Міське дорожнє управління Херсонської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївська електропостачальна компанія» заборгованість по активній електроенергії у розмірі 64981 грн. 16 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684 грн. 00 коп.

Як вбачається із прохальної частини апеляційної скарги, відповідач оскаржує рішення суду в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, розмір судового збору, що підлягає сплаті за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Одеської області від 31.07.2023 у справі №916/1945/23 складає 4026 грн. (2684*150)/100) = 4026 грн.)

Між тим, звертаючись з апеляційною скаргою, скаржником не надано доказів сплати судового збору у зазначеному розмірі. Разом з тим, апелянтом заявлено клопотання про відстрочення від сплати судового збору.

За умовами частин першої, другої статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Наведена норма містить виключний перелік умов, за наявності яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від сплати судового збору.

Отже, колегія суддів зауважує, що Законом України "Про судовий збір" суду надано право відстрочити (розстрочити) сплату судового збору, звільнити заявника від його сплати за наявності відповідних обставин (умов), визначених частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", перелік яких розширювальному тлумаченню не підлягає.

Відстрочення (розстрочення) або звільнення від сплати судового збору є правом суду, а не його обов`язком, при цьому вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи та обґрунтованості доводів сторони належними і допустимими доказами на підтвердження наявності передбачених законом обставин.

Водночас положення частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачають право суду з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк лише за наявності викладених вище умов, а не тільки виходячи з майнового стану сторони.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 зазначено, що "право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Гарантуючи сторонам право доступу до суду для визначення їхніх "цивільних прав та обов`язків", пункт 1 статті 6 Конвенції залишає державі вільний вибір засобів, що використовуватимуться для досягнення цієї мети, але в той час, коли договірні держави мають можливість відхилення від дотримання вимог Конвенції щодо цього, остаточне рішення з дотримання вимог Конвенції залишається за судом. Відповідно суд постановляє, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції.

Якщо нормами процесуального законодавства передбачено вчинення стороною до подання апеляційної скарги певних дій, в тому числі щодо сплати судового збору, такі дії мають бути вчинені. Суд позбавлений права прийняти апеляційну скаргу до розгляду, а потім зобов`язувати скаржника усувати виявлені недоліки.

У статті 129 Конституції України та статті 42 Господарського процесуального кодексу України закріплено принцип рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, як органи державної влади, що утримуються за рахунок держбюджету, так і суб`єктів господарювання та громадян поставлено законом у рівні умови в частині обов`язку сплачувати судовий збір, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам процесу перед іншими учасниками судового процесу шляхом звільнення чи відстрочення сплати судового збору, а також зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати, окрім випадків, встановлених статтею 8 Закону України «Про судовий збір», призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

За таких обставин, оскільки за суб`єктним та предметним критерієм підстави для застосування до клопотання скаржника приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відсутні, колегія суддів дійшла висновку про відмову скаржнику у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім того, надані скаржником листи Управління Держказначейства у м.Херсоні Херсонської області не є належними доказами в підтвердження виключних обставин, оскільки з їх змісту не вбачається, що заявник звертався до Управління Держказначейства у м.Херсоні Херсонської області для надання коштів на сплату судового збору за подання апеляційної скарги і йому було відмовлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що належними доказами в підтвердження матеріального стану юридичної особи, є зокрема, фінансова звітність або звіт про фінансовий стан (баланс) та звіт про прибутки та збитки та інший сукупний дохід (звіт про фінансові результати) тощо за попередній рік та звітний період року, в якому відповідна заява подається, виданий Державною податковою службою України.

Порядок залишення апеляційної скарги без руху, повернення апеляційної скарги встановлені ст. 260 ГПК України.

Згідно із ч.2 ст.260 ГПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з ч. 6 ст. 260 ГПК України питання про залишення апеляційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що до апеляційної скарги не подано доказів сплати судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги у встановленому порядку та розмірі, що відповідно до вимог статті 260 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для усунення вказаних недоліків.

Керуючись статтями 174, 234, 258, 260

Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л ИВ:

1. У задоволенні заяви Комунального підприємства ,,Міське дорожнє управління Херсонської міської ради про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

2.Апеляційну скаргу Комунального підприємства ,,Міське дорожнє управління Херсонської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 31.07.2023 у справі №916/1945/23 - залишити без руху.

3.Зобов`язати Комунальне підприємство ,, Міське дорожнє управління Херсонської міської ради протягом 10 (десяти) днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, усунути недоліки, встановлених при поданні апеляційної скарги, а саме:

- надати до суду докази сплати судового збору у встановленому законом розмірі та порядку за подання апеляційної скарги у сумі 4026 грн.

4. Якщо докази сплати судового збору не будуть подані особою в зазначений строк, судом буде повернуто апеляційну скаргу у порядку, встановленому статтею 260 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Я.Ф. Савицький