ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"19" вересня 2023 р., м. Київ Справа № 911/1393/22

Господарський суд Київської області у складі судді Черногуза А.Ф., розглянувши заяву приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича про звернення стягнення на грошові кошти з особи, яка має заборгованість перед боржником Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, у межах виконавчого провадження № 71933233 з примусового виконання наказу у справі № 911/1393/22 за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенерджітранс" про стягнення заборгованості,

за участю представників: не з`явились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.10.2022 було задоволено позовну заяву та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенерджітранс" (07200, Київська обл., Іванківський р-н, селище міського типу Іванків, вулиця Івана Проскури , будинок 86, ) на користь Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Храновського, будинок 11А, код 227678,95 грн заборгованості та 329621,23 грн судового збору.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини 1 статті 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно положень статті 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. На примусове виконання рішення Господарського суду Київської області було видано наказ від 01.05.2023.

Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем 11.09.2023 до господарського суду було подано заяву про звернення стягнення на грошові кошти осіб, які мають заборгованість перед боржником (в порядку передбаченому ст. 53 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 336 ГПК України) у межах виконавчого провадження № 71933233 з примусового виконання наказу у справі № 911/1393/22 за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" (29018, Хмельницька обл., місто Хмельницький, вулиця Храновського, будинок 11А, код 22767506) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенерджітранс" (07200, Київська обл., Іванківський р-н, селище міського типу Іванків, вулиця Івана Проскури , будинок 86, ).

Суд призначив судове засідання з розгляду заяви приватного виконавця на 19.09.2023 на 17:00. Ухвалу про признання судового засідання направлено виконавцю, стягувачу, боржнику та особі, яка визначена виконавцем, як така, що має заборгованість перед боржником Інститут водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України (03022, м. Київ, вул. Васильківська, буд. 37, ).

У судове засідання учасники справи не з`явились. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Ніколаєнко Ігорем Романовичем подано клопотання про розгляд заяви без його участі. Суд вважає за можливе розглянути заяву без учасників справи.

Відповідно до статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Відповідно до статті 336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Частиною 4 цієї ж статті визначено, що суд розглядає заяву про звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі, яка має заборгованість перед боржником, в судовому засіданні з викликом такої особи та учасників справи, проте їх неявка не перешкоджає розгляду справи за умови належного їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи.

Слід відзначити, що системний аналіз приписів статей 53 Закону України "При виконавче провадження" та 336 ГПК України свідчить про те, що такий спеціальний порядок звернення стягнення на майно (грошові кошти) передбачений законодавцем задля неупередженого, ефективного, своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, виключно, з метою фактичного виконання рішення суду.

При цьому, за своєю правовою природою положення вказаних статей не є імперативними, судова дискреція, в даному випадку, передбачає повноваження суду обирати між альтернативами підстави відмови або задоволення заяви, кожна з яких є законною, вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, з урахуванням всіх обставин справи та відомостей про всіх учасників процесу.

З огляду на положення вказаних норм, під час розгляду заяви про звернення стягнення на грошові кошти, що належать іншим особам відповідно до статті 336 ГПК України, предметом дослідження суду, у даному випадку, має бути факт наявності заборгованості, що підтверджується належними доказами, які відповідають вимогам статей 76-79 ГПК України, зокрема, це може бути відповідне рішення суду, або факт беззаперечності заборгованості особи, якій належать кошти, на які стягувач чи виконавець просить звернути стягнення.

Послідовна та стала правова позиція щодо предмета дослідження у даній категорії справ щодо застосування положень статті 336 ГПК України висловлена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 17.04.2020 у справі № 910/5300/17, постановах Верховного Суду від 23.07.2018 у справі № 925/1048/17, від 11.09.2019 у справі № 902/1260/15, від 01.08.2019 у справі № 927/313/18, від 06.02.2020 у справі № 913/381/18.

Суд констатує, що обов`язковою умовою для задоволення заяви про звернення стягнення на грошові кошти у відповідності до статті 336 ГПК України виступає наявність дійсної заборгованості, що не оспорюється або підтверджується судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Заявляючи про наявність заборгованості перед боржником (в межах виконавчого провадження за наказом, що виданий у справі № 911/1393/22), виконавець у тексті заяви посилався на рішення господарського суду міста Києва у справі № 910/4168/23 в додатках вказав рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/418/23 та долучив до заяви рішення у справі № 910/4365/23.

Заявник запевняв перед судом, що рішення господарського суду міста Києва про стягнення грошових коштів з Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенерджітранс", що не було оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів, набрало законної сили. Відповідно до інформації, що отримана виконавцем, зазначене рішення на виконання не подавалось.

Відповідно до статті 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Відповідно до статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення.

Перевіряючи наведену у заяві виконавця інформацію, суд здійснив пошук підтверджуючих відомостей у Єдиному державному реєстрі судових рішень та встановив, що станом на день розгляду заяви у реєстрі не було зазначено дати набрання законної сили рішенням у справі № 910/4365/23, копія якого долучена до заяви.

Суд зазначає, що таке рішення прийнято 09.08.2023 та оприлюднено в реєстрі 10.08.2023. Заява про звернення стягнення грошових коштів, що надійшла до суду від виконавця датована 07.09.2023. Тобто, виконавець стверджував перед судом, що рішення яке прийняте менше місяця тому, не було оскаржене в апеляційному порядку. При цьому жодних відомостей про таку обставину від суду, що розглядав справу чи від відповідача у справі № 910/4365/23 не подано.

Таким чином, беручи до уваги те, що рішення у справі № 910/4365/23 прийняте в серпні, коли заява про звернення стягнення грошових коштів розглядається лише у вересні цього ж року, суд не має достатніх підстав стверджувати про те, що таке рішення уже набрало законної сили через сплив строку на подання апеляційної скарги, коли прямих доказів цього у справу не подано, а у реєстрі судових рішень відсутні відомості про набрання ним законної сили.

Тож за таких умов суд відмовляє у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича про звернення стягнення на грошові кошти з особи, яка має заборгованість перед боржником враховуючи неможливість наразі суду констатувати, що така заборгованість перед боржником у справі № 911/1393/22 підтверджується рішенням, що уже набрало законної сили.

Керуючись ст. 234, 336 ГПК України та положеннями Закону України "Про виконавче провадження", суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу Київської області Ніколаєнка Ігоря Романовича про звернення стягнення на грошові кошти з особи, яка має заборгованість перед боржником Інституту водних проблем і меліорації Національної академії аграрних наук України, у межах виконавчого провадження № 71933233 з примусового виконання наказу у справі № 911/1393/22 за позовом Акціонерного товариства "Хмельницькобленерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біоенерджітранс" про стягнення заборгованості.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України.

Ухвала суду підлягає оскарженню в порядку та строки, визначені ст. ст. 254-256 ГПК України.

Ухвалу підписано 22.09.2023.

Суддя А.Ф. Черногуз