РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.09.2023Справа № 910/6207/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/6207/23

за позовом Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова компанія України";

до Державного підприємства "Укрліктрави";

про стягнення 21 649,76 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство "Державна продовольчо-зернова компанія України" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з Державного підприємства "Укрліктрави" заборгованість за договором оренди нежитлового приміщення №6 від 22.01.2021 у розмірі 21 649,76 грн, з яких.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2023 відкрито провадження у справі № 910/6207/23, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи судом на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України ухвала суду про відкриття провадження у справі від 28.04.2023 була направлена на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з рекомендованого поштового повідомлення 018, Державне підприємство "Укрліктрави" отримало ухвалу суду про відкриття провадження 05.05.2023.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач, який вважається належним чином повідомленим про наявність у провадженні суду справи з позовними вимогами до нього, у строк, встановлений частиною 1 статті 251 Господарського процесуального кодексу України та ухвалою суду від 28.04.2023, не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами.

З огляду на ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Частиною 1 статті 252 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Згідно з частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення.

Враховуючи достатність часу, наданого сторонам для подачі доказів в обґрунтування своїх позицій у справі, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів.

Вимог про розгляд справи в судовому засіданні за участю представників сторін після винесення ухвали про відкриття провадження у справі до суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.01.2021 між Акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова компанія України" (далі - орендодавець, позивач) та Державного підприємства "Укрліктрави" (далі - орендар, відповідач) укладено договір №6 (далі - договір), за змістом п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, що належить орендодавцю.

Пунктами 1.2., 1.3. договору визначено, що орендоване приміщення - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 (кабінет № 303Б, 3 поверх) площею 12,5 кв. м.

Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування орендованим приміщення з моменту підписання сторонами договору та акту приймання-передачі нежитлового приміщення.

Умовами п. 2.4. договору визначено, що орендоване приміщення визначено, що орендоване приміщення вважається переданим до поверненим з оренди орендодавцю з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін акту прийняття-передачі нежитлового приміщення.

Згідно з п. 3.1., 3.2. договору, розмір орендної плати за перший місяць користування орендованим приміщенням становить 3250,02 грн з урахуванням ПДВ, а розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць і перераховується не пізніше 15-го числа місяця, наступного за розрахунковим, згідно наданих рахунків та актів приймання-передачі наданих послуг.

Як погодили сторони у п. 3.3. договору, оплату комунальних послуг орендар здійснює шляхом проведення комунальних платежів окремо на підставі виставленого орендодавцем рахунку. Орендар сплачує комунальні послуги відповідно до площі, якою користується пропорційно до загальної площі будівлі (електропостачання, теплопостачання, водопостачання та водовідведення, вивіз ТПВ, прибирання приміщення, послуги сантехніка та двірника, охорона приміщення).

З умов п. 3.7. договору вбачається, що орендар зобов`язується перерахувати на поточний рахунок орендодавця орендну плату та вартість комунальних послуг не пізніше 3 (трьох) робочих днів з моменту виставлення орендодавцем рахунку.

Згідно п. 7.2. договору орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та вартість комунальних послуг.

Пунктом 9.1. договору визначено, що договір вважається укладеним з моменту його підписання уповноваженими представниками обох сторін та діє до 31 грудня 2021 року включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

Позивач вказує, що відповідачу було виставлено акти надання послуг та рахунки на оплату послуг з оренди та комунальних послуг, однак останній вказані рахунки не оплатив, у зв`язку з чим у Державного підприємства "Укрліктрави" виникла перед позивачем заборгованість зі сплати орендних платежів та комунальних послуг у розмірі 21 649,76 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Так, згідно ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з ч. 1 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, які погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1, 3 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором. Законом можуть бути встановлені максимальні граничні строки договору найму окремих видів майна.

Частинами 1, 4 ст. 286 Господарського кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Як встановлено ч. 1 с. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що на виконання умов договору позивач передав відповідачу у тимчасове платне користування нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 (кабінет №303Б, 3 поверх) площею 12,5 кв.м., про що сторони підписали відповідний акт приймання-передачі нежитлового приміщення від 22.01.2021.

Згідно з матеріалами справи, в подальшому до договору сторони уклали додаткову угоду №2 від 18.08.2021, якою змінили об`єкт оренди (кабінет №303Б площею 12,5 кв.м. на кабінет №302 площею 35,4 кв.м.) та збільшили розмір орендної плати за перший місяць користування орендованим приміщенням до 9204,00 грн з ПДВ.

На виконання додаткової угоди № 2 від 18.08.2021 сторони підписали акти приймання-передачі нежитлового приміщення від 18.08.2021, згідно з якими відповідач повернув позивачу кабінет № 303Б площею 12,5 кв.м., а замість нього прийняв у тимчасове платне користування кабінет № 302 площею 35,4 кв.м.

У зв`язку із закінченням строку дії договору відповідач за актом приймання-передачі нежитлового приміщення від 31.12.2021 повернув позивачу нежитлове приміщення за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 1 (кабінет № 302 площею 35,4 кв.м.).

Позивачем виставлено відповідачу наступні рахунки на оплату орендної плати та комунальних послуг за листопад та грудень 2021, а саме:

- № 663 від 30.11.2021 на суму 9361,13 грн - орендна плата за листопад 2021 року;

- № 676 від 30.11.2021 на суму 236,55 грн - відшкодування вартості обслуговування сантехніком, двірником та прибирання приміщення за листопад 2021 року;

- № 664 від 30.11.2021 на суму 1 227,20 грн - відшкодування вартості вивезення ТПВ, електроенергії, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, охорони приміщення за листопад 2021 року;

- № 699 від 31.12.2021 на суму 9 361,13 грн - орендна плата за грудень 2021 року;

- № 700 від 31.12.2021 на суму 236,55 грн - відшкодування вартості обслуговування сантехніком, двірником та прибирання приміщення за грудень 2021 року;

- № 701 від 31.12.2021 на суму 1 227,20 грн - відшкодування вартості вивезення ТПВ, електроенергії, водопостачання та водовідведення, теплопостачання, охорони приміщення за грудень 2021 року.

Таким чином, загальна сума несплаченої заборгованості відповідача за договором, яку відповідач мав сплатити позивачеві за вказаними рахунками складає 21 649,76 грн.

Проте відповідач, в порушенням умов договору оренди № 6 від 22.01.2022 вказану суму орендної плати та комунальних послуг на користь позивача не перерахував, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Суд зазначає, що згідно з п. 3.2. договору №6 від 22.02.2021, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць і перераховується не пізніше 15-го числа місяця наступного за розрахунковим, згідно наданих рахунків та актів приймання-передачі послуг.

Суд встановив, що позивач звертався до відповідача з листами-вимогами від 19.10.2022 № 130-14-19/2787 та від 21.03.2023 № 130-14-19/723.

А отже позивач здійснив заходи досудового врегулювання конфлікту, проте відповідач не погасив заборгованість за договором в сумі 21 649,76 грн.

Суд відзначає, що будь-яких доказів погашення відповідачем перед позивачем заборгованості по сплаті орендної плати та комунальних послуг в розмірі 21 649,76 грн сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті орендної плати та комунальних послуг в розмірі 21 649,76 грн підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрліктрави" (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1, ідентифікаційний код 37471692) на користь Акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова компанія України" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.1, ідентифікаційний код 37243279) 21 649 (двадцять одну тисячу шістсот сорок дев`ять) грн 76 коп. заборгованості з орендної плати та комунальних послуг та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко