ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023м. ДніпроСправа № 904/444/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт", м. Хмельницький

до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш", м. Дніпро

про стягнення суми основного боргу у розмірі 110 700 грн., інфляційної складової у розмірі 27 651,23 грн., 3% річних у розмірі 3 337,51 грн.

Суддя Ніколенко М.О.

Без участі представників сторін.

РУХ СПРАВИ.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" про стягнення суми основного боргу у розмірі 110 700 грн., інфляційної складової у розмірі 27 651,23 грн., 3% річних у розмірі 3 337,51 грн.

Ухвалою суду від 30.01.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" № б/н від 20.01.2023 залишено без руху.

Ухвалою суду від 06.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене провадження у справі. Справу № 904/444/23 ухвалено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.

Позивач зазначив, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (надалі постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 61/96 від 01.11.2021 (надалі - договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити продукцію.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором, визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

За твердженням позивача, на виконання умов договору між сторонами було підписано специфікації № 1 від 01.11.2021 та № 2 від 03.11.2021(надалі специфікації), у якій погоджено найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціну продукції тощо.

Позивач вказав, що постачальник виконав умови договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 110 700 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1333 від 16.11.2021, № 1332 від 16.11.2021, № 1446 від 14.12.2021, № 1447 від 14.12.2021.

Позивач зазначив, що постачальник виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату №954 від 28.10.2021 на суму 93 960 грн. та № 967 від 02.11.2021 на суму 16 740 грн.

Пунктом 3.2 договору визначено, що покупець здійснює оплату продукції на умовах відтермінування платежу 60 календарних днів, якщо інше не вказується в специфікаціях.

У специфікаціях сторони передбачили, що розрахунки здійснюються на умовах відтермінування платежу 60 календарних днів з дня постачання.

При цьому, у п. 5 специфікацій встановлено, що датою постачання вважається дата прибуття на склад перевізника в м. Дніпро.

Позивач наполягає на тому, що, з урахуванням п. 3.2 договору та п. 2 специфікації, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару:

- на суму 102 060 грн., поставленого за видатковими накладними № 1333 від 16.11.2021, №1332 від 16.11.2021, настав 15.01.2022;

- на суму 8 640 грн., поставленого за видатковими накладними № 1446 від 14.12.2021, №1447 від 14.12.2021, настав 12.02.2022;

Однак, відповідач, за твердженням позивача, порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

За таких обставин, за розрахунком позивача, у Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" у розмірі 110 700 грн.

В подальшому, за твердженням позивача, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (надалі первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (надалі новий кредитор) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (надалі - боржник) було укладено трьохсторонній договір про відступлення права вимоги № 12/21-9 від 22.12.2021 (надалі - договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає належне йому право вимоги, згідно з договором № 61/96 від 01.11.2021 (надалі основний договір), що укладений між первісним кредитором та боржником, а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором.

Згідно з п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника виконання зобов`язань за основним договором, а саме оплати заборгованості в розмірі 110 700 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

За таких обставин, позивач наполягає на тому, що право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" суми основної заборгованості Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у розмірі 110 700 грн., а також субсидіарні права, пов`язані із такою заборгованістю, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт".

За порушення відповідачем строків виконання грошових зобов`язань, позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 3 337,51 грн. за загальний період з 16.01.2022 по 20.01.2023 та інфляційну складову у розмірі 27 651,23 грн. за загальний період з лютого 2022 року по грудень 2022 року.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом цього судового розгляду є вимоги позивача про стягнення суми основної заборгованості за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у розмірі 110 700 грн., інфляційної складової у розмірі 27 651,23 грн., 3% річних у розмірі 3 337,51 грн.

Для правильного вирішення цього спору необхідно встановити, які саме правовідносини склались між сторонами, які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами (чи був поставлений позивачем товар, на яку суму; в які строки і якому розмірі поставлений товар мав бути оплачений), чи мало місце порушення будь-яких зобов`язань (чи був оплачений відповідачем поставлений товар), які саме зобов`язання порушені боржником, яке право чи інтерес кредитора порушено (чи перейшло до позивача право вимоги до відповідача за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021), які наслідки порушення зобов`язань боржником.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД. ПОЗИЦІЯ СУДУ.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (надалі постачальник) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (надалі - покупець) було укладено договір поставки № 61/96 від 01.11.2021 (надалі - договір).

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі цього договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст.193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 12.1 договору, цей договір набирає чинності після його підписання сторонами та діє до 31.12.2022. Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від виконання зобов`язань та відповідальності за його порушення, які мали місце під час дії цього договору.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передати у власність покупцю продукцію, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити продукцію.

Згідно з п. 1.2 договору, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціна продукції, що є предметом поставки за цим договором, визначаються сторонами в специфікаціях, які є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання умов договору між сторонами було підписано специфікації № 1 від 01.11.2021 та № 2 від 03.11.2021(надалі специфікації), у якій погоджено найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціну продукції тощо.

Так, відповідно до обох специфікацій, загальна сума товару, що поставляється, становила 110 700 грн. з ПДВ.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 202 Господарського кодексу України та статтею 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Постачальник виконав умови договору, поставив відповідачу товар на загальну суму 110 700 грн., що підтверджується видатковими накладними № 1333 від 16.11.2021, № 1332 від 16.11.2021, № 1446 від 14.12.2021, № 1447 від 14.12.2021.

Постачальник виставив відповідачу відповідні рахунки на оплату № 954 від 28.10.2021 на суму 93 960 грн. та № 967 від 02.11.2021 на суму 16 740 грн.

Пунктом 3.2 договору визначено, що покупець здійснює оплату продукції на умовах відтермінування платежу 60 календарних днів, якщо інше не вказується в специфікаціях.

У специфікаціях сторони передбачили, що розрахунки здійснюються на умовах відтермінування платежу 60 календарних днів з дня постачання.

При цьому, у п. 5 специфікацій встановлено, що датою постачання вважається дата прибуття на склад перевізника в м. Дніпро.

З урахуванням п. 3.2 договору та п. 2 специфікації, строк виконання відповідачем зобов`язання з оплати товару:

- на суму 102 060 грн., поставленого за видатковими накладними № 1333 від 16.11.2021, №1332 від 16.11.2021, настав 17.01.2022;

- на суму 8 640 грн., поставленого за видатковими накладними № 1446 від 14.12.2021, №1447 від 14.12.2021, настав 14.02.2022;

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за договором та не оплатив поставлений товар у встановлені строки.

За таких обставин, у Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" у розмірі 110 700 грн.

В подальшому, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" (надалі первісний кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (надалі новий кредитор) та Акціонерним товариством "Дніпроважмаш" (надалі - боржник) було укладено трьохсторонній договір про відступлення права вимоги № 12/21-9 від 22.12.2021 (надалі - договір про відступлення права вимоги).

Відповідно до п. 1.1 договору про відступлення права вимоги, первісний кредитор передає належне йому право вимоги, згідно з договором № 61/96 від 01.11.2021 (надалі основний договір), що укладений між первісним кредитором та боржником, а новий кредитор приймає право вимоги, що належне первісному кредитору за основним договором.

Згідно з п. 1.2 договору про відступлення права вимоги, за цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника виконання зобов`язань за основним договором, а саме оплати заборгованості в розмірі 110 700 грн. з урахуванням ПДВ 20%.

Пунктом 1 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до частини першої статті 513 Цивільного кодексу України, правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Згідно із ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом статей 512-517 ЦК України, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

У разі існування зобов`язання забезпечувального характеру (неустойки, поруки, застави тощо) щодо головного зобов`язання, за яким відступається право вимоги, відповідні забезпечувальні права кредитора також передаються новому кредитору.

Так, до нового кредитора в тому числі переходить в повному обсязі і право на неустойку як субсидіарне право. Якщо предмет зобов`язання є подільним (наприклад, зобов`язання по сплаті грошових коштів як основного боргу), то новому кредитору може бути передана лише частина прав первісного кредитора разом із субсидіарними правами у відповідній частині. Субсидіарні права не можуть передаватися самостійно без передачі основних прав за зобов`язанням.

За таких обставин, право вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Укрінтек" суми основної заборгованості Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" за договором поставки № 61/96 від 01.11.2021 у розмірі 110 700 грн., а також субсидіарні права, пов`язані із такою заборгованістю, перейшли до Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт".

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу до сплати 3% річних у розмірі 3 337,51 грн. за загальний період з 16.01.2022 по 20.01.2023 та інфляційну складову у розмірі 27 651,23 грн. за загальний період з лютого 2022 року по грудень 2022 року.

Перевіривши надані розрахунки суд встановив, що позивачем було неправильно визначено дати прострочення виконання відповідачем грошових зобов`язань.

Так, позивачем не було дотримано вимог ч. 5. ст. 254 ЦК України, якою встановлено, що якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За розрахунком суду:

- 3% річних на суму боргу 102 060 грн. за період з 18.01.2022 по 20.01.2023 становлять 3 086,97 грн.;

- 3% річних на суму боргу 8 640 грн. за період з 15.02.2022 по 20.01.2023 становлять 241,45 грн.

Всього: 3 328,42 грн.

А отже, вимоги позивача про стягнення 3% річних є обґрунтованими у розмірі 3 328,42 грн.

Розрахунок інфляційної складової зроблений позивачем правильно та відповідає вимогам чинного законодавства. А отже, вимоги позивача про стягнення з відповідача та інфляційної складової у розмірі 27 651,23 грн. є обґрунтованими.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Обставини, на які посилається позивач, доводяться договором № 61/96 від 01.11.2021 (том 1 а.с. 9 - 10), специфікаціями (том 1 а.с. 11 - 12), видатковими накладними (том 1 а.с. 13 - 16), рахунками на оплату (том 1 а.с. 17 - 18), договором про відступлення права вимоги № 12/21-9 від 22.12.2021 (том 1 а.с. 19), претензією з доказами направлення (том 1 а.с. 20 - 21).

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 110 700 грн., інфляційної складової у розмірі 27 651,23 грн., 3% річних у розмірі 3 328,42 грн.

У задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 09,09 грн. слід відмовити.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за подання позову слід розподілити пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись положеннями Господарського Кодексу України, Цивільного кодексу України, ст. 73, 74, 123, 129, 232, 233, 236-241, 326 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ідентифікаційний код: 00168076) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнітакт" (ідентифікаційний код: 44556402; місцезнаходження: 29008, м. Хмельницький, вул. Сковороди, буд. 12, кв. 27) суму основного боргу у розмірі 110 700 грн., інфляційної складової у розмірі 27 651,23 грн., 3% річних у розмірі 3 328,42 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 683,83 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 3% річних у розмірі 09,09 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України, протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та підписаний 15.09.2023.

Суддя М.О. Ніколенко