РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

12.09.2023Справа № 910/9259/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ"

до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про стягнення 7 141 779,31 грн.

При секретарі судового засідання: Габорак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Поваляєв Павло Олегович (поза межами приміщення суду) - представник за ордером серія ВС №1111454 від 22.03.2023;

Черкашин Георгій Валентинович - керівник (витяг з ЄДРПОУ);

від відповідача: не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" до приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про стягнення 7 141 779,31 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між сторонами укладено договори поставки: № 717/з від 27.10.2020 та №927/з від 27.10.2021.

Позивач свої зобов`язання за договорами виконав, товари передав замовнику за видатковими накладними. Натомість, відповідач їх не оплатив.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 7 141 779,31 грн., з якої 3 958 006,51 грн. по договору № 717/з від 27.10.2020 та 3 183 772,80 грн. по договору №927/з від 27.10.2021.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 11.07.2023.

28.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшов відзив та клопотання про призначення експертизи.

04.07.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшли додаткові пояснення та клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено та доручено Господарському суду Львівської області забезпечення участі у режимі відеоконференції представника.

06.07.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив та пояснення по накладним.

Також, 06.07.2023 позивачем подано заяву про забезпечення позову.

10.07.2023 через систему "Електронний суд" від позивача надійшло клопотання про долучення доказів.

У підготовче засідання 11.07.2023 не з`явився представник відповідача, хоча про місце, дату та час засідання відповідач повідомлений належним чином.

Також, не вдалося здійснити вчасно з`єднання з Господарським судом Львівської області, на який ухвалою суду покладено забезпечення в режимі відеоконфернції участі представника позивача у підготовчому засіданні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 заяву товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" про забезпечення позову повернуто заявнику.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.07.2023 відкладено підготовче засідання на 08.08.2023.

20.07.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 призначено розгляд заяви про забезпечення позову на 08.08.2023.

24.07.2023 через систему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

27.07.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшли заперечення щодо заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2023 у задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

02.08.2023 через систему "Електронний суд" від товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" надійшло клопотання про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.08.2023 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задоволено. Забезпечено участь представника товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" у підготовчому засіданні в режимі відеоконференії з використанням підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційну системи.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 у задоволенні клопотання приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" про призначення експертизи відмовлено. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" про забезпечення позову відмовлено.

В судовому засіданні 08.08.2023 суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 12.09.2023.

В судове засідання 12.09.2023 представник відповідача не з`явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представники позивача підтримали позовні вимоги, просили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні на підставі ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Між приватним акціонерним товариством "Холдингова компанія "Київміськбуд" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" (постачальник) укладено договори поставки: №717/з від 27.10.2020 та №927/з від 27.10.2021.

Відповідно до п. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Пунктами 1, 2 статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 6 статті 265 ГК України, до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Положеннями ч. 1 статті 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Відповідно до п.1.1 договорів постачальник в порядку і на умовах, передбачених даним договором, протягом 2020-2021 років, (2021-2022) зобов`язується поставити та передати у власність замовника труби полімерні, фітінги, прилади опалення, балансувальну та регулюючу арматуру і сантехнічні вироби для об`єктів замовника, далі за текстом - товар, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити його вартість, відповідно до умов даного договору.

Згідно з п.3.1 договору №717/з від 27.10.2020 загальна ціна цього договору становить 30 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 5 000 000,00 грн.

Згідно з п.3.1 договору №927/з від 27.10.2021 загальна ціна цього договору становить 50 000 000,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) - 8 333 333,33 грн.

Відповідно до п.3.2 договорів ціна за одиницю товару обумовлена у специфікації на поставку товару (додаток №1 до даного договору) та відображається у видаткових накладних постачальника.

Право власності на товар виникає у замовника з дати поставки товару постачальником. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до замовника з дати поставки та належної передачі замовнику/одержувачу постачальника для фіксації зауважень у відповідному акті та встановлює терміни їх усунення на умовах, передбачених даним договором (п. 5.5 договорів).

Відповідно до п.11.1 договору №717/з від 27.10.2020 цей договір набирає чинності з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.2021 р., але у будь - якому випадку, до повного виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов`язань.

Згідно з п.11.1 договору №927/з від 27.10.2021 цей договір набирає чинності з дати його укладання обома сторонами і діє до 31.12.2022, але у будь - якому випадку, до повного виконання сторонами взятих на себе за цим договором зобов`язань.

На виконання умов договору №717/з від 27.10.2020 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 4 323 321,00, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, а саме:

- №Ц14836 від 30.11.2021 на суму 16 598,40 грн.;

- №Ц14837 від 30.11.2021 на суму 288,00 грн.;

- №Ц14987 від 02.12.2021 на суму 83 856,00 грн.;

- №Ц14992 від 03.12.2021 на суму 104 518,20 грн.;

- №Ц14993 від 03.12.2021 на суму 93 140,40 грн.;

- №Ц14994 від 03.12.2021 на суму 77 060,40 грн.;

- №Ц15044 від 03.12.2021 на суму 5 088,00 грн.;

- №Ц15070 від 03.12.2021 на суму 657 904,80 грн.;

- №Ц15071 від 03.12.2021 на суму 877 611,60 грн.;

- №Ц15072 від 03.12.2021 на суму 427 243,20 грн.;

- №Ц15073 від 03.12.2021 на суму 3 496,80 грн.;

- №Ц14988 від 06.12.2021 на суму 156 606,60 грн.;

- №Ц15043 від 06.12.2021 на суму 211 147,20 грн.;

- №Ц15176 від 07.12.2021 на суму 92 456,40 грн.;

- №Ц15190 від 07.12.2021 на суму 8 354,40 грн.;

- №Ц15191 від 07.12.2021 на суму 1 205,40 грн.;

- №Ц15192 від 07.12.2021 на суму 1 205,40 грн.;

- №Ц15193 від 07.12.2021 на суму 1 237,80 грн.;

- №Ц15194 від 07.12.2021 на суму 1 205,40 грн.;

- №Ц15195 від 07.12.2021 на суму 1 205,40 грн.;

- №Ц15288 від 08.12.2021 на суму 141,60 грн.;

- №Ц15298 від 08.12.2021 на суму 2 712,00 грн.;

- №Ц15299 від 08.12.2021 на суму 2 712,00 грн.;

- №Ц15301 від 08.12.2021 на суму 26 769,00 грн.;

- №Ц15327 від 08.12.2021 на суму 135 761,40 грн.;

- №Ц15302 від 10.12.2021 на суму 12 703,20 грн.;

- №Ц15328 від 10.12.2021 на суму 127 684,80 грн.;

- №Ц15437 від 13.12.2021 на суму 2 145,60 грн.;

- №Ц15496 від 14.12.2021 на суму 5 040,00 грн.;

- №Ц15497 від 14.12.2021 на суму 145 471,20 грн.;

- №Ц15501 від 15.12.2021 на суму 2 541,60 грн.;

- №Ц15502 від 15.12.2021 на суму 522,00 грн.;

- №Ц15557 від 15.12.2021 на суму 7 356,00 грн.;

- №Ц15593 від 15.12.2021 на суму 41 202,00 грн.;

- №Ц15598 від 15.12.2021 на суму 71 809,20 грн.;

- №Ц15599 від 15.12.2021 на суму 68 277,60 грн.;

- №Ц15600 від 15.12.2021 на суму 31 392,00 грн.;

- №Ц15616 від 16.12.2021 на суму 94 176,00 грн.;

- №Ц15848 від 21.12.2021 на суму 4 896,00 грн.;

- №Ц15850 від 21.12.2021 на суму 16 273,80 грн.;

- №Ц15857 від 21.12.2021 на суму 15 912,00 грн.;

- №Ц15860 від 22.12.2021 на суму 3 276,00 грн.;

- №Ц15887 від 22.12.2021 на суму 28 252,80 грн.;

- №Ц15889 від 22.12.2021 на суму 2 594,40 грн.;

- №Ц15894 від 22.12.2021 на суму 40 015,80 грн.;

- №Ц15895 від 22.12.2021 на суму 229 181,40 грн.;

- №Ц15948 від 23.12.2021 на суму 234 000,00 грн.;

- №Ц15949 від 23.12.2021 на суму 130 650,00 грн.;

- №Ц15980 від 23.12.2021 на суму 3 738,60 грн.;

- №Ц15981 від 24.12.2021 на суму 14 683,20 грн.

На виконання умов договору №927/з від 27.10.2021 позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 3 183 772,80 грн., що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними, а саме:

- №Ц61 від 17.01.2022 на суму 160 884,00 грн.;

- №Ц130 від 17.01.2022 на суму 6 624,00,00 грн.;

- №Ц275 від 17.01.2022 на суму 16560,00 грн.;

- №Ц297 від 17.01.2022 на суму 15 180,00 грн.;

- №Ц342 від 17.01.2022 на суму 5 520,00 грн.;

- №Ц413 від 18.01.2022 на суму 252 000,00 грн.;

- №Ц414 від 18.01.2022 на суму 111 300,00 грн.;

- №Ц603 від 26.01.2022 на суму 17 112,00 грн.;

- №Ц662 від 26.01.2022 на суму 27 518,40 грн.;

- №Ц815 від 27.01.2022 на суму 192 566,40 грн.;

- №Ц893 від 28.01.2022 на суму 14 968,80 грн.;

- №Ц894 від 28.01.2022 на суму 6 908,40 грн.;

- №Ц59 від 01.02.2022 на суму 5 484,00 грн.;

- №Ц914 від 01.02.2022 на суму 2 930,40 грн.;

- №Ц920 від 01.02.2022 на суму 24 979,20 грн.;

- №Ц922 від 01.02.2022 на суму 105 000,00 грн.;

- №Ц1009 від 02.02.2022 на суму 25 050,00 грн.;

- №Ц1010 від 02.02.2022 на суму 19 400,40 грн.;

- №Ц1033 від 02.02.2022 на суму 235 675,20 грн.;

- №Ц1036 від 02.02.2022 на суму 2 232,00 грн.;

- №Ц1046 від 02.02.2022 на суму 11 628,00 грн.;

- №Ц1061 від 03.02.2022 на суму 3 340,80 грн.;

- №Ц1063 від 03.02.2022 на суму 70 418,40 грн.;

- №Ц1109 від 04.02.2022 на суму 973 204,80 грн.;

- №Ц1134 від 07.02.2022 на суму 6 247,80 грн.;

- №Ц1135 від 07.02.2022 на суму 3 463,20 грн.;

- №Ц1144 від 07.02.2022 на суму 103321,20 грн.;

- №Ц1146 від 07.02.2022 на суму 6 895,20 грн.;

- №Ц1147 від 07.02.2022 на суму 12 398,40 грн.;

- №Ц1148 від 07.02.2022 на суму 44 460,00 грн.;

- №Ц1170 від 07.02.2022 на суму 41 918,40 грн.;

- №Ц1206 від 08.02.2022 на суму 95 490,00 грн.;

- №Ц1234 від 09.02.2022 на суму 20 392,80 грн.;

- №Ц1277 від 09.02.2022 на суму 74 848,20 грн.;

- №Ц1261 від 10.02.2022 на суму 10 346,40 грн.;

- №Ц1262 від 10.02.2022 на суму 34 449,60 грн.;

- №Ц1263 від 11.02.2022 на суму 14 140,80 грн.;

- №Ц1370 від 11.02.2022 на суму 11 596,80 грн.;

- №Ц1448 від 14.02.2022 на суму 16 735,20 грн.;

- №Ц1456 від 15.02.2022 на суму 2 574,00 грн.;

- №Ц1493 від 15.02.2022 на суму 250 804,80 грн.;

- №Ц1546 від 16.02.2022 на суму 4 176,00 грн.;

- №Ц1554 від 16.02.2022 на суму 2 647,200 грн.;

- №Ц1555 від 16.02.2022 на суму 2 464,80 грн.;

- №Ц1559 від 16.02.2022 на суму 8 646,00 грн.;

- №Ц1567 від 16.02.2022 на суму 55 558,80 грн.;

- №Ц1578 від 16.02.2022 на суму 53 712,00 грн.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п.4.1 договору замовник здійснює оплату товару шляхом перерахування грошових коштів в національній валюті України на поточний рахунок постачальника у строк не пізніше 20 (двадцяти) банківських днів після дати поставки партії товару постачальником на умовах, передбачених в п.5.4 даного договору.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, відповідачем по договору №717/з від 27.10.2020 здійснено часткову оплату в розмірі 365 314,49 грн.

Будь-яких інших доказів оплати матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості у відповідача перед позивачем в сумі 7 141 779,31 грн. (за договором поставки №717/з від 27.10.2020 в розмірі 3 958 006,51 грн. та за договором поставки №927/з від 27.10.2021 в розмірі 3 183 772,80 грн.) належним чином доведений, документально підтверджений та не спростовано відповідачем, тому позовні вимоги визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

У відзиві на позовну заяву відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі у зв`язку з виникненням форс-мажорних обставин.

Відповідач зазначив, що невиконання чи/або прострочення зобов`язань ПрАТ «ХК «Київміськбуд» сталося чи могло статися з незалежних обставин, які визнані форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили). На думку відповідача лист Торгово-промислової палати України вих.. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, опублікований на офіційному веб-сайті, яким повідомлено, що військова агресія російської федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Згідно зі статтею 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів (статті 617 ЦК України).

Ця норма встановлює дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов`язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Доведення наявності випадку або непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання. Саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Згідно з ст. 14-1 Закону України «Про Торгово-промислові палати в Україні» Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) для суб`єктів малого підприємництва видається безкоштовно.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні елементи: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений) характер. При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність. Те, що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

Відповідно до п.9.1 договорів, сторони не несуть відповідальність за повне або часткове невиконання своїх зобов`язань за цим договором у випадку настання форс-мажорних обставин, а саме: стихійного лиха, військових дій, терористичних актів, блокад і страйків тощо за умови, що ці обставини безпосередньо вплинули на виконання зобов`язань за цим договором.

Згідно з п.9.3 договорів якщо виконання зобов`язань за цим договором стає неможливим через форс-мажорні обставини, сторони повинні негайно повідомити одна одну про виникнення форс-мажорних обставин та про припинення їхньої дії. У цьому випадку строк виконання зобов`язань за цим договором відкладається пропорційно до часу дії форс-мажорних обставин.

Судом враховано, що листом вих. №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст.ст. 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію російської федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

У той же час, Верховний Суд у постанові від 19.08.2022 у справі № 908/2287/17 зазначив, що сертифікат торгово-промислової палати, який підтверджує наявність форс-мажорних обставин, не може вважатися беззаперечним доказом про їх існування, а повинен критично оцінюватися судом з урахуванням встановлених обставин справи та у сукупності з іншими доказами.

Форс-мажорні обставини не мають преюдиціального характеру і при їх визначенні сторона, яка посилається на них, як на підставу неможливості виконання зобов`язання повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання господарського зобов`язання. Доведення дії непереборної сили покладається на сторону, яка порушила зобов`язання.

Відповідачем не надано доказів, що наведені вище обставини були форс-мажорними для даного конкретного випадку невиконання господарського зобов`язання за укладеним між сторонами договором в частині своєчасного та повного розрахунку за поставлений товар, а тому відхиляються судом.

Також, суд зазначає, що в матеріалах справи відстуні докази повідомлення відповідачем позивача про настання форс-мажорних обставин у строк визначений п.9.3 договору.

Крім того, строк оплати по договору №717/з від 27.10.2020 наступив задовго до військової агресії російської федерації та введення воєнного стану.

Таким чином, наведені відповідачем обставини не звільняють останнього від обов`язку сплатити за отриманий товар.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 129, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Холдингова компанія "Київміськбуд" (01010, м. Київ, вулиця Михайла Омеляновича-Павленка, будинок 4/6, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "СП УДТ" (01042, місто Київ, бульвар Дружби Народів, будинок 9, ) заборгованість в розмірі 7 141 779 (сім мільйонів сто сорок одна тисяча сімсот сімдесят дев`ять) грн. 31 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 107 126 (сто сім тисяч сто двадцять шість) грн. 70 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата підписання рішення: 21.09.2023 року.

Суддя С. М. Мудрий