ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2047/23

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411)

до Фізичної особи-підприємця Мадатян Майрануш Манвелівни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 55035,52 грн. заборгованості за кредитним договором № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р., у тому числі 19783,62 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 33176,20 грн. суми прострочених платежів по процентах, 2075,70 грн. суми прострочених платежів за комісією,

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (далі ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА, позивач) звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Мадатян Майрануш Манвелівни (далі ФОП Мадатян М.М., відповідач) про стягнення 55035,52 грн. заборгованості за кредитним договором № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р., у тому числі 19783,62 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 33176,20 грн. суми прострочених платежів по процентах, 2075,70 грн. суми прострочених платежів за комісією.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач не виконала грошові зобов`язання за договором про надання кредиту № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р., у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 19783,62 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 33176,20 грн. суми прострочених платежів по процентах, 2075,70 грн. суми прострочених платежів за комісією, а також витрати зі сплати судового збору.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин, предмет, підстави позову і обраний позивачем спосіб захисту, а також категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, зважаючи на заявлену у даному спорі ціну позову, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, суд дійшов висновку, що справа за поданою Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА позовною заявою до Фізичної особи-підприємця Мадатян Майрануш Манвелівни про стягнення 55035,52 грн. заборгованості за кредитним договором № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р., у тому числі 19783,62 грн. суми прострочених платежів по тілу кредиту, 33176,20 грн. суми прострочених платежів по процентах, 2075,70 грн. суми прострочених платежів за комісією, підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 11.07.2023 р. було відкрито провадження у справі № 911/2047/23 за вказаним позовом у порядку спрощеного позовного провадження, встановлено строки сторонам для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень відповідь на відзив.

Поряд з цим, у вказаному позові ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА в порядку статті 81 ГПК України заявляло клопотання про витребування в АТ СЕНС БАНК (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) інформації, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); інформації про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період з 24.10.2021 р. по 06.11.2021 р. включно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.07.2023 р. було задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано в Акціонерного товариства СЕНС БАНК (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) інформацію, що містить банківську таємницю, а саме: чи випускалася банківська карта № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ); інформацію про рух коштів (виписку) по банківській картці № НОМЕР_1 за період 24.10.2021 р. по 06.11.2021 р. включно.

01.08.2023 р. Господарського суду Київської області від АТ СЕНС БАНК надійшов лист № 12061-БТ-44.2/2023 від 24.07.2023 р. (вх. № 14746/23 від 01.08.2023 р.) щодо надання запитуваної інформації стосовно випуску банківської карти на ім`я ОСОБА_1 із випискою по рахунку останньої за період з 24.10.2021 р. по 06.11.2021 р.

У строк, встановлений ч. 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Відповідно до ч. 8 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 161 ГПК України до заяв по суті справи належать відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заперечення на відповідь на відзив.

14.08.2023 р. до Господарського суду Київської області від ФОП Мадатян М.М. надійшов відзив б/н від 10.08.2023 р. (вх. № 15460/23 від 14.08.2023 р.), за змістом якого відповідач заперечує проти позовних вимог у повному обсязі, зазначаючи таке.

24.10.2021 р. між ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА та ФОП Мадатян М.М. було укладено договір № 303168-КС-004 про надання кредиту, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». На підтвердження виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, позивач надає у якості доказів копію квитанції платіжної системи від 24.10.2021 р. на суму 20000,00 гри., які були перераховані ОСОБА_1 . Проте, документального підтвердження, що зазначена банківська картка № НОМЕР_1 належить саме ФОП Мадатян М.М. суду не надано. Відповідач відхиляє позовні вимоги, з мотивів того, що ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» свої зобов`язання за договором № 303168-КС-004 про надання кредиту від 24.10.2021 р. не виконало, оскільки грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. Фізична особа-підприємець Мадатян Майрануш Манвелівна від позивача не отримувала. Натомість, ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. іншій особі, а саме - громадянці України ОСОБА_1 , яка в розумінні закону не є суб`єктом підприємницької діяльності та не є стороною договору № 303168-КС-004 про надання кредиту від 24.10.2021 р., про що свідчить копія виписки по банківському рахунку громадянки ОСОБА_1 від 31.07.2023 р. У свою чергу, в розумінні п. 43 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні послуги», громадянка України ОСОБА_1 є неналежним отримувачем коштів, а є особою, на рахунок якої без законних підстав зарахована сума платіжної операції. На думку відповідача, кредитодавець повинен був відмовити в наданні кредиту, як про це зазначено в п. 2.18 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА від 05.11.2021 р., оскільки заявник (позичальник) вказала недостовірні та/або помилкові дані щодо розрахункового рахунку ФОП Мадатян Майрануш Манвелівни. При цьому, посилання позивача та той факт, що Майдатян М.М. за договором № 303168-КС-004 здійснила часткову оплату на загальну суму 4170,00 грн., що, в розумінні позивача, є виконанням умов договору відповідачем, не заслуговують на увагу суду, оскільки відповідач повернула позивачу суму в розмірі 4170,00 грн. як неналежний отримувач грошових коштів.

Відповіді на відзив, інших пояснень або заперечень щодо позовних вимог сторонами до матеріалів справи не подано.

З огляду на зазначене, у відповідності з приписами ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає дану справу за наявними в ній на час ухвалення рішення матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

24 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (кредитодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мадатян Майрануш Манвелівною (позичальник) було укладено договір про надання кредиту (електронна форма) № 303168-КС-004, відповідно до п. 1 якого кредитодавець надає позичальникові грошові кошти у розмірі 20000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту складає 24 тижні; процентна ставка в день 1,08188956 (фіксована); комісія за надання кредиту 3000,00 грн.; загальний розмір кредиту 20000,00 грн.; термін дії договору до 10.04.2022 р.; орієнтовна загальна вартість наданого кредиту 50040,00 грн.

Згідно з п. 2 договору протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів.

Пунктом 3 договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Пунктом 10 договору закріплено, що інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Згідно Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА від 12.03.2021 р. визначено загальні положення та терміни, що використовуються при укладанні договору про надання коштів у кредит (розділ 1), зазначено про інформаційне забезпечення договору та дії, що передують його укладенню (розділ 2), визначено порядок укладання договору (розділ 3), права та обов`язки сторін укладеного договору (розділ 4), порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту (розділ 5), відповідальність сторін (розділ 7) та інші умови.

Відповідно до п. 2.18 Правил відмова у наданні кредиту можлива у випадках (зокрема, але не виключно): ненадання заявником відомостей про себе та свій фінансовий стан, що вимагаються законодавством або внутрішніми документами кредитодавця; негативна кредитна історія заявника; при заповненні заявки вказані недостовірні та/або помилкові дані.

Підпунктом 4.2.2.2 п. 4.2.2 Правил на позичальника покладено обов`язок повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту до закінчення терміну дії договору, що кореспондує праву кредитодавця, що визначене у пункті 4.3.1.3, вимагати від позичальника повернення суми кредиту, сплати комісії та комісії за зміну умов договору, процентів за користування кредитом, неустойки (штрафу) у разі її нарахування та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених договором.

Відповідно до положень розділу 5 Правил визначається порядок нарахування процентів, комісії, черговість погашення вимог та повернення кредиту: п. 5.1 обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору. Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення терміну дії договору про надання кредиту (включно); п. 5.2 нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів; п. 5.3 заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту при безготівкових розрахунках вважається дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця; п. 5.5 у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо); у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту у разі їх нарахування; у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту; у четверту чергу - проценти за користування кредитом; у п`яту чергу - сума кредиту.

Факт укладення вказаного договору відповідачем не заперечується.

На виконання умов договору, 24.10.2021 р. ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» перерахувало на рахунок відповідача кредитні кошти в сумі 20000,00 грн., що підтверджується довідкою про видачу коштів від 24.10.2021 р., де зазначено в призначенні платежу «перерах. коштів ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 зг. до кредитного дог. № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р. Без ПДВ».

Матеріали справи містять анкету клієнта (витяг з інформаційно-телекомунікаційної системи (https://my.bizpozyka.com/) від 15.02.2023 р., згідно якої номер банківського рахунку (банківської картки для перерахування коштів) ФОП Мадатян М.М. зазначено як НОМЕР_1 , на яку позивач і направив кредитні кошти.

Поряд з цим, на виконання ухвали суду від 13.07.2023 р. АТ СЕНС БАНК надало довідку (виписку по особовим рахункам з 24.10.2021 р. по 06.11.2021 р.) про перерахування коштів у сумі 20000,00 грн. на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів від позивача.

Суд враховує правову позицію, висвітлену в постанові Верховного Суду від 23.09.2019 р. у справі № 910/10254/18, згідно з якою банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Як слідує з позову, відповідач зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала, сплативши лише часткового заборгованість перед позивачем у сумі 4170,00 грн.

Відповідно, станом на час звернення ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА з даним позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем, за розрахунком останнього, складає 55035,52 грн., з яких: 19783,62 грн. сума прострочених платежів по тілу кредиту, 33176,20 грн. сума прострочених платежів по процентах, 2075,70 грн. сума прострочених платежів за комісією.

Оскільки відповідач не повернула позивачеві кредитні кошти та не сплатила проценти, товариство і звернулось з даним позовом до суду.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Положеннями статті 16 ЦК України, які кореспондуються зі статтею 20 ГК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності зі ст. 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За статтею 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

У відповідності з ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені у даній справі позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

Як слідує з матеріалів справи, відповідач в порушення умов вказаного договору та норм чинного законодавства належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач відзначала, що банківська картка № НОМЕР_1 , на яку позивачем було перераховано кредитні кошти, належить не ФОП Мадатян М.М., а громадянці ОСОБА_1 , яка в розумінні закону не є стороною договору № 303168-КС-004 про надання кредиту від 24.10.2021 р., у зв`язку з чим кредитодавець повинен був відмовити в наданні кредиту, керуючись п. 2.18 Правил про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА від 05.11.2021 р., оскільки заявник (позичальник) вказала недостовірні та/або помилкові дані щодо розрахункового рахунка ФОП Мадатян Майрануш Манвелівни.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, позивачем належним чином було виконано умови кредитного договору № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р. та перераховано відповідачу 20000,00 грн. кредитних коштів.

При цьому, факт переказу кредитних коштів на картку фізичної особи не спростовує факту виконання позивачем своїх договірних зобов`язань за договором, укладеним з фізичною особою-підприємцем, оскільки номер картки було вказано самим позичальником.

Водночас, кредитний договір відповідач у судовому порядку не оспорила, натомість отримала кредитні кошти, користувалась ними та частково погасила заборгованість за кредитним договором.

При цьому, суд відхиляє посилання відповідача на те, що 4170,00 грн. було перераховано нею позивачеві в якості повернення частини помилково перерахованих ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА фізичній особі коштів, оскільки жодних доказів щодо вказаного призначення платежу відповідачем до матеріалів справи не надано.

Окрім того, судом враховано ненадання доказів звернення фізичної особи ОСОБА_2 до ТОВ БІЗНЕС ПОЗИКА щодо отримання від останнього безпідставно перерахованих коштів, а також факт не повернення товариству всієї суми, отриманої, за твердженням відповідача, безпідставно.

Враховуючи наведене та встановлені судом обставини, а саме: факт належності банківської платіжної картки відповідачу; факт наявності у позивача персональних даних відповідача, зокрема, даних платіжної картки; факт перерахування грошових коштів на банківську платіжну картку відповідача в сумі 20000,00 грн., що узгоджується з доказами, наданими позивачем, суд вважає, що докази, надані до матеріалів справи, свідчать про неналежне виконання відповідачем умов укладеного з позивачем договору.

Поряд з цим, слід зазначити, що за приписами ст. 24 Цивільного кодексу України людина як учасник цивільних відносин вважається фізичною особою.

Згідно з ч. 1 ст. 50 ЦК України право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом (ч. 2 ст. 50 ЦК України).

За приписами ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Як встановлено в ст. 51 Цивільного кодексу України, до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення (ч. 1 ст. 52 ЦК України).

Окрім того, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (ч. 7 ст. 193 ГК України).

З урахуванням зазначеного, відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 ГПК України, доводів позивача не спростувала, доказів повернення кредитних коштів у сумі 19783,62 грн. та, відповідно, відсутності заборгованості за договором про надання кредиту суду не надала.

Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором судом встановлений та по суті відповідачем не спростований.

Таким чином, заборгованість відповідача за отриманим та неповернутим кредитом на день розгляду справи складає 19783,62 грн., з урахуванням часткової оплати, у зв`язку з чим позовна вимога про стягнення суми основного боргу підлягає задоволенню.

Також, крім суми неповернутого кредиту, позивач просить суд стягнути з відповідача проценти за користування кредитом в сумі 33176,20 грн. та комісію в сумі 2075,70 грн.

Частиною 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з п. 1 укладеного сторонами договору, проценти за користування кредитом за цим договором є фіксованими та становлять 1,08188956 процентів за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, з урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту.

Як слідує з матеріалів справи, за період з 24.10.2021 р. по 15.02.2023 р. заборгованість відповідача по процентах становить 33176,20 грн.

Поряд з цим, нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів (п. 5.2 Правил).

У договорі про надання кредиту № 303168-КС-004 від 24.10.2021 р. визначено, що розмір комісії за надання кредиту становить 3000,00 грн. (п. 1 договору).

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку розміру позовних вимог про стягнення з відповідача процентів та комісії за користування кредитом, враховуючи здійснену позичальником часткову оплату, суд дійшов висновку, що вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими.

Документів, що спростовували б доводи позивача або підтверджували б сплату відповідачем заборгованості за процентами та комісією, відповідач суду не надала, тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 33176,20 грн. та комісії в сумі 2075,70 грн. є доведеними та не спростованими відповідачем, і, відповідно, такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА у повному обсязі.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до п. 2 ч. 1, п. 3 ч. 4, ч. 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мадатян Майрануш Манвелівни ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БІЗНЕС ПОЗИКА (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, код 41084239) 19783 (дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят три) грн. 62 коп. основного боргу, 33176 (тридцять три тисячі сто сімдесят шість) грн. 20 коп. процентів за користування кредитом, 2075 (дві тисячі сімдесят п`ять) грн. 70 коп. комісії, 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп. витрат на правову допомогу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 14.09.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна