ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07.09.2023р. Справа №905/351/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Величко Н.В.,

при секретарі судового засідання Кравець А.Є., -

розглянувши у відритому судовому засіданні матеріали

за позовом: Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця (; адреса місцезнаходження: 84404, Донецька область, м. Лиман, вул. Привокзальна, буд. 22; електронна пошта: )

до відповідача: Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради ( адреса місцезнаходження: 84502, Донецька область, м. Бахмут, вул. Перемоги, буд. 53; електронна пошта: )

про стягнення 1.172.111,21 грн.

представники не з`явились, -

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця подано до господарського суду позовну заяву про стягнення з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради 1172111 (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сто одинадцять) гривень 21 копійку збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2020 року.

Нормативно позовні вимоги обґрунтовані ст. 7, ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт», підпункт «г» пункту 1 ст. 91 та пункт 7 Прикінцевих та Перехідних положень Бюджетного кодексу України, Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 29.01.2003 (далі Положення № 117), Правила перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України, затверджені згідно наказу № 1196 від 27.12.2006 Міністерства транспорту та зв`язку України, Порядок обслуговування громадян залізничним транспортом, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1997 № 252 (далі Порядок № 252), Порядок розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2009 № 1359 (далі Порядок № 1359), ст.ст. 11, 22, 509, 526, 610, 612, 617 Цивільного кодексу України, ст.ст. 144, 174, 193, 218 Господарського кодексу України.

На підтвердження вимог надано суду: правовстановлюючі (статутні) документи позивача, претензію від 20.05.2021 № 2021/2457 на суму 1172111,21 грн., акти звіряння заборгованості, договір № 165/2020 від 05.08.2020 (зареєстрований № ДОН/НРП-20117/НЮ-і від 11.08.2020), облікові форми про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів, листи від 28.02.2020 №2021/1089, від 10.04.2020 №вх01-1508-10, від 28.02.2020 № 12/840-2, від 09.07.2020 №в.о.Н-01/1666, від 13.07.2020 № 12/3421, від 14.07.2020 № 2021/3192, від 19.08.2021 № 04вх.01-5076, від 08.12.2020 № 2021/5626, зведені відомості, виписки про рух коштів по рахунку, які долучені до справи.

Відповідач у поданому ним відзиві заперечує проти задоволення позовних вимог.

Як зазначає відповідач, між сторонами 05.08.2020 укладено договір № 165/2020, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання сплатити позивачу компенсацію вартості послуг з перевезення пільгових категорій громадян в межах суми бюджетних асигнувань - у розмірі 500000,00 грн. до 31 грудня 2020 року. Такі зобов`язання відповідач виконав, сплативши позивачу згідно платіжних доручень № 2637 від 27.08.2020 суму 40404,66 грн., № 3220 від 28.09.2020 суму 50387,05 грн., № 3617 від 28.10.2020 суму 51745,72 грн., № 3968 від 26.11.2020 суму 106184,70 грн., № 4777 від 22.12.2020 суму 149562,93 грн., № 4543 від 28.12.2020 суму 101714,94 грн. Відповідач стверджує, що у даному випадку належним відповідачем за вимогами про стягнення збитків за пільгові перевезення громадян у приміському сполученні має бути саме Кабінет Міністрів України, як орган що визначає порядок та умови надання з державного бюджету місцевим бюджетам субвенцій, а відповідач має відшкодовувати витрати, пов`язані з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян-мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади залізничним транспортом приміського сполучення. Також відповідач зазначає, що предметом розгляду є збитки за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян за період 01.01.2020-31.12.2020, позивач звернувся до суду з цим позовом 07.04.2023, але з урахуванням загального (трирічного) строку позовної давності, який сплив на думку відповідача, розглядатись можуть лише вимоги позивача з 07.04.2020, тому відповідач просить застосувати до вимог позивача наслідки спливу строку позовної давності.

На підтвердження заперечень надано суду правовстановлюючі документи відповідача.

У відповіді на відзив від 29.05.2023 № 2022/60 позивач заперечує проти аргументів Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Вказує, що відповідно до п.7.1 укладеного договору № 165/2020, зареєстрований №Дон/НРП-20117/НЮ-і, від 11.08.2020, цей договір набирає чинності з 1 січня 2020 року і діє в частині надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян до 31 грудня 2020 року, але компенсація за послуги по пільговому перевезенню окремих категорій громадян від УСЗН Бахмутської міської ради почала здійснюватися лише з серпня 2020 року, в той час як послуги пільговикам позивач надавав з початку року. На момент підписання договору відповідачу було достеменно відомо про суму вже наданих позивачем послуг з перевезення пільговиків приміським залізничним транспортом, починаючи з січня 2020 року і, відповідно, прогнозну суму до кінця року. Тобто, сума яка зазначалася у договорі 500000,00 грн., була завідомо нижчою від потрібної. Позивач зазначає, що він звертався до відповідача з ініціативою додаткового виділення коштів на компенсацію витрат залізниці та укладення додаткової угоди до договору на збільшення кошторисних призначень, проте результат відсутній, позивач був змушений укладати договір на умовах відповідача з метою покриття збитків.

Також позивачем заявлено клопотання від 29.05.2023 № 2022/61 про поновлення йому строку позовної давності до вимог про стягнення з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради 1172111,21 грн. збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2020 року, посилаючись між іншим на Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19) (набув чинності 02.04.2020), згідно якого Розділ Прикінцеві та перехідні положення Цивільного кодексу України доповнено пунктом 12, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. Також позивач посилається на триваючий до тепер воєнний стан на всій території країни, запроваджений Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 з подальшими змінами, затвердженими відповідними законами України.

Управлінням соціального захисту населення Бахмутської міської ради подано 13.06.2023 через підсистему Електронний суд заперечення на відповідь на відзив позивача, в якому викладено заперечення проти задоволення позовних вимог, наполягає на застосуванні строку позовної давності до вимог позивача.

На виконання ухвали від 15.06.2023 надано суду додаткові пояснення від 04.07.2023 (сформовані через підсистему «Електронний суд»), рішення 144 сесії 6 скликання Бахмутської міської ради від 22.07.2020 № 6/144-3052 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади у новій редакції» з додатками, які долучено до справи.

На виконання ухвали суду від 18.07.2023 відповідачем надано рішення 137 сесії 6 скликання Бахмутської міської ради від 20.12.2019 № 6/137-2794 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади» з додатками, які долучено до справи.

ХІД СПРАВИ:

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 14.04.2023 відкрито провадження у справі 905/351/23, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.05.2023, визначено сторонам строк для вчинення дій процесуального характеру. Повідомлено сторін, що участь у судовому засіданні можлива для учасників справи лише в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області. З урахуванням положень статті 3 Конституції України про те, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю - рекомендовано у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 Господарського процесуального кодексу України.

Підготовче провадження відкладалось відповідно до ухвал суду від 15.05.2023, від 15.06.2023, від 18.07.2023.

Ухвалою від 16.08.2023 закрито підготовче провадження у справі № 905/351/23 та призначено її розгляд по суті на 07.09.2023; визнано явку уповноважених представників учасників справи не обов`язковою. Повідомлено, що участь у судовому засіданні можлива для учасників справи лише в режимі відеоконференції та відбудеться лише за умови наявності об`єктивних обставин, які забезпечать безпеку проведення судового засідання у приміщенні Господарського суду Донецької області. Роз`яснено учасникам справи їх право подавати до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності за наявними матеріалами в порядку частини третьої статті 196 ГПК України.

На виконання розпорядження голови суду від 30.01.2023 № 1-р «Про відправку вихідної кореспонденії» направлення цих ухвал здійснено шляхом електронного листування на електронні адреси учасників справи. Додатково оприлюднено відповідне оголошення на офіційній сторінці Господарського суду Донецької області веб-порталу Судова влада України.

Всі процесуальні акти суду у цій справі оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень офіційного веб-порталу Судова влада України в мережі Інтернет, відомості якого є відкритими для безоплатного цілодобового доступу відповідно до Закону України Про доступ до судових рішень.

Відтак, учасники даної справи вважаються повідомленими про дату, час та місце судового засідання належним чином.

08.08.2023 від Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця надійшла заява № 2022/68 про розгляд справи без участі представників позивача за наявними матеріалами, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Відповідачем через підсистему Електронний суд неодноразово подавались заяви про розгляд справи у відсутність представника відповідача згідно ч. 3 ст. 196 Господарського процесуального кодексу України.

На дату судового засідання у цій справі в Україні діє воєнний стан, який запроваджено Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 (з подальшими змінами), затвердженим відповідними Законами України. Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією Харківська міська територіальна громада з 24.02.2022 включена до території, на яких ведуться бойові дії. Продовжено особливий режим роботи Господарського суду Донецької області, запроваджений розпорядчими актами керівництва суду (наказ від 28.02.2022 № 20, розпорядження від 15.04.2022 № 9-р та рішення зборів суддів Господарського суду Донецької області №2 від 13.06.2022).

За приписами статті 129 Конституції України, статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

З огляду на необхідність розгляду господарської справи впродовж розумних строків в контексті встановлених п. 1 статті 6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року гарантій, явка представників учасників справи у судове засідання не була визнана обов`язковою, учасники справи мали достатньо часу для висловлення своєї правової позиції і надання доказів на підтвердження аргументів, тому суд вважає можливим розглянути справу у цьому судовому засіданні в приміщенні суду у відсутність учасників справи, що не з`явились.

Згідно ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

ВСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ:

20.12.2019 Бахмутською міською радою (137 сесія 6 скликання) прийнято рішення № 6/137-2794 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади». Вказаним рішенням затверджено Порядок проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, а також Примірний договір про виплату компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади; встановлено, що дане рішення набирає чинності з 01.01.2020.

Згідно із цим Порядком, компенсаційні виплати підприємству перевізнику регіональній філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» здійснюються на підставі договору про виплату компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади. Договір укладається на відповідний бюджетний рік з зазначенням суми компенсації в межах бюджетних призначень (п.1.5). Договір укладається між підприємством-перевізником та Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради (п.2.1).

Порядок здійснення компенсаційних виплат врегульовано розділом 2 цього Порядку.

Цей Порядок діє до його відміни або до затвердження центральними органами виконавчої влади відповідного нормативно-правового акта, який буде регламентувати відносини у цій сфері (п.2.8 Порядку).

22.07.2020 Бахмутською міською радою (144 сесія 6 скликання) прийнято рішення № 6/144-3052 «Про затвердження Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади у новій редакції». Дане рішення набирає чинності з 01.08.2020 (п.2 рішення).

У пункті 1.3 Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади у новій редакції визначено, що Порядок застосовується для розрахунків з підприємством - перевізником регіональною філією «Донецька залізниця» АТ «Укрзалізниця», яке здійснює перевезення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади залізничним транспортом приміського сполучення згідно Порядку та укладених договорів в межах кошторисних призначень.

Згідно із цим Порядком, відшкодування витрат за пільгове перевезення окремих категорій громадян здійснюється підприємству - перевізнику згідно з помісячним розписом, в межах обсягів бюджетних призначень, передбачених в бюджеті Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на компенсацію цих послуг (перевезень) (п. 1.5).

Компенсаційні виплати підприємству - перевізнику здійснюються на підставі примірного договору на відшкодування витрат за пільгове перевезення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, укладеного між підприємством-перевізником та Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради, за кошти бюджету Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади (Додаток 2), який укладається на відповідний бюджетний рік з зазначенням суми компенсації в межах бюджетних призначень (п.1.6).

Порядок здійснення компенсаційних виплат врегульовано розділом 2 цього Порядку.

Цей Порядок діє до його відміни або до затвердження центральними органами виконавчої влади відповідного нормативно-правового акта, який буде регламентувати відносини у цій сфері (п.2.8 Порядку).

Із відкритих джерел, що містяться у загальному доступі судом встановлено, що Рішенням Бахмутської міської ради 6 скликання від 20.12.2019 №6/137-2797 затверджено Програму економічного і соціального розвитку території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік (посилання: http://artemrada.gov.ua/documents/).

Рішенням Рішення Бахмутської міської ради від 24.06.2020 №6/143-3047 внесено зміни до Програми економічного і соціального розвитку території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік, згідно з яким: у Паспорті Програми п. 9 та п.п. 9.1 викладено у новій редакції: Загальний обсяг фінансових ресурсів, необхідних для реалізації Програми, всього 2955695,2 тис.грн., в т.ч. за рахунок коштів: державного бюджету 704601,4 тис.грн.; обласного бюджету - 233151,2 тис.грн.; бюджету Бахмутської міської ОТГ - 449428,7 тис.грн., підприємств - 69525,0 тис.грн., інших джерел - 1498988,9 тис.грн. (п.1.1. рішення); Додаток 5 «Джерела та обсяги фінансування програми у 2020 році» до Програми викладено у новій редакції згідно з додатком 3. (п. 1.4. рішення).

З матеріалів справи відомо, що 05.08.2020 між Управлінням праці та соціального захисту населення Бахмутської міської ради як головним розпорядником коштів на пільгове перевезення окремих категорій громадян-мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади (далі - платник) та Регіональною філією «Донецька залізниця» Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - перевізник) укладено договір № 165/2020 (зареєстрований № ДОН/НРП-20117/НЮ-і від 11.08.2020) на відшкодування витрат за пільгове перевезення окремих категорій громадян-мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади залізничним транспортом приміського сполучення (далі - договір).

Пунктом 1.1 цього договору передбачено, що він регламентує взаємовідносини сторін щодо відшкодування платником втрат перевізнику за перевезення окремих категорій громадян, які відповідно до чинного законодавства України мають право на пільговий проїзд (надалі - пільгові категорії громадян) в залізничному транспорті приміського сполучення у 2020 році за рахунок коштів бюджету Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п. 2.1 договору сторони виконують взаємні обов`язки з метою забезпечення задоволення потреб населення Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади у перевезеннях залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян відповідно до переліку категорій пільговиків, проїзд яких на залізничному транспорті приміського сполучення проводяться компенсаційні виплати за рахунок коштів бюджету Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади згідно Додатку 1 Порядку.

Перевізник зобов`язується здійснювати пільгові перевезення передбачених чинним законодавством України категорій громадян, які зазначені в Додатку 1 до Порядку за рахунок коштів бюджету Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади у 2020 році та інформувати населення про порядок і умови пільгового проїзду окремих категорій населення мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, дотримуватись встановленого руху поїздів (п.2.2, п.2.3 договору)

Перевізник несе персональну відповідальність за своєчасність подання документів, передбачених Порядком, за достовірність інформації про пільговиків, включених до розрахунку компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, який є підставою для перерахування коштів (п. 2.4 договору)

Платник згідно з Порядком та в межах суми бюджетних асигнувань, передбачених в кошторисах доходів та видатків платника на відповідний рік, зобов`язується сплатити перевізнику компенсацію у розмірі 500,00 тис.грн. до 31 грудня 2020 року за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на підставі наданих перевізником документів, передбачених цим договором та Порядком (п. 2.6 договору).

Згідно з п.3.2 договору, перевізник подає платнику щомісячно не пізніше 15 числа кожного місяця наступного за звітним місяцем розрахунки компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади згідно Додатку 3 до Порядку (далі розрахунки) та акт звіряння заборгованості згідно Додатку 4 до Порядку.

Перерахування коштів на покриття збитків перевізнику за пільгове перевезення окремих категорій громадян провадиться згідно з помісячним розписом асигнувань, акта звіряння заборгованості, в межах фактичної кредиторської заборгованості на дату проведення розрахунків (п. 3.3 договору)

У разі неподання або невчасного подання перевізником платнику документів для проведення компенсації за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян - мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади, відшкодування проводиться у наступному місяці (п. 3.4 договору).

Розрахунки за грудень місяць поточного року перевізник надає платнику не пізніше 25 грудня поточного року (п.3.5 договору)

Згідно з п. 3.6 цього договору, при повному відшкодуванні платником компенсації за проїзд окремих пільгових категорій громадян в межах бюджетних призначень 2020 року договір вважається виконаним.

Даний договір набирає чинності з 01.08.2020 року і діє в частині надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян до 31.12.2020 року, а в частині здійснення компенсаційних виплат до їх виплат в межах бюджетних призначень (п.7.2 договору)

Умови цього договору можуть бути змінені та доповнені за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткових письмових угод, які є його невід`ємною частиною (п.7.2 договору)

Матеріали справи свідчать, що вказаний договір підписаний обома сторонами без заперечень та розбіжностей, скріплений печатками обох сторін.

Додаткові угоди до цього договору не укладались і до справи не надавались.

Згідно Рішення Бахмутської міської ради від 23.12.2020 №7/3-71 «Про внесення змін до Програми економічного і соціального розвитку території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік» (посилання: https://artemrada.gov.ua/documents/economics) внесено та затверджено наступні зміни до Програми економічного і соціального розвитку території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік, затвердженої рішенням Бахмутської міської ради від 20.12.2019 № 6/137-2797, із змінами, внесеними до неї рішеннями Бахмутської міської ради від 21.04.2020 №6/141-2953, від 26.08.2020 № 6/145-3070 (далі Програма): У Паспорті Програми п. 9 та п.п. 9.1 викласти у новій редакції: Загальний обсяг фінансових ресурсів, необхідних для реалізації Програми, всього 2971136,7 тис.грн., в т.ч. за рахунок коштів: державного бюджету 711511,7 тис.грн.; обласного бюджету - 239568,6 тис.грн.; бюджету Бахмутської міської ОТГ - 461538,9 тис.грн., підприємств - 461538,9 тис.грн., інших джерел - 1488992,5тис.грн. (п.1.1. рішення); Додаток 5 «Джерела та обсяги фінансування програми у 2020 році» до Програми викласти у новій редакції згідно з додатком 2. (п. 1.3. рішення).

Матеріали справи містять Облікові форми (частина без номеру та дати складання) про недоотримані кошти за перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян, витрати на перевезення яких відшкодовуються з державного та місцевих бюджетів на загальну суму 1672111,21 грн., за змістом яких:

у січні 2020 року залізницею оформлено всього 3387 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 381241,03 грн.,

у лютому 2020 року залізницею оформлено 3422 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 326742,86 грн.,

у березні 2020 року залізницею оформлено 2123 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 189307,29 грн.,

у червні 2020 року залізницею оформлено 388 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 7556,06 грн.,

у липні 2020 року залізницею оформлено 457 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 99379,97 грн.,

у серпні 2020 року залізницею оформлено 1111 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 141353,17 грн.,

у вересні 2020 року залізницею оформлено 1135 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 182308,45 грн.,

у жовтні 2020 року залізницею оформлено 1073 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 126671,99 грн.,

у листопаді 2020 року залізницею оформлено 884 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 86724,34 грн.,

у грудні 2020 року залізницею оформлено 721 пільгових проїзних документів (квитків), сума недоотриманих коштів з урахуванням ПДВ становить 130826,05 грн.,

Також позивачем надано загальні зведені відомості по типах пільг та квитків у приміському сполученні за 2020 рік.

Згідно наданих банківських виписок по рахунку за період 28.08.2020-29.12.2020, Управлінням соціального захисту населення Бахмутської міської ради перераховано позивачу компенсації пільгового проїзду за 2020 рік на загальну суму 500000,00 грн.

Сторонами не оспорюється, що позивач надсилав відповідачу претензію №2021/2457 від 20.05.2021 на суму 1172111,21 грн. компенсації наданих перевізником послуг по пільговому перевезенню пасажирів за підсумками 2020 року.

У відповідь на цю претензію (лист № 04вих.01-5076 від 19.08.2021) Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради вказала на те, що ним належним чином повністю виконані умови та зобов?язання за договором, а тому відсутня вказана у претензії заборгованість в сумі 1172111,21 грн.

Вважаючи свої права порушеними, АТ "Українська залізниця" в особі Регіональної філії Донецька залізниця акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до суду з цим позовом та просить стягнути з Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради 1172111 (один мільйон сто сімдесят дві тисячі сто одинадцять) гривень 21 копійку збитків за пільгове перевезення пасажирів за 12 місяців 2020 року.

КВАЛІФІКАЦІЯ ПРАВОВІДНОСИН ТА ЇХ ОЦІНКА СУДОМ:

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути договори та інші правочини, а також безпосередньо акти цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 144 Господарського кодексу України передбачено, що майнові права та майнові обов`язки суб`єкта господарювання можуть виникати з актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За приписами частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, в тому числі, з господарського договору та безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію, закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначено Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Пільгове перевезення пасажирів залізничним транспортом передбачено низкою законодавчих актів України. Так, соціальні пільги на пасажирські перевезення для ряду категорій громадян встановлено, зокрема, Міжурядовою Угодою про взаємне визнання прав на пільговий проїзд для інвалідів та учасників Великої Вітчизняної війни, а також осіб, прирівняних до них від 12.03.1993, законами України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про охорону дитинства», «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Відповідно до ч. 6 ст. 9 Закону України «Про залізничний транспорт» для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Пунктом 6 «Порядку обслуговування громадян залізничним транспортом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.1997 № 252, встановлено, що суб`єкти господарської діяльності, які займаються перевезенням та обслуговуванням пасажирів, повинні забезпечити надання пільг особам, які мають на це право згідно із законодавством України.

Згідно з абз. 3 ст. 4 Закону України «Про залізничний транспорт» управління процесом перевезень у внутрішньому і міжнародному сполученнях здійснюється централізовано і належить до виключної компетенції Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Норми вище вказаних законів, зокрема, закріплюють реалізацію державних гарантій певним категоріям громадян та є нормами прямої дії: безумовному обов`язку залізничного перевізника надавати пільги визначеним категоріям громадян кореспондує безумовний обов`язок Держави в особі її органів відшкодувати такі пільги.

Відтак, обслуговуючи категорії громадян, які мають право на пільговий проїзд залізничним транспортом, Залізниця не має права відмовити їм з підстав відсутності належного фінансування для подальшого відшкодування залізницям витрат на перевезення визначених категорій громадян.

Забезпечуючи пільгове перевезення окремих категорій громадян, Держава поклала на себе обов`язок відшкодовувати збитки, понесені залізничним транспортом, за рахунок державного або місцевого бюджетів у залежності від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Пунктом 2.6 укладеного між позивачем та відповідачем договору встановлено, що платник згідно з Порядком та в межах суми бюджетних асигнувань, передбачених в кошторисах доходів та видатків платника на відповідний рік, зобов?язується сплатити перевізнику компенсацію у розмірі 500,00 тис. грн. до 31 грудня 2020 року за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об?єднаної територіальної громади на підставі наданих Перевізником документів, передбачених цим Договором та Порядком.

Даний договір набирає чинності з 01.08.2020 року і діє в частині надання послуг з перевезення пільгових категорій громадян до 31.12.2020 року, а в частині здійснення компенсаційних виплат до їх виплат в межах бюджетних призначень (п.7.2 договору).

Стаття 627 ЦК України встановлює, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб`єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів. Свобода договору передбачає можливість укладати не лише ті договори, які передбачені нормами чинного цивільного законодавства, а й ті, які законом не передбачені, але в такому разі такий договір не повинен суперечити законодавству. Також принцип свободи договору полягає в можливості особи вільно обирати контрагента.

Відповідно до приписів статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частин 1 3 статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

В матеріалах справи відсутні докази того, що умови договору № 165/2020 від 05.08.2020 (зареєстрований № ДОН/НРП-20117/НЮ-і від 11.08.2020) застосовуються до відносин між сторонами, які виникли до його укладення.

За висновком суду позивач безпідставно просить стягнути з відповідача збитки за пільгові перевезення громадян за 12 місяців 2020 року, зокрема за період з січня по липень 2020 року.

Матеріалами справи підтверджується і сторонами не заперечується, що відповідач в період серпня-грудня 2020 сплатив позивачу суму компенсації пільгового проїзду за 2020 рік в розмірі 500000,00 грн., що узгоджується з умовами договору.

Суд вважає слушними аргументи відповідача про те, що у даному випадку належним відповідачем за вимогами про стягнення збитків за пільгові перевезення громадян у приміському сполученні має бути саме Кабінет Міністрів України, як орган що визначає порядок та умови надання з державного бюджету місцевим бюджетам субвенцій, а відповідач має відшкодовувати витрати, пов`язані з наданням пільг по перевезенню окремих категорій громадян-мешканців Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади залізничним транспортом приміського сполучення в межах відповідних асигнувань.

Суд відхиляє посилання позивача на висновки Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 904/94/19.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.03.2020 у справі № 904/94/19 за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Управління соціальної політики Нікопольської міської ради про стягнення збитків за пільгове перевезення пасажирів за 2016 рік, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків про те, що відшкодування витрат на пільгове перевезення пасажирів здійснюється управлінням соціальної політики міської ради за рахунок державних субвенцій на підставі, у тому числі, норм статей 89, 102 Бюджетного кодексу України, положень Порядку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2002 № 256, а уповноважений на те державою орган у силу закону має відшкодувати за рахунок бюджетних коштів понесені витрати позивачу.

Отже, вищенаведена постанова Великої Палати Верховного Суду ухвалена відповідно до законодавства, яке було чинним на момент існування спірних правовідносин, яке є відмінним від правового регулювання спірних правовідносин у справі, що розглядається.

Розглядаючи спір у цій справі, вуд враховує правову позицію викладену у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.06.2023 у справі №916/3938/21.

За ч.6 ст.9 Закону "Про залізничні перевезення" для захисту інтересів окремих категорій громадян на пасажирських перевезеннях, у тому числі приміських, можуть передбачатися пільгові тарифи. Збитки залізничного транспорту загального користування від їх використання відшкодовуються за рахунок державного або місцевих бюджетів залежно від того, яким органом прийнято рішення щодо введення відповідних пільг.

Враховуючи приписи статей 11, 167, 170, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) та статей 3, 193 Господарського кодексу України (далі - ГК) в Укрзалізниці виникло цивільне право на відшкодування вартості послуг перевезення, наданих особам, які згідно з чинним законодавством мають право на соціальні пільги, а у держави (її відповідного органу) як замовника послуг - цивільний обов`язок здійснити з позивачем розрахунок за надані цим особам послуги.

Отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме положення господарського законодавства (в цьому випадку - Закону України "Про залізничний транспорт"), а не Бюджетного кодексу України (далі БК), який визначає засади функціонування бюджетної системи України, до якої позивач (Укрзалізниця) не належить. Тому застосування положень цього Кодексу у контексті визначення особи-боржника у цивільних правовідносинах є помилковим.

Між тим, визначення особи, зобов`язаної здійснити розрахунок у спірних правовідносинах, із застосуванням ч.6 ст.9 Закону України "Про залізничний транспорт" відповідає і приписам БК.

Колегія суддів Об`єднаної палати, аналізуючи норми права, передбачені підпунктом "б" п.4 ч.1 ст.89, ст.102 БК (виключені на підставі Закону від 20.12.2016 №1789-VIII "Про внесення змін до БК", який набрав чинності 01.01.2017) та підпунктом "ґ" п.3 ч.1 ст.91 БК, дійшла висновку, що законодавець розмежовував компенсаційні виплати за пільговий проїзд окремих категорій громадян у межах реалізації державних програм соціального захисту від інших подібних видатків.

Водночас колегія суддів Об`єднаної палати заначила, що не означає автоматичного поширення випадків здійснення видатків за підпунктом "ґ" п.3 ч.1 ст.91 БК на видатки, які здійснювалися за нормами, які виключено.

За підпунктом "є" п.9 ч.1 ст.87 БК до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених п.5 ч.2 ст.67-1 цього Кодексу), належать видатки на інші програми в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України такий перелік на 2020 рік (спірний період у цій справі) не затверджувався, однак, це не змінює фактичне існування програм в галузі соціального захисту та соціального забезпечення, що забезпечують виконання загальнодержавних функцій, та не звільняє державу від здійснення видатків для забезпечення реалізації таких програм.

Засади формування та застосування державних соціальних стандартів і нормативів, спрямованих на реалізацію закріплених Конституцією України та законами України основних соціальних гарантій, визначає Закон "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" (далі - Закон "Про державні соціальні гарантії") відповідно до ст.1 якого державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, встановлені законами пільги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму

Статтею 17 Закону "Про державні соціальні гарантії" унормовано, що основні державні соціальні гарантії встановлюються законами з метою забезпечення конституційного права громадян на достатній життєвий рівень.

Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема щодо забезпечення пільгових умов задоволення потреб у товарах та послугах окремим категоріям громадян, які потребують соціальної підтримки (ст.18 Закону "Про державні соціальні гарантії").

Відповідно до ст.19 Закону "Про державні соціальні гарантії" виключно законами України визначаються пільги щодо оплати житлово-комунальних, транспортних послуг і послуг зв`язку та критерії їх надання. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності. Органи місцевого самоврядування при розробці та реалізації місцевих соціально-економічних програм можуть передбачати додаткові соціальні гарантії за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Надання державних соціальних гарантій здійснюється за рахунок бюджетів усіх рівнів, коштів підприємств, установ і організацій та соціальних фондів на засадах адресності та цільового використання (ч. 1 ст. 20 Закону "Про державні соціальні гарантії").

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що боржником у спірних правовідносинах, пов`язаних із компенсацією витрат за пільговий проїзд окремих категорій громадян, є держава, яка здійснює свої цивільні права через відповідні органи.

Належним представником держави у спірних правовідносинах є той суб`єкт, який визначений законом про державний бюджет головним розпорядником бюджетних коштів, прийнятим законодавцем у році, що відповідає спірному періоду, за який витрати Укрзалізниці за пільгові перевезення окремих категорій громадян підлягають компенсації.

Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду за наслідками дослідження зазначеного питання дійшов висновку про відсутність підстав для відступу від висновку Верховного Суду, адже пільги, введені законами України, мають компенсуватися з державного бюджету з огляду на їх введення органом державної влади. Верховний Суд також виснував, що саме держава як замовник послуг є боржником у цих правовідносинах.

Отже, стороною зобов`язання з компенсації витрат Укрзалізниці за пільговий проїзд окремих категорій громадян є держава, а тому відповідач не може бути боржником за таким зобов`язанням.

Відповідач здійснив позивачу компенсаційні виплати за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об?єднаної територіальної громади в межах строку укладеного між сторонами договору, відповідно до Порядку проведення розрахунків компенсаційних виплат за пільговий проїзд залізничним транспортом приміського сполучення окремих категорій громадян мешканців Бахмутської міської об?єднаної територіальної громади (нова редакція), затвердженого Рішенням Бахмутської міської ради № 6/144-3052 від 22.07.2020, в межах видатків міського бюджету та Програми економічного і соціального розвитку території Бахмутської міської об`єднаної територіальної громади на 2020 рік.

У даному випадку відсутні підстави для покладення на Управління соціального захисту населення Бахмутської міської ради обов`язку щодо здійснення позивачу інших компенсаційних виплат, що виходять за межі встановленої договором ціни. Позивачем не подано суду доказів протилежного.

За викладених обставин суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Донецька залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Щодо застосування строку позовної давності до спірних правовідносин суд зазначає таке.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з частиною першою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини другої статті 9 ЦК України та частини першої статті 223 ГК України позовна давність має застосовуватися до вимог, що випливають з майново-господарських зобов`язань, визначених статтею 175 ГК України.

При цьому позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до прийняття ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частини третя та четверта статті 267 ЦК України).

При застосуванні позовної давності та наслідків її спливу (стаття 267 ЦК України) необхідно досліджувати та встановлювати насамперед обставини стосовно того, чи порушено право особи, про захист якого вона просить, і лише після цього - у випадку встановленого порушення, і наявності заяви сторони про застосування позовної давності - застосовувати позовну давність та наслідки її спливу.

Оскільки судом встановлено відсутність обставин порушення прав позивача саме відповідачем у зобов`язанні, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду заяви відповідача про застосування позовної давності.

Правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин: рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак: рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин (ст.7 ГПК України).

Відповідно до ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності тісно пов`язаний з процесуальною рівністю сторін і забезпечує повноту фактичного й доказового матеріалу, наявність якого є важливою умовою з`ясування обставин справи. Відповідно до вказаного принципу, особи, зацікавлені в результаті справи, вправі відстоювати свою правоту у спорі шляхом подання доказів; участі в дослідженні доказів, наданих іншими особами шляхом висловлення своєї думки з усіх питань, що підлягають розгляду у судовому засіданні. Змагальність є різновидом активності зацікавленої особи (сторони). Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми матеріальними і процесуальними правами й активно впливати на процес з метою захисту прав і охоронюваних законом інтересів.

Тягар доказування (доведення обставин справи) покладається законом на сторону, яка висуває певні вимоги або заявляє заперечення. І в даному випадку цей обов`язок позивачем не виконаний, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами ті обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, що зумовлює відмову в задоволенні позовних вимог.

Судовий збір у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 73-86, 91, 123, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви - відмовити.

Відповідно до ст. 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку ст. 257 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на об`єктивні обставини, пов`язані із запровадженням воєнного стану в Україні, продовженням особливого режиму роботи Господарського суду Донецької області, повне рішення підписано 21.09.2023.

Суддя Н.В. Величко