ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023м. ДніпроСправа № 904/2906/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мельниченко І.Ф. за участю секретаря судового засідання Лєшукової Н.М., розглянув спір

за позовом Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Одеса

до Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром", м. Дніпро

про стягнення штрафу та пені у сумі 1 088 000,00 грн.

Представники:

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 544 000,00 грн. - штрафу та 544 000,00 грн. - пені.

Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач ухиляється від виконання рішення адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.08.2020 № 65/14-р/к у справі № 12-02/2019 в частині сплати штрафу за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (оголошення № 139849, № 224625, № 224634, № 139811, № 221821, № 259390, № 069256, № 152933 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" від 29.05.2015 № 262, від 06.11.2015 № 373, від 25.12.2014 № 158, від 29.12.2015 № 410, від 02.03.2015 № 203, від 24.06.2015 № 279), проведених ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом".

У відзиві на позов відповідач зазначає про те, що, починаючи з 12.03.2020 в Україні безперервно діють загальнодержавні обставини непереборної сили (форс-мажор) у розумінні частини 2 статті 141 Закону України № 671/97-ВР "Про торгово-промислові палати в Україні".

Так, Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 відповідно до статті 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020 Кабінет Міністрів України встановив на всій території України карантин з 12.03.2020, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема Постановою КМУ № 383 від 25.04.2023 до 30.06.2023 включно.

Крім того, відповідач вказує на те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який також неодноразово продовжувався, зокрема згідно з Указом Президента № 254/2023 від 01.05.2023 до 18.08.2023.

З огляду на викладені обставини, які підтверджено ТПП, відповідач зазначає, що ВКП ТОВ "Стальпром" припинив свою виробничу діяльність і перебуває у стані вимушеного простою та просить відкласти стягнення штрафу та пені на підставі рішення № 65/14-р/к від 27.08.2020 до завершення дії воєнного стану в Україні.

Ухвалою від 12.06.2023 господарським судом відкрито провадження у справі № 904/2906/23, її розгляд вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21.06.2023.

19.06.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про проведення підготовчого засідання 21.06.2023 без участі його представника.

21.06.2023 підготовче засідання відкладено до 09.08.2023, про що господарським судом постановлено ухвалу.

11.07.2023 до суду надійшла зустрічна позовна заява Виробничо-комерційного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром", в якій позивач за зустрічним позовом просить суд визнати обставинами непереборної сили обставини, встановлені в офіційному листі Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, та відкласти стягнення штрафу та пені на підставі Рішення № 65/14-р/к від 27.08.2020 у справі 12-02/2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" до закінчення воєнного стану в України.

Ухвалою від 02.08.2023 подана зустрічна позовна заява Виробничо-комерційного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром" повернута господарським судом без розгляду.

04.08.2023 від сторін через систему "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні яких господарським судом відмовлено, про що постановлено відповідну ухвалу від 08.08.2023.

08.08.2023 через систему "Електронний суд" відповідачем подано клопотання про відкладення підготовчого засідання та зупинення провадження у справі до перегляду ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2023 в порядку апеляційного провадження, у задоволенні якого 09.08.2023 судом відмовлено.

Під час підготовчого провадження господарським судом вирішені питання, визначені частиною 2 статті 182 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим господарським судом закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.09.2023, про що постановлено ухвалу від 09.08.2023.

16.08.2023 від позивача через систему "Електронний суд" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, у задоволенні якої господарським судом відмовлено, про що постановлено ухвалу від 18.08.2023.

У судове засідання, що відбулося 06.09.2023 представники сторін не з`явився, про причини неявки суду не повідомили.

Поряд із вказаним, судом враховано, що у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Суд також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Господарським судом враховано, що всіма учасниками судового процесу висловлена своя правова позиція у даному спорі.

У матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами без участі представників сторін.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

УСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини винесення рішення про накладення на відповідача штрафу за порушення законодавства про захист економічної конкуренції; строк сплати штрафу; наявність прострочення сплати штрафу.

Рішенням адміністративної колегії Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 27.08.2020 № 65/14-р/к у справі № 12-02/2019 визнано, що Виробничо-комерційне підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю "Стальпром" вчинило порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини 2 статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які стосуються спотворення результатів торгів (оголошення № 139849, № 224625, № 224634, № 139811, № 221821, № 259390, № 069256, № 152933 про проведення відкритих торгів опубліковано в інформаційному бюлетені "Вісник державних закупівель" від 29.05.2015 № 262, від 06.11.2015 № 373, від 25.12.2014 № 158, від 29.12.2015 № 410, від 02.03.2015 № 203, від 24.06.2015 № 279), проведених ВП "Атоменергомаш" ДП "НАЕК "Енергоатом".

За вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції даним рішенням на відповідача накладено штраф у розмірі 544 000,00 грн.

Копія рішення від 27.08.2020 № 65/14-р/к у справі № 12-02/2019 надіслана із супровідним листом від 04.09.2020 № 65-02/2129 та отримана відповідачем 11.09.2020, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 973 (а.с. 38).

Отже, строк сплати штрафу, накладеним рішенням № 65/14-р/к, закінчився 11.11.2020.

Відповідач оскаржив рішення № 65/14-р/к шляхом подання позову до Господарського суду Одеської області.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2021, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 916/3356/20, в задоволенні позовних вимог Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром" відмовлено.

Таким чином, рішення № 65/14-р/к є законним та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про Антимонопольний комітет" підлягає до обов`язкового виконання.

Відповідачем не здійснено оплату штрафу, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом до суду про стягнення штрафу у загальному розмірі 544 000,00 грн.

Крім того, на підставі частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 544 000,00 грн. за загальний період прострочення з 12.11.2020 по 01.05.2023.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України є державним органом із спеціальним статусом, метою діяльності якого є забезпечення державного захисту конкуренції у підприємницькій діяльності та у сфері державних закупівель.

Відповідно до статті 22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом. Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов`язковими до виконання.

Згідно з частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

За приписами частини 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Враховуючи положення частини 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", строк сплати штрафу за вчинені порушення законодавства про захист економічної конкуренції, накладеного рішенням на відповідача, закінчився 11.11.2020.

Частиною 1 статті 60 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що заявник, відповідач, третя особа мають право оскаржити рішення органів Антимонопольного комітету України повністю або частково до господарського суду у двомісячний строк з дня одержання рішення. Цей строк не може бути відновлено.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення, яким накладено штраф на відповідача, останнім оскаржувалось.

Проте, рішенням Господарського суду Одеської області від 12.04.2021, яке залишено без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2022 у справі № 916/3356/20, в задоволенні позовних вимог Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром" відмовлено.

Таким чином, рішення № 64/14-р/к є законним та відповідно до частини 2 статті 56 Закону України "Про Антимонопольний комітет" підлягає до обов`язкового виконання.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Доказів, які б підтверджували здійснення сплати відповідачем суми штрафу в розмірі 544 000,00 грн., матеріали справи не містять.

У разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку (частина 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції").

З огляду на викладене позовні вимоги Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в частині стягнення штрафу є законними й обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 544 000,00 грн. за загальний період прострочення з 11.12.2020 по 01.05.2023.

При цьому, позивач зазначає, що пеня за вказаний період становить 4 357 440,00 грн., проте, враховуючи частину 5 статті 56 Закону, заявлена сума пені складає 544 000,00 грн.

Перевіривши розрахунок пені, господарський суд встановив, що він здійснений правильно, у зв`язку з чим вказана в ньому сума підлягає до примусового стягнення з відповідача.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, до уваги господарським судом не приймаються з огляду на таке.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1, на який посилається відповідач у відзиві на позов, визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24.02.2022. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Проте, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

В свою чергу, саме лише посилання сторони у справі на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин, яке не потребує оцінки суду, оскільки саме суд повинен на підставі наявних у матеріалах доказів встановити чи дійсно такі обставини, на які посилається сторона, є надзвичайними і невідворотними, що об`єктивно унеможливили належне виконання стороною свого обов`язку.

Так, господарський суд звертає увагу Виробничо-комерційного підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром" на те, що Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 544 000,00 грн. штрафу відповідно до рішення № 65/14-р/к від 27.08.2020 у справі 12-02/2019 "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу", тобто до настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) - введення воєнного стану в України.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судових рішеннях у справі, питання вичерпності висновків судів, суд враховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вказаного, суд зазначає, що інші доводи, міркування відповідача, судом розглянуті, але до уваги та врахування при вирішенні даної справи не приймаються, оскільки на результат вирішення спору не впливають.

Згідно зі статтею 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 1, 22, 25 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", статтями 48, 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", статтями 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 165, 178, 232, 233, 236-238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром" (49044, м. Дніпро, пров. Шевченка, буд. 3, ідентифікаційний код 13437017) до Державного бюджету України (код бюджетної класифікації доходів 21081100, символ банку 106, "Адміністративні штрафи та інші санкції") штраф у розмірі 544 000,00 грн. та пеню у розмірі 544 000,00 грн.

Стягнути з Виробничо-комерційного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Стальпром" (49044, м. Дніпро, пров. Шевченка, буд. 3, ідентифікаційний код 13437017) на користь Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, розрахунковий рахунок UА0008516, банк - Державна казначейська служба України, МФО 820172, ) 16 320,00 грн. - витрат зі сплати судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повне рішення складено 18.09.2023.

Суддя І.Ф. Мельниченко