ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.2023 р. справа № 914/1678/23

За позовом: Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області, Львівська область, м. Дрогобич

до відповідача: Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради, Львівська область, м. Борислав

про стягнення 1 213 551, 07 грн.

Суддя Мороз Н. В.

при секретарі Дицькій С. З.

Представники:

Від позивача: Галамага Н.М.

Від відповідача: Сливка В. В.

Встановив:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Комунального підприємства Дрогобичводоканал Дрогобицької міської ради Львівської області до відповідача Комунального підприємства Вододар Бориславської міської ради про стягнення 1213 551,07 грн.

Ухвалою суду від 05.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

07.06.2023 через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» позивачем подано заяву, якою усунуто виявлені недоліки.

Ухвалою суду від 08.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 04.07.2023.

Ухвалою від 04.07.2023 підготовче засідання відкладено на 27.07.2023, про що сторони повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

Ухвалою суду від 27.07.2023 прийнято заяву Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області про зменшення розміру позовних вимог від 12.07.2023, продовжено підготовче провадження на 30 днів з 07.08.2023 і відкладено підготовче засідання на 29.08.2023.

Ухвалою суду від 29.08.2023 підготовче засідання відкладено на 19.09.2023, про що позивача повідомлено в порядку ст. 121 ГПК України.

29.08.2023 позивачем через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд» подано заяву від 28.08.2023 про збільшення розміру позовних вимог.

11.09.2023 через службу діловодства господарського суду відповідачем з власної ініціативи подано додаткові пояснення.

В судове засідання 19.09.2023 представник позивача з`явився.

Представник відповідача в судове засідання з`явився. Усно заперечив щодо суми заборгованості, обґрунтувавши це тим, що позивачем не враховано всі здійснені відповідачем оплати.

Суд звертає увагу, і аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 27.08.2019 у справі № 908/2242/18 та від 03.09.2019 у справі № 916/1423/17, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підставу позову. Визначені наведеними нормами ГПК України права, що належать тільки позивачеві, певним чином визначають диспозитивність господарського процесу. Принцип диспозитивності у господарському процесі означає, що процесуальні правовідносини виникають, змінюються і припиняються за ініціативи безпосередніх учасників спірних матеріальних правовідносин, які мають можливість за допомогою господарського суду розпоряджатися процесуальними правами і спірним матеріальним правом.

Згідно з п. 3.11. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, Господарським процесуальним кодексом України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об`єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. У будь-якому з таких випадків позивачем має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Таким чином, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів касаційного господарського суду від 28.03.2019 у справі № 910/23066/17, від 10.09.2019 у справі № 910/13267/18, від 10.12.2019 у справі № 923/1061/18, від 19.12.2019 у справі № 925/185/19, від 23.01.2020 у справі № 925/186/19 та від 09.07.2020 у справі № 922/404/19.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Отже, попри обов`язок суду вирішити наявний між сторонами спір з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів відповідних осіб, предмет і підстави позову визначає тільки позивач, який може в установленому порядку змінювати їх, тоді як суд позбавлений права на відповідну процесуальну ініціативу. Ефективність національного засобу правового захисту за змістом статті 13 Конвенції не залежить від упевненості в сприятливому результаті провадження. Ефективність має оцінюватися за можливістю виправлення порушення права, гарантованого Конвенцією, через поєднання наявних засобів правового захисту.

У статті 46 ГПК України унормовані процесуальні права та обов`язки сторін. Так, відповідно до частин 2, 3 статті 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; 3) відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Оскільки предмет позову кореспондує із способами захисту права, які визначені, зокрема статтею 16 ЦК України, то зміна предмета позову означає зміну матеріальної вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, що може полягати в обранні позивачем іншого, на відміну від первісно обраного, способу захисту порушеного права в межах спірних правовідносин, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Щоб вважатися ефективним і в такий спосіб відповідати статті 13 Конвенції, внутрішній засіб правового захисту повинен надати змогу компетентному національному органу як розглянути суть відповідної скарги за Конвенцією, так і забезпечити «належний захист».

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є інші юридичні факти.

Як вбачається із поданої позивачем до господарського суду позовної заяви, в обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 17.01.2022 між КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради (виконавець) та КП «Вододар» (споживач) укладено Договір №5136 про надання послуг з централізованого водовідведення (далі Договір № 5136). Відповідно до п. 1 Договору № 5136, Виконавець зобов`язався надавати Споживачеві послуги з централізованого водовідведення ДК 021:20-0 (відведення стічних вод), а Споживач зобов`язався оплачувати надані послуги за тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у порядку, строки та на умовах, передбачених договором. На виконання умов Договору № 5136, протягом 2022-2023 року позивачем надані відповідачу послуги з централізованого водовідведення, що підтверджується такими документами:

- за травень 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.05.2022 по 31.05.2022 № 80 від 31.05.2022; 2) акт № ОУ-0006178 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.05.2022 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура №5136 від 31.05.2022 на суму 211 004,35 грн.

- за червень 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.06.2022 по 30.06.2022 № 70 від 30.06.2022; 2) акт № ОУ-0007482 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 30.06.2022 на суму 204 197,76 грн.; 3) рахунок-фактура №.5136 від 30.06.2022 на суму 204 197,76 грн.

- за липень 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.07.2022 по 31.07.2022 № 90 від 01.08.2022; 2) акт № ОУ-0009426 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.07.2022 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 29.07.2022 на суму 211 004,35 грн.

- за серпень 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.08.2022 по 31.08.2022 № 90 від 31.08.2022; 2) акт № ОУ-0006409 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.08.2022 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 31.08.2022 на суму 211 004,35 грн.

- за вересень 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.09.2022 по 30.09.2022 № 110 від 30.09.2022; 2) рахунок-фактура № 5136 від 30.09.2022 на суму 204 197,76 грн.

- за жовтень 2022 року 1) акт про скид стоків з 01.10.2022 по 31.10.2022 № 129 від 31.10.2022; 2) акт № ОУ-0013094 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.10.2022 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 30.09.2022 на суму 211 004,35 грн.

- за листопад 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.11.2022 по 30.11.2022 № 141 від 30.11.2022; 2) акт № ОУ-0014435 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 30.11.2022 на суму 204 197,76 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 30.11.2022 на суму 204 197,76 грн.

- за грудень 2022 року: 1) акт про скид стоків з 01.12.2022 по 31.12.2022 № 139 від 30.12.2022; 2) акт № ОУ-0016668 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.12.2022 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 30.12.2022 на суму 211 004,35 грн.

- за січень 2023 року: 1) акт про скид стоків з 01.01.2023 по 31.01.2023 № 13 від 31.01.2023; 2) акт № ОУ-0000552 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.01.2023 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 31.01.2023 на суму 211 004,35 грн.

- за лютий 2023 року: 1) акт про скид стоків з 01.02.2023 по 28.02.2023 № 23 від 28.02.2023; 2) акт № ОУ-0001905 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 28.02.2023 на суму 190 584,58 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 01.02.2023 на суму 190 584,58 грн.

- за березень 2023 року: 1) акт про скид стоків з 01.03.2023 по 31.03.2023 № 33 від 31.03.2023; 2) акт № ОУ-0003331 здачі-прийняття робіт (наданих послуг) від 31.03.2023 на суму 211 004,35 грн.; 3) рахунок-фактура № 5136 від 31.03.203 на суму 211 004,35 грн.

- за квітень 2023 року: 1) акт про скид стоків з 01.04.2023 по 30.04.2023 № 43 від 01.05.2023; 3) рахунок-фактура № 5136 від 28.04.203 на суму 204 197,76 грн.

У позові позивач вказав, що за вказаний період ним було надано послуги з водовідведення на загальну суму 2290735,24 грн, проте відповідачем за такі послуги сплачено суму в розмірі 1051072,33 грн. Відтак, заборгованість відповідача за надані послуги за період з травня 2022 року по квітень 2023 року становить 1 239 662,91 грн.

При оплаті рахунків відповідач в призначенні платежу вказував конкретний місяць за який здійснюється оплата. Відповідно до призначень відповідач здійснив оплату:

- 29.12.2022 оплачено послуги з водовідведення за серпень 2022 в сумі 211 004,35 грн.;

- 30.12.2022 послуги з водовідведення за липень 2022 в сумі 211 004,35 грн.;

- 30.01.2023 послуги з водовідведення за вересень 2022 в сумі 204 197,76 грн.;

- 27.02.2023 послуги з водовідведення за січень 2023 в сумі 211 004,35 грн.;

- 31.03.2023 послуги з водовідведення за листопад 2022 в сумі 40 000 грн.;

- 18.04.2023 згідно з рішенням суду № 914/2276/22 від 24.01.2023 у розмірі 73 861,52 грн.;

- 28.04.2023 послуги з водовідведення березень 2023 в сумі 100 000 грн.;…».

З наведеного суд встановив, що позивачем у поданій до господарського суду позовній заяві підставами позову визначено неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з оплати наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг за договором про надання послуг з централізованого водовідведення від 17.01.2022 № 5136 за період з травня 2022 по квітень 2023.

Разом з тим, позивачем у поданій до господарського суду позовній заяві не обґрунтовано належними засобами доказування обставини надання відповідачу послуг з водовідведення за договором на загальну суму 2 290 735,24 грн, оскільки сума виставлених позивачем відповідачу рахунків-фактур за вказаний позивачем у позовній заяві період (з травня 2022 по квітень 2023) становить 2 484 406,07 грн, а не 2 290 735,24 грн (211 004,35 + 204 197,76 + 211 004,35 + 211 004,35 + 204 197,76 + 211 004,35 + 204 197,76 + 211 004,35 + 211 004,35 + 190 584,58 + 211 004,35 + 204 197,16).

Також позивачем у поданій до господарського суду позовній заяві не обґрунтовано належними засобами доказування доводів про здійснення відповідачем часткових оплат наданих за договором послуг на суму 1 051 072,33 грн.

Попри наведене, позивач у поданій до господарського суду відповіді на відзив зазначив, що: «…В свою чергу, звертаю увагу суду на те, що предметом позову є стягнення заборгованості за період листопад 2022 квітень 2023 у розмірі 1 239 662,91 грн та нарахування штрафних санкцій на непогашену заборгованість з травня 2022 року по квітень 2023 року, за період, який не охоплювався попереднім рішенням (тобто з 29.11.2022 по 23.05.2023)….».

У поданій до господарського суду заяві про зменшення розміру позовних вимог позивач зазначив, що: «…Позовна заява КП «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради, з що на виконання умов Договору № 5136 протягом листопада 2022 квітня 2023 року позивачем надані послуги з централізованого водовідведення на загальну суму 2 290 735,24 грн, а відповідачем сплачено 1 051 072,33. Таким чином розмір основної заборгованості за надані послуги з централізованого водовідведення складає 1 239 662,91 грн.

07.07.2023 Позивачем отримано відзив на позовну заяву, в якому Відповідач додав платіжну інструкцію №7346 від 31.05.2023 року на суму 10 000 грн та платіжну інструкції №4550 від 31.05.2023 року на суму 30 000 грн, які були сплачені після подання позовної заяви до суду.

Окрім того, згідно з випискою банківського рахунку КП «Дрогобичводоканал», Комунальним підприємством «Вододар» здійснено оплати 28.06.2023 на суму 30 000 грн та 40 000 грн за централізоване водовідведення згідно з рахунком № 5136 за травень 2023….».

Разом з тим, позивачем у поданій заяві про зменшення розміру позовних вимог, з урахуванням долучених до позовної заяви рахунків-фактур за договором № 5136, не обґрунтовано належними засобами доказування доводів про надання відповідачу послуг з централізованого водовідведення протягом листопада 2022 квітня 2023 на суму 2 290 735,24 грн, оскільки, як вбачається із долучених до позовної заяви рахунків-фактур, загальна вартість наданих позивачем за загаданий період послуг за договором становить 1 231 992,55 грн (204 197,76 + 211 004,35 + 211 004,35 + 190 584,58 + 211 004,35 + 204 197,16).

Також, позивачем, з урахуванням доводів про сплату відповідачем згідно платіжних інструкцій від 31.05.2023 №7346 на суму 10 000 грн, від 31.05.2023 №4550 на суму 30 000 грн, а також банківської виписки про сплату 28.06.2023 за централізоване водовідведення згідно з рахунком № 5136 за травень 2023 30 000 грн та 40 000 грн, що в сумі складає 110 000 грн (10 000 + 30 000 + 30 000 + 40 000) не обґрунтовано належними засобами доказування здійснення відповідачем часткового погашення суми основного боргу з оплати наданих позивачем послуг за договором на суму 100 000 грн, внаслідок чого сума основного боргу за договором, стягнення якої є предметом спору у цій справі зменшилась з 1 239 662,91 грн до 1 139 662,91 грн.

Приписами ч. 3 ст. 16 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

У відповідності до ст. 177 ГПК України, завданнями підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Згідно з п.п. 3, 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; правові підстави позову; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності).

З врахуванням встановлених в мотивувальній частині цієї ухвали обставин справи суд зазначає, що позивачем в порушення вимог п. 3 ч. 3 ст. 162 ГПК України не зазначено у поданій до господарського суду позовній заяві (з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) обґрунтованого розрахунку заявлених до стягнення сум.

Також, позивачем, в порушення вимог п.п. 5, 8 ч. 3 ст. 162 ГПК України, з врахуванням суперечливості доводів позивача щодо підстав позову, не викладено обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги, не зазначено доказів, які підтверджують вказані обставини, зокрема, щодо періоду та суми наданих за договором послуг, дат і сум часткових погашень заборгованості, стягнення якої є предметом спору у цій справі, відповідачем, а також не визначено правових підстав позову.

Згідно з ч. 11 ст. 176 ГПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-3П, не є порушенням права на судовий захист відмова суду у прийнятті позовної заяви та інших заяв, скарг, оформлених не у відповідності до чинного законодавства.

З наведеного суд дійшов висновків про наявність правових підстав до залишення позовної заяви Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради про стягнення 1 213 551, 07 грн без руху у відповідності до положень ч. 11 ст. 176 ГПК України та надання позивачу строку для усунення недоліків.

Щодо поданої позивачем 29.08.2023 заяви про збільшення розміру позовних вимог суд зазначає, що як встановлено судом в мотивувальній частині цієї ухвали, підставами позову позивачем у поданій до господарського суду позовній заяві визначено неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з оплати наданих позивачем та прийнятих відповідачем послуг за договором про надання послуг з централізованого водовідведення від 17.01.2022 № 5136 за період з травня 2022 по квітень 2023.

В той же час, у поданій заяві позивач збільшує позовні вимоги на суму 211 004,35грн. згідно з рахунком, виставленим за травень 2023 і зазначив, що із врахуванням наданих послуг за травень 2023, а також помилкового неврахування часткової оплати відповідачем 10 000 грн, розмір основної заборгованості становить 1 340 667,26 грн.

У відповідності до ч. 2 ст. 46 ГПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітись заявлення ще однієї чи кількох вимог додатково викладених у позовній заяві. Не правомірно під виглядом збільшення розміру позовних вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті позовної заяви.

З врахуванням наведеного, беручи до уваги встановлені в мотивувальній частині цієї ухвали обставини справи суд зазначає, що доповнення позову новими підставами (щодо неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов`язань з оплати наданих за договором про надання послуг з централізованого водовідведення від 17.01.2022 № 5136 послуг за травень 2023) за умови одночасної зміни предмета позову шляхом включення до складу заборгованості, стягнення якої є предметом спору у цій справі, 211 004,35 грн суми основного боргу відповідача з оплати наданих за договором послуг у травні 2023, за своєю правовою природою не є збільшенням розміру позовних вимог, а є пред`явленням нового позову із іншим предметом та підставами позову, що виключає можливість розгляду поданої позивачем заяви як заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відтак, заяву Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області про збільшення розміру позовних вимог слід відхилити.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 42, 46, 176, 177, 183, 222, 231-236 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд,

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області до Комунального підприємства «Вододар» Бориславської міської ради про стягнення 1 213 551, 07 грн залишити без руху, надавши позивачу строк 5 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вищевказаних недоліків.

2. Заяву Комунального підприємства «Дрогобичводоканал» Дрогобицької міської ради Львівської області про збільшення розміру позовних вимог відхилити.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений законом, згідно з ч.13 ст.176 ГПК України, позовна заява залишається без розгляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строк, передбачені ст. 235 ГПК України та оскарженню не підлягає.

Суддя Мороз Н.В.