ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 Справа № 914/1135/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В. за участю секретаря Клим О. Ю., розглянувши матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Екран, м. Стрий Львівська область;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Уолл Стріт Груп, м.Львів, м.Винники;

про стягнення заборгованості. Ціна позову 508800,00 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: Росипець Роман Орестович -представник

від відповідача: не з`явився.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

Розгляд справи судом.

На розгляд Господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю Екран до Товариства з обмеженою відповідальністю Уолл Стріт Груп про стягнення заборгованості в сумі 508800,00 грн.

Ухвалою суду від 26.04.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.05.2023р.Ухвалою суду від 16.05.2023р. відкладено підготовче засідання на 13.06.2023р.

Через систему «Електронний суд» відповідач 13.06.2023р. подав додаткові пояснення у справі за вх. № 14645/23.

Ухвалою суду від 13.06.2023р. продовжено строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 04.07.2023р.

На адресу суду від позивача 30.06.2023р. надійшла відповідь за вх. № 16257/23 на пояснення відповідача від 12.06.2023р., продубльована на електронну адресу суду 03.07.2023р. за вх. № 16368/23.

Ухвалою суду від 04.07.2023р. відкладено підготовче засідання на 25.07.2023р.Ухвалою суду від 25.07.2023р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 06.09.2023р.Ухвалою суду від 06.09.2023р. відкладено судове засідання на 19.09.2023р.

На адресу суду від позивача 18.09.2023р. надійшли додаткові пояснення за вх. № 22475/23.

Представник позивача в судове засідання 19.09.2023р. з`явився, надав суду усні пояснення щодо предмета позову, підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на пояснення відповідача.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання 19.09.2023р. не забезпечив, причин неявки суду не повідомив.

В судові засідання відповідач явки повноважного представника не забезпечив, письмового відзиву не представлено, подано додаткові пояснення вх.14645/23. Причини неявки, не подання відзиву чи доказів не повідомлено, хоча судом належно виконано обов`язок, щодо повідомлення усіх учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, зокрема відповідача, за адресою зазначеною у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та оприлюднено в електронній формі в Державному реєстрі судових рішень.

Відповідно до частин третьої та сьомої ст.120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Заяв про зміну відповідачем місцезнаходження не поступало.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 15.05.2018 у справі № 904/6063/17 отримання поштової кореспонденції залежить від волевиявлення особи і на неї, як на суб`єкта господарської діяльності покладається обов`язок належної організації отримання поштової кореспонденції пов`язаної із здійснюваною господарською діяльністю. Сам лише факт неотримання скаржником кореспонденції, якою суд із додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки наведене зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу (аналогічна позиція викладена в постановах КГС ВС від 16.05.2018 у справі № 910/15442/17, від 10.09.2018 у справі № 910/23064/17, від 24.07.2018 у справі № 906/587/17).

За змістом статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. (Постанова Верховного Суду від 11.12.18р. у справі № 921/6/18.).

Як вбачається із матеріалів справи, зокрема відповідачу надіслано ухвалу Господарського суду Львівської області від 26.04.2023р. поштовою рекомендованою кореспонденцією на адресу, зазначену у позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань що підтверджується трекінгом 600 та отримано відповідачем, згідно відстеження на вебсайті АТ «Укрпошта»; ухвалу суду від 16.05.2023р. надіслано відповідачу поштовою рекомендованою кореспонденцією що підтверджується трекінгом 996 та отримано відповідачем; ухвалу суду від 13.06.2023р. надіслано відповідачу поштовою рекомендованою кореспонденцією що підтверджується трекінгом 753 та отримано відповідачем, ухвалу суду від 04.07.2023р., надіслана відповідачу 05.07.2023р. повернуто на адресу суду 14.08.2023р. з довідкою АТ «Укрпошта» ф.20 «за закінченням терміну зберігання», ухвалу суду від 25.07.2023р. надіслано відповідачу поштовою рекомендованою кореспонденцією що підтверджується трекінгом 382 та отримано відповідачем, ухвалу суду від 06.09.2023р. надіслано відповідачу поштовою рекомендованою кореспонденцією що підтверджується трекінгом 810 та не вручене під час доставки з інших причин. Також, ухвали суду у справі № 914/1135/23 оприлюднено в електронній формі в Єдиному державному реєстрі судових рішень та скеровано на електронну адресу відповідача.

Отже, судом виконано всі необхідні та можливі заходи, щодо сповіщення усіх учасників справи про час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 9 ст.165, ч. 1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до п.1 ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З врахуванням належного виконання обов`язку суду, щодо повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників судового процесу, судом забезпечено учасникам судового процесу рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, та те, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду спору по суті, а також враховуючи вимоги ст. 202 ГПК України, та строки розгляду спору, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача та за наявними у справі матеріалами.

Позиції учасників справи.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 20.06.2019р. між орендодавцем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Екран» (Позивач) та орендарем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Уолл Стріт Груп» (Відповідач) укладено Договір оренди крана № 07/19 (Договір), який достроково розірваний 21 червня 2020 року.

Згідно з умовами договору позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування кран баштовий типу КБ-308 А (Інвентарний № 07698), з характеристиками та комплектуючими, що визначені у п. 1.1. договору (Предмет оренди), підтвердженням чому є підписаний повноважними представниками сторін договору акт здачі-приймання предмету оренди від 31 липня 2019 року, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору (Акт здачі-приймання предмету оренди) підписаний відповідно до проміжних актів здачі-приймання окремих елементів (складових частин) та комплектуючих предмету оренди № 1-7.

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов`язання за договором в частині оплати орендної плати належним чином не виконав. За умовами розділу 2 договору «Орендна плата», розмір орендної плати за договором становить 36 000,00грн., у тому числі 20% ПДВ 6000 грн. за 1 розрахунковий (календарний) місяць оренди, що кожного розрахункового місяця фіксується актах виконаних робіт (наданих послуг) та рахунках на оплату (п. 2.1. Договору).

Відповідно до п. 2.4. договору орендна плата починає нараховуватись та підлягає сплаті з 15 календарного дня, включно, що слідує за днем (датою) підписання обома сторонами акту приймання-передачі предмету оренди, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною даного договору, і до моменту (дня, дати) фактичного повернення орендодавцю предмета оренди, включно, що теж повинно бути оформлено підписаним обома сторонами актом приймання- передачі (повернення) предмету оренди, який є додатком № 2 та невід`ємною частиною даного договору.

Повернення орендодавцю предмету оренди за договором відбулось 04 листопада 2021 року, що оформлено підписаним обома сторонами договору актом приймання- передачі (повернення) предмету оренди, який є додатком № 2 та невід`ємною частиною договору, згідно з п. 2.4. договору

Таким чином, загальна сума нарахувань за оренду згідно із договором складає 960 541,93грн.

Як стверджує позивач, відповідачем здійснено часткову оплату за договором оренди в сумі 117 000,00грн.

Позивач зазначає, що рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уолл Стріт Груп», що набрало законної сили, позовні вимоги задоволено повністю, зобов`язано відповідача повернути позивачу предмет оренди за договором - за власний кошт перебазувати та передати його орендодавцю за адресою зберігання та стягнуто з відповідача на користь позивача 334 741,93 грн. основного боргу за договором, а також штрафні санкції, інфляційні втрати та сплачений судовий збір. Також, рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20, що набрало законної сили, встановлено той факт, що відповідно до умов п. 7.11. договору він є розірваним починаючи з 21.06.2020 року, включно.

У відповіді за вх. № 16257/23 на пояснення позивач зазначив, що не погоджується із позицією відповідача, викладеною у додаткових поясненнях, оскільки у них викривлено зміст позовної заяви, а також відсутнє нормативно- правове обгрунтування.

Позивач вказує, що 960 541,93 грн. - це загальна сума нарахувань за оренду по договору, а про загальну суму договору у позові не зазначено.

Відповідно до п. 2.2. договору загальна сума договору становить 864 000,00 грн. з ПДВ, що вказана виходячи з розміру орендної плати за договором та строку дії договору, який згідно із п. 7.3. договору становить 2 календарних роки з моменту набуття чинності договором та який може бути продовжено сторонами шляхом оформлення відповідної письмової угоди про внесення змін до договору.

Разом з цим, рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20, що набрало законної сили встановлено той факт, що відповідно до п. 7.11. договору він є розірваним починаючи з 21.06.2020 року, включно, тобто за 1 календарний рік до спливу його строку згідно з п. 7.3. договору - у двічі швидше спливу його строку.

Разом з цим, позивач зазначає, що розірвання договору не є підставою для припинення нарахувань орендної плати за цим договором та не звільняє відповідача від обов`язку її сплатити, оскільки умовами п. 2.4. договору передбачено, що орендна плата нараховується та підлягає сплаті до моменту (дня, дати) фактичного повернення орендодавцю предмета оренди, включно, тобто до 04 листопада 2021 року, згідно з актом приймання-передачі (повернення) предмету оренди від 04 листопада 2021 року, який є додатком № 2 та невід`ємною частиною договору.

Позивач стверджує, що строк дії договору не є терміном дії зобов`язання. Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

У поясненнях за вх. № 22475/23 позивач зазначив, що відповідачем не виконано рішення Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20, що набрало законної сили, в частині присуджених до стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу та штрафних санкцій, внаслідок неналежного виконання умов Договору оренди крана № 07/19 від 20.06.2019 року.

Позивач наголошує, що рішення Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20, в частині повернення предмету оренди за Договором, виконано відповідачем тільки 04.11.2021 року, у примусовому порядку, в ході кримінального провадження, що здійснювалось відносно посадових осіб відповідача, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, на підставі повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення Головного державного виконавця Личаківського відділу Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в ході виконавчого провадження № 64244172 з примусового виконання наказу № 914/1795/20 виданого Господарським судом Львівської області про зобов`язання Відповідача - ТОВ «УОЛЛ СТРІТ ГРУП» повернути Позивачу - ТОВ «ЕКРАН» предмету оренди за Договором.

Як стверджує позивач, до моменту повернення предмета оренди відповідач продовжував користуватись предметом оренди і навіть передав предмет оренди у користування третіх осіб без будь-якого дозволу позивача.

Позивач звертає увагу на ту обставину, що відповідачу не нараховані ні штраф за прострочення повернення орендодавцеві предмету оренди у розмірі 10% від загальної суми договору, згідно з умовами п. 5.8. договору, ні пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу, згідно з умовами п. 5.6. договору, ні неустойка у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення виконання обов`язку щодо повернення речі - предмету оренди за Договором, на підставі ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Додатково, позивач зазначає, що 13 червня 2023 року представником відповідача подано суду додаткові пояснення по справі якими, на думку позивача, відповідач фактично частково визнав заявлені позовні вимоги по даній справі, що згідно з ч.4 ст. 191 ГПК України є підставою для ухвалення судом рішення про задоволення позову.

Позивач вказує, що відповідно до позиції Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеного у постанові від 19.04.2021 року у справі № 910/11131/19 для притягнення орендаря, що порушив зобов`язання, до зазначеної відповідальності необхідна наявність вини (умислу або необережності) відповідно до вимог статті 614 ЦК України. Разом з тим, позивач вказує, що оскільки кримінальне провадження, що здійснювалось відносно посадових осіб відповідача, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, в ході виконавчого провадження № 64244172 з примусового виконання наказу № 914/1795/20 виданого Господарським судом Львівської області про зобов`язання відповідача повернути позивачу предмет оренди за договором оренди крана № 07/19 від 20 червня 2019 року, закрито за відсутністю складу злочину згідно з постановою про закриття кримінального провадження від 09 березня 2022 року то наявність вини відповідача, як підстави відповідальності за порушення зобов`язання згідно ст. 614 ЦК України, не доведено, а відповідно відсутні і підстави для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, позивач просить стягнути з відповідача 580 800,00 грн. орендної плати за період з 01.07.2020р. по 04.11.2021р.

Позиція відповідача.

У додаткових поясненнях за вх. № 14645/23 від 13.06.2023р. відповідач зазначив, що не погоджується із заявленими позовними вимогами з огляду на наступне. Відповідач вказує, що між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди крана № 07/19 від 20.06.2019 року. Відповідач звертає увагу на ту обставину, що в позовній заяві вказано на те, що згідно картки рахунку, загальна сума нарахувань за оренду по договору складає 960 541,93 грн., проте, відповідно до п. 2.2. договору загальна сума договору складає 864 000,00грн., у тому числі 20 % ПДВ - 144000,00 грн. виходячи з розміру орендної плати за договором (п. 2.1. договору) та строку дії договору (п. 7.3. договору).

Отже, на думку відповідача, сторони дійшли згоди, що загальна сума договору становить 864000,00 грн. В свою чергу, позивач заявляє, що загальна сума договору становить 960 541,93 грн., з яких предметом позову є заборгованість на суму 508800,00 грн. Та якщо від 508800,00 грн. (заявлена сума стягнення позивачем) відняти суму завищення в розмірі 96541,93 грн. то реальна сума заборгованості відповідача складатиме 412 258,07 грн.

На переконання відповідача сума заборгованості за договором не може перевищувати загальну суму договору згідно п. 2.2. договору , яка складає 864 000,00 грн.

Обставини, встановлені судом.

20.06.2019 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Екран» (Позивач, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Уолл Стріт Груп» (Відповідач, орендар) укладено Договір оренди крана № 07/19 (договір).

Відповідно до п. 1.1 договору орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування кран баштовий типу КБ-308 А (інвентарний № 07698), з характеристиками та комплектуючими, що визначені у п. 1.1. договору оренди (надалі предмет оренди).

За приписами п. 1.2 договору оренди предмет оренди є власністю орендодавця згідно з Паспортом КБ-308А.00.00.000ПС та зареєстрований у Територіальному управлінні Держгірпромнагляду у Львівській області за № Л-7423.

Згідно із п. 1.5. договору предмет оренди передається орендарю для використання у господарській діяльності орендаря - експлуатації предмету оренди за його цільовим призначенням на об`єкті будівництва орендаря - «Будівництво багатоквартирного житлового будинку із вбудованими приміщеннями громадського призначення на вул. Промисловій в м. Мостиська Львівської області», місце розташування якого: Львівська обл., Мостиський р-н, м. Мостиська, вул. Промислова, :05:004:0003 (об`єкт базування предмета оренди на час оренди).

Про зміну об`єкта базування предмета оренди на час оренди орендодавець зобов`язаний письмово повідомляти орендодавця.

За умовами п.п. 2.1-2.4 договору розмір орендної плати за договором становить 36 000,00 грн. за 1 (один) розрахунковий (календарний) місяць оренди, що кожного розрахункового місяця фіксується в актах виконаних робіт (наданих послуг) та рахунках на оплату. Загальна сума договору складає 864 000,00грн., у тому числі 20% ПДВ - 144 000,00 грн., виходячи з розміру орендної плати за договором (п. 2.1. договору) та строку дії договору (п. 7.3. договору).

Орендна плата сплачується орендарем щомісячно у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказаний у даному договорі поточний банківський рахунок орендодавця, у наступному порядку: повний розрахунок 100 % розміру орендної плати, визначеної пунктом 2.1. договору, не пізніше 10 (десятого) числа кожного місяця, що слідує за поточним (обліковим, розрахунковим) місяцем оренди. Орендна плата починає нараховуватись та підлягає сплаті з 15 (п`ятнадцятого) календарного дня, включно, що слідує за днем (датою) підписання обома сторонами акту приймання-передачі предмету оренди, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною даного договору, і до моменту (дня, дати) фактичного повернення орендодавцю предмета оренди, включно, що теж повинно бути оформлено підписаним обома сторонами актом приймання-передачі (повернення) предмету оренди, який є додатком № 2 та невід`ємною частиною даного договору.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди № 07/19 забезпечувальний платіж у розмірі двомісячної орендної плати, визначеної п. 2.1. цього договору у розмірі 36 000,00 грн. з ПДВ, що складає 72 000,00 грн., у тому числі 20% ПДВ - 12 000,00 грн., орендар зобов`язаний сплатити протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати укладення даного договору, але до початку передачі орендарю предмету оренди.

За приписами п. 3.3 договору орендодавець зараховує забезпечувальний платіж, як орендну плату за останні два місяці оренди, за умови добросовісного виконання орендарем умов даного договору, або зараховує вказаний платіж для відшкодування збитків, заподіяних знищенням чи пошкодженням предмету оренди, несплатою чи несвоєчасною сплатою будь-яких інших передбачених цим договором оплат чи штрафних санкцій, а також упущеної вигоди у зв`язку з порушенням орендарем своїх зобов`язань за цим договором.

Згідно із п. 4.1.2. договору орендодавець має право ініціювати дострокове розірвання цього договору, зокрема, якщо орендар не виплачує орендну плату протягом двох місяців підряд. За умовами п. 4.4.2 договору орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі здійснювати орендні платежі. Відповідно до п. 4.4.13 договору орендар зобов`язується за власний рахунок та своєчасно здійснити усі демонтажі, монтажі та перебазування предмета оренди, як при отриманні у користування так і при поверненні орендодавцю, забезпечивши при цьому, у процесі демонтажів та монтажів, обов`язкову участь кваліфікованих представників ТЗОВ «КРАН-РЕСУРС» (), що спеціалізується на установленні та монтажі машини і устаткування, шляхом представлення орендодавцю, до початку передачі орендарю предмету оренди відповідної угоди між орендарем та ТЗОВ «КРАН-РЕСУРС».

За приписами п. 4.4.14 договору орендар зобов`язується до моменту (дати) закінчення (дострокового припинення) дії цього договору, за власний кошт, перебазувати та передати предмет оренди орендодавцю, у справному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу за відповідним актом приймання-передачі (повернення) предмету оренди (додаток № 2 даного договору). Передача (повернення) предмета оренди орендодавцю здійснюється за адресою зберігання орендодавцем предмету оренди: 82400, вул. Сколівська, 7, м. Стрий, обл. Львівська, Україна:

У випадку якщо сторонами договору буде визначено та погоджено іншу адресу передачі (повернення) предмету оренди орендодавцю ніж вказана в даному пункті та у зв`язку з цим вартість перебазування предмету оренди зросте (в порівнянні з вартістю перебазування до адреси зберігання орендодавцем предмету оренди визначеної цим пунктом договору) орендодавець відшкодовує орендарю суму на яку зросла вартість перебазування предмету оренди внаслідок зміни адреси передачі (повернення) орендодавцю предмету оренди.

Відповідно до п. 7.2 договору оренди № 07/19 договір вважається укладеним і набуває чинності 20 червня 2019 року, за умови його підписання повноважними представниками та скріплення печатками сторін договору.

За умовами п. 7.3 договору строк договору становить 2 (два) календарних роки з моменту набуття чинності договором та може бути продовжений сторонами шляхом оформлення відповідної письмової угоди про внесення змін до договору. Згідно із п. 7.4 договору закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

За приписами п. 7.11 договору орендодавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення предмета оренди, якщо орендар не вносить орендної плати за користування предметом оренди протягом двох місяців підряд.

У разі відмови орендодавця від договору цей договір вважається розірваним з моменту вручення орендарю відповідного письмового повідомлення. Повідомлення вважаються врученими орендарю, якщо вони передані орендарю під розписку - у день вручення або якщо вони скеровані поштовим експрес-відправленням на п`ятий календарний день з моменту (дати) відправлення.

Орендодавець належним чином виконав свої зобов`язання за договором, що підтверджується актом здачі-приймання предмета оренди від 31 липня 2019 року, що є додатком № 1 та невід`ємною частиною договору (акт здачі-приймання предмету оренди). Вказаний акт здачі-приймання предмета оренди підписаний повноважними представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб та долучений позивачем до матеріалів справи.

Крім того, позивачем долучено до матеріалів справи акти здачі-приймання окремих елементів (складових частин) та комплектуючих предмета оренди, а саме: акт здачі-приймання № 1 від 15.07.2019р., акт здачі-приймання № 2 від 17.07.2019р., акт здачі-приймання № 3 від 18.07.2019р., акт здачі-приймання № 4 від 29.07.2019р., акт здачі-приймання № 5 від 30.07.2019р., акт здачі-приймання № 6 від 30.07.2019р., акт здачі-приймання № 7 від 31.07.2019р. Вказані акти здачі-приймання окремих елементів (складових частин) та комплектуючих предмета оренди підписані повноважними представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Згідно з частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уолл Стріт Груп», що набрало законної сили, встановлено, що відповідно до умов п. 7.11. договору він є розірваним починаючи з 21.06.2020 року включно, позовні вимоги задоволено повністю, зобов`язано відповідача повернути позивачу предмет оренди за договором - за власний кошт перебазувати та передати його орендодавцю за адресою зберігання предмета оренди та стягнуто з відповідача на користь позивача 334 741,93 грн. основного боргу за договором, а також штрафні санкції, інфляційні втрати та сплачений судовий збір.

Відповідач повернув позивачу предмет оренди 04.11.2021р., що підтверджується актом здачі-приймання (повернення) предмету оренди від 04 листопада 2021 року, що є додатком № 2 до договору оренди крана № 07/19 від 20.06.2019р. Вказаний акт здачі-приймання (повернення) предмета оренди підписаний повноважними представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб та долучений позивачем до матеріалів справи.

Відповідно до картки рахунку № 361 від 05.04.2023р. за період з 20.06.2019р. по 03.04.2023р. позивачем нараховано відповідачу 960 541,93грн. орендної плати за договором, а позивачем сплачено 117 000,00 грн., з яких 72000,00 грн. 15.07.2019р, 35000,00 грн. 10.09.2019р. та 10000,00 грн. 12.02.2020р. Позивач зазначає, що орендар в жодній мірі не виконував своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати за договором, тому залишок заборгованості відповідача перед позивачем за оренду по договору оренди, нарахований за період з 01.07.20р. по 04.11.21р. становить 508800,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач скерував відповідачу вимогу № 190 від 04.10.2022р. якою вимагав в семиденний строк погасити борг у сумі 580 800,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран». Докази надіслання вимоги, а саме опис вкладення у експрес відправлення та поштова накладна № 927 від 08.11.2022р. долучені до матеріалів справи. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позиція суду.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 174 Господарського Кодексу України визначено, що господарські зобов`язання виникають, зокрема, безпосередньо з господарського договору, інших угод, передбачених законом, але таких, які йому не суперечать, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного ними договору оренди крана № 07/19 від 20.06.2019р.

Відповідно до ч.1 та ч.5 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України). Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 283 ГК України.

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Частиною 5 цієї статті встановлено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. У відповідності до ч. 1 ст. 286 ГК України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Положенням підпункту 4.4.2 пункту 4 договору оренди крана № 07/19 від 20.06.2019р. передбачено, що орендар зобов`язується своєчасно і в повному обсязі здійснювати орендні платежі.

Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 2.1 договору розмір орендної плати за договором становить 36 000,00 грн. за 1 (один) розрахунковий (календарний) місяць оренди, що кожного розрахункового місяця фіксується в актах виконаних робіт (наданих послуг) та рахунках на оплату.

За приписами п. 2.3 договору оренди крана № 07/19 від 20.06.2019р. орендна плата сплачується орендарем щомісячно у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на вказаний у даному договорі поточний банківський рахунок орендодавця, у наступному порядку: повний розрахунок 100 % розміру орендної плати, визначеної пунктом 2.1. договору, не пізніше 10 (десятого) числа кожного місяця, що слідує за поточним (обліковим, розрахунковим) місяцем оренди.

За приписами п. 4.4.14 договору орендар зобов`язується до моменту (дати) закінчення (дострокового припинення) дії цього договору, за власний кошт, перебазувати та передати предмет оренди орендодавцю, у справному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу за відповідним актом приймання-передачі (повернення) предмету оренди (додаток № 2 даного договору).

Відповідно до п. 7.2 договору оренди № 07/19 договір вважається укладеним і набуває чинності 20 червня 2019 року, за умови його підписання повноважними представниками та скріплення печатками сторін договору.

За умовами п. 7.3 договору строк договору становить 2 (два) календарних роки з моменту набуття чинності договором та може бути продовжений сторонами шляхом оформлення відповідної письмової угоди про внесення змін до договору.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2020 року у справі № 914/1795/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Екран» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Уолл Стріт Груп», що набрало законної сили, встановлено, що відповідно до умов п. 7.11. договору він є розірваним починаючи з 21.06.2020 року.

Як встановлено судом, орендоване майно було повернуто позивачу 04.11.2021р., про що складений відповідний акт здачі-приймання (повернення) предмету оренди від 04 листопада 2021 року, що є додатком № 2 до договору оренди крана № 07/19 від 20.06.2019р.

Позивач нарахував відповідачу орендну плату за договором в період з 01.07.2020 року по 04.11.2021р., тобто після дати розірвання договору 21.06.20р. року, в загальному розмірі 508800,00 грн.

Частиною першою статті 763 ЦК України встановлене загальне правило, за яким договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Аналогічні за змістом положення містить частина четверта статті 284 ГК України, відповідно до якої строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Закінчення строку, на який було укладено договір оренди, є однією з підстав його припинення (частина четверта статті 291 ГК України).

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

За приписами ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

За змістом наведених норм із закінченням строку договору найму (оренди) (далі - Договір), на який його було укладено, за наявності заперечень наймодавця щодо подальшого користування наймачем майном, Договір є припиненим, що означає припинення дії (чинності) для сторін всіх його умов, а їх невиконання (невиконання окремих його умов) протягом дії Договору є невиконанням зобов`язання за цим Договором, що має відповідні наслідки (настання відповідальності за невиконання чи неналежне виконання обов`язків під час дії договору тощо), однак не зумовлює продовження дії (чинність) Договору в цілому або тих його умов, що не були виконані (неналежно виконані) стороною (сторонами).

Частиною першою статті 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини першої статті 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За змістом наведених норм, договір є підставою виникнення права наймача (орендаря) користуватися орендованим майном упродовж строку дії договору зі сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору; а припинення договору є підставою виникнення обов`язку наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Користування майном за договором є правомірним, якщо воно відповідає умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства, які регулюють такі правовідносини з урахуванням особливостей предмета найму та суб`єктів договірних правовідносин.

Відносини найму (оренди) у разі неправомірного користування майном можуть регулюватися умовами договору, що визначають наслідки неправомірного користування майном, та нормами законодавства, які застосовуються до осіб, які порушили зобов`язання у сфері орендних відносин.

Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку, і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 ЦК України, статей 283, 284, 286 ГК України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за Договором у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.

Після припинення договору невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною другою статті 785 ЦК України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.

Відтак, користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився, суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма статті 762 ЦК України ("Плата за користування майном") і охоронна норма частини другої статті 785 ЦК України ("Обов`язки наймача у разі припинення договору найму") не можуть застосовуватися одночасно, адже орендар не може мати одночасно два обов`язки, які суперечать один одному: сплачувати орендну плату, що здійснюється за правомірне користування майном, і негайно повернути майно. Тому, положення пункту 3 частини першої статті 3 та статті 627 ЦК України про свободу договору не застосовуються до договорів оренди в тій їх частині, якою передбачені умови щодо здійснення орендної плати за період від моменту припинення дії договору до моменту повернення орендованого майна, оскільки сторони в такому випадку відступають від положень актів цивільного законодавства (стаття 6 ЦК України).

Відтак, заявлені позовні вимоги позивача, щодо стягнення заборгованості з орендної плати за договором, нарахованої після припинення договору є безпідставними та необґрунтованими.

Дана позиція суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду, викладеною у постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19. Так, Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19, зокрема зазначив, що користування майном після припинення договору є таким, що здійснюється не відповідно до його умов - неправомірне користування майном, у зв`язку з чим вимога щодо орендної плати за користування майном за умовами договору, що припинився (у разі закінчення строку, на який його було укладено тощо), суперечить змісту правовідносин за договором найму (оренди) та регулятивним нормам ЦК України та ГК України. Неврахування таких висновків щодо застосування положень цивільного та господарського законодавства на практиці призводить до того, що з орендаря, який після припинення строку дії договору не повернув майно орендодавцю на його вимогу, фактично стягується потрійний розмір орендної плати, а саме: безпосередньо орендна плата, а також неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення. Такий підхід у регулюванні орендних правовідносин вочевидь не узгоджується з такими загальними засадами цивільного законодавства, як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України).

Покликання позивача на те, що у зв`язку із закриттям кримінального провадження за наслідками ВП № 64244172 з примусового виконання наказу № 914/1795/20 Господарського суду Львівської області про зобов`язання відповідача повернути об`єкт оренди за договором № 07/19 від 20 червня 2019 року, вина відповідача є недоведеною, а тому відсутні і підстави для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 ЦК України, не приймаються судом до уваги, оскільки обставини, щодо відсутності вини відповідача, не знайшли свого підтвердження у представлених суду матеріалах .

Згідно із ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Статтею 77 ГПК України встановлено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 ст.86 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, подані докази в їх сукупності, надані пояснення, суд дійшов висновку, що обставини які підлягають доказуванню, позивачем не доведені, позовні вимоги необґрунтовані та не підтверджені належними доказами, тому задоволенню не підлягають.

Судовий збір та судові витрати покладаються на позивача, відповідно до вимог ст.129 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 86, 126, 129, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили у строки передбачені ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reestr.court.gov.ua/.

Повний текст рішення складено 20.09.23р.

Суддя Іванчук С.В.