СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

14 вересня 2023 року м. Харків Справа № 905/1775/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Шевель О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 (вх. №1744Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21

за заявою ОСОБА_1 , м. Волноваха

про неплатоспроможність

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Донецької області 16.09.2021 надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 08.09.2021 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 02.11.2021 року відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 ; введено процедуру реструктуризації боргів боржника; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Біленко Романа Івановича (свідоцтво №461 від 07.03.2013р.; адреса: 02002, м. Київ, а/с 36; РНОКПП НОМЕР_1 ); встановлено дату попереднього засідання суду на 25.01.2022 року.

Ухвалою Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року на підставі п. 8 ч. 1 ст. 90 Кодексу України з процедур банкрутства закрито провадження у справі №905/1775/21 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ), припинено дію мораторію на задоволення вимог кредиторів, припинено повноваження керуючого реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) арбітражного керуючого Біленко Романа Івановича (свідоцтво №461 від 07.03.2013р.; адреса: 02002, м. Київ, а/с 36; РНОКПП НОМЕР_1 ).

23.08.2023 через систему "Електронний суд" представник ОСОБА_1 адвокат Овчаренко І.А. від її імені звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21 та направити справу для подальшого розгляду до Господарського суду Донецької області.

Крім того, заявник просить поновити ОСОБА_1 пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21, та звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, встановлено ОСОБА_1 десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення її недоліків шляхом надання їй можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строків на апеляційне оскарження, вказавши інші підстави для поновлення строку; а також надання доказів: сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі (2147,2 грн за реквізитами до Східного апеляційного господарського суду); надіслання всім учасникам справи копії цієї скарги і доданих до неї документів листом з описом вкладення; повноважень адвоката Овчаренка І.А. на право представляти інтереси ОСОБА_1 у Східному апеляційному господарському суді; попереджено, що наслідки не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, передбачені статтями 174, 260, 261 ГПК України.

Залишаючи без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 , апеляційний господарський суд виходив з такого.

1. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно зі ст. 259 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - конкурсні кредитори (голова комітету кредиторів), забезпечені кредитори, боржник (банкрут); кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Судом встановлено, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 було додано конкретизований список кредиторів, перед якими вона визнає заборгованість, до якого включено: ТОВ "Споживчий Центр", ТОВ "БІ ЕЛ ДЖИ МІКРОФІНАНС", ТОВ "КФ.ЮА", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФОРЗА", ТОВ "БІЗПОЗИКА", ТОВ "ФІНФОРС", ТОВ "УКР КРЕДИТ ФІНАНС", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "НОВІ КРЕДИТИ", ТОВ "КАЧАЙ ГРОШІ", ТОВ "ФК "ІНВЕСТ ФІНАНС", ТОВ "ФІНТАРГЕНТ", ТОВ "ФК "ВОЛЛЄТ", ТОВ "ФК "ІНКАСО ФІНАНС", ТОВ "ІННОВАЦІЯ КОМПАНІ", ТОВ "Кредитна установа "Європейська кредитна група", ТОВ "ВЕЛЛФІН", ТОВ "Глобал Кредит", ТОВ "ІНФІНАНС", ТОВ "ЗАЙМЕР", ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ІНВЕСТРУМ", ТОВ "1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНТСВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ", ТОВ "АЛЕКСКРЕДИТ", ТОВ "ІНСТАФІНАНС", ТОВ "СЛУЖБА МИТТЄВОГО КРЕДИТУВАННЯ", ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", ТОВ "Авентус Україна", АТ "ОКСІ БАНК", ТОВ "ФЛЕКСІБЛ ФАЙНЕНШЛ СОЛЮШНЗ", ТОВ "ЛІНЕУРА УКРАЇНА".

Проте, до апеляційної скарги заявником не надано доказів надіслання її копії і доданих до неї документів визнаним боржником кредиторам.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 3 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України.

2. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору з апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 7 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір").

Втім, згідно із ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Враховуючи, що апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 у справі №905/1775/21 подана в електронній формі через систему "Електронний суд" заявнику належало сплатити 2147,2 грн (2684,00 грн. * 0,8).

Проте, матеріали апеляційної скарги не містять доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі.

Водночас, заявник звернувся з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування якого посилається на те, що станом на день подання апеляційної скарги ОСОБА_1 мешкає у м. Волноваха, яке з березня 2022 року тимчасово перебуває під окупацією російської федерації, і на тимчасово окупованій території відсутня можливість здійснювати будь-які оплати банківськими та електронними картками українських банків, внаслідок чого у неї з об`єктивних причин відсутня можливість оплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зазначив таке.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Так, з аналізу статті 8 Закону України "Про судовий збір" вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію "суд, враховуючи майновий стан сторони, може…", тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Що ж до самих умов, визначених статтею 8 вказаного Закону, то вони диференційовані за суб`єктним та предметним застосуванням.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8 вказаного Закону, можуть застосовуватися лише до позивачів - фізичних осіб, котрі перебувають у такому фінансовому стані, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до позивачів, що мають певний соціальний статус - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Щодо третьої умови, визначеної у пункті 3 частини першої статті 8, то законодавець, застосувавши слово "або", не визначив можливість її застосування за суб`єктом застосування, в той же час визначив коло предметів спору, коли така умова може застосовуватись, - лише у разі, коли предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення статей ГПК України та Закону України "Про судовий збір" не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища

Відтак, особа, яка заявляє відповідне клопотання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору, повинна навести докази того, що її майновий стан об`єктивно перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Проте, до апеляційної скарги заявником не надано доказів, які б містили інформацію про отриманий боржником дохід за попередній календарний рік або про те, що заявник належить до осіб, що мають певний соціальний статус.

Таким чином, звертаючись з клопотанням про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 належним чином не обґрунтовано та не підтверджено відповідними доказами наявність підстав для його задоволення, оскільки саме по собі посилання скаржника на перебування на тимчасово окупованій території та відсутність можливості здійснювати оплати банківськими та електронними картками українських банків не є підставою для звільнення від сплати судового збору у відповідності до ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Отже, з огляду на відсутність обставин, передбачених ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд не вбачав правових підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заявником апеляційної скарги не було виконано вимоги п. 2 ч. 3 ст. 258 ГПК України.

3. Згідно положень ст. 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Розглянувши клопотання про поновлення строку для подання апеляційної скарги, суд зазначив, що лише сам факт його подання не передбачає обов`язок суду автоматично відновлювати пропущений строк, оскільки в кожному випадку суд має визначити, з якої причини такий строк було пропущено заявником, та чи підлягає він відновленню; у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин справи оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та докази, що підтверджують доводи заявника, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання чи заява про відновлення процесуального строку повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В клопотанні чи заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості.

Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

Суд у кожному випадку, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України", Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Апеляційна скарга на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 подана лише 23.08.2023, тобто з пропуском відповідного строку.

Звертаючись з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023, заявник посилається на те, що ОСОБА_1 її копію не отримувала та не знала про її існування. У зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України, та, зокрема, окупацією міста Волноваха, ОСОБА_1 тривалий час не мала можливості контактувати з адвокатом Овчаренком Ігорем Андрійовичем, який є представником її інтересів у даній справі, і через відсутність комунікації адвокат Овчаренко І.А. в 2022 році припинив вчинення будь-яких дій щодо представлення інтересів ОСОБА_1 у даній справі.

Заявник також зазначив, що 15.08.2023 року ОСОБА_1 вийшла на зв`язок із адвокатом Овчаренком Ігорем Андрійовичем та дізналась про винесення оскаржуваної ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21 та отримала роздруківку зазначеної ухвали з Єдиного державного реєстру судових рішень. До цього моменту ОСОБА_1 оскаржувану ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21 не отримувала та не знала про її існування. Зазначені вище обставини, на думку заявника, є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21.

Проте, судом встановлено, що як вбачається з довідки про доставку електронного листа Овчаренко Ігор Андрійович отримав оскаржуваний процесуальний документ в електронному кабінеті 30.01.2023 о 17:36. Таким чином, строк на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 сплинув 10.02.2023.

При цьому, заявником апеляційної скарги не було обґрунтовано підстави, які перешкоджали, унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.

Зокрема, заявником не зазначено, яким саме чином такі загальновідомі обставини, як повномасштабне вторгнення російської федерації на територію України (яке розпочалося ще 24.02.2022, тобто майже за одинадцять місяців до прийняття оскаржуваної ухвали) та окупація міста Волноваха вплинули на можливість своєчасного оскарження ухвали суду від 24.01.2023 протягом семи місяців.

При цьому, заявник апеляційної скарги зазначає про перебування ОСОБА_1 у місті Волноваха.

Проте, заявником не підтверджено жодними доказами: обставини можливого перебування ОСОБА_1 на тимчасово окупованій та непідконтрольній Україні території; що вона не здійснювала тимчасове внутрішнє переміщення на території України або за її межі; відсутність до 15.08.2023 комунікацій з судом та адвокатом; те, що такі комунікації з останнім дійсно відбулися лише з 15.08.2023 та за яких обставин; а також, що вказані обставини об`єктивно перешкоджали як ОСОБА_1 , так і її представнику Овчаренко І.А. своєчасно вчинити відповідні процесуальні дії.

Окрім того, вказана ухвала була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31.01.2023. Таким чином, ОСОБА_1 могла дізнатися про зміст оскаржуваної ухвали не тільки від адвоката 15.08.2023, а й набагато раніше самостійно з загальнодоступного джерела.

З огляду на викладене, а також на істотність періоду пропуску строку, суд не вважав наведені в клопотанні заявника про поновлення строку для подання апеляційної скарги обставини поважними, а його доводи достатньо обґрунтованими.

4. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 258 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо скарга подана представником і в справі немає підтвердження його повноважень.

За положеннями статті 60 ГПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або у визначених законом випадках іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".

До апеляційної скарги були надані копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №878 від 30.03.1999 та посвідчення адвоката України на ім`я Очаренка Ігора Андрійовича , а також документ, сформований в системі "Електронний суд" 22.10.2021, з назвою "Ордер на надання правничої (правової) допомоги", який містить інформацію, про те, що " ОСОБА_1 (РНОКПП- НОМЕР_2 ). На підставі ордеру №ХВ00024 від 2021-10-22р., виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги №0030ХК від 2021-10-22р. у судах. Адвокатом ОВЧАРЕНКО ІГОР АНДРІЙОВИЧ (РНОКПП- НОМЕР_3 ). Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №878 від 1999-03-30 00:00:00р. видане Харківська обласна КДКА на підставі рішення №24 від 1999-03-29 00:00:00 виданий: Адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально: Харківська область, М.ХАРКІВ. Ордер дійсний до моменту його скасування".

Проте, ні оригінал, ні копія самого ордеру на надання правничої (правової) допомоги заявником надані не були. При цьому, за відсутності на час розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції матеріалів справи, суд позбавлений можливості перевірити обставини наявності/відсутності в ній доказів повноважень адвоката Овчаренка І.А. на право представляти інтереси ОСОБА_1 у Східному апеляційному господарському суді.

Згідно акту Східного апеляційного господарського суду від 31.08.2023, ухвала від 28.08.2023 не була відправлена ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з тим, що тимчасово відсутній обмін з відділенням поштового зв`язку №85702 в умовах воєнного стану.

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що 05.10.2022 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: "Електронний кабінет", "Електронний суд" підсистема відеоконференцзв`язку, у зв`язку з чим відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Пунктом 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС визначено, що особам, які зареєстрували електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з пунктом 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (далі - АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.

Таким чином, з початку функціонування підсистем ЄСІТС "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку змінюється порядок подання апеляційних і касаційних скарг, надіслання судових рішень тощо.

Відповідно до частин 4, 5 статті 6 ГПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Судом встановлено, що згідно інформації із автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" (далі - КП "ДСС") представник ОСОБА_1 адвокат Овчаренко І.А. зареєстрував офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі.

Ухвала Східного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 була доставлена до електронного кабінету Овчаренка І.А. 30.08.2023 о 13:44, що підтверджується довідкою Східного апеляційного господарського суду про доставку електронного листа.

Колегія суддів звертає увагу, що пунктом 2 частини 6 статті 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи. Згідно з абз. 2 частини 6 цієї статті, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, таке рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Згідно з положеннями частин 1, 7 статті 116 ГПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Виходячи з наведених правових положень, перебіг десятиденного процесуального строку на усунення недоліків апеляційної скарги розпочинається з наступного дня, після дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Отже, усунути недоліки апеляційної скарги заявник мав у строк по 11.09.2023 включно (з урахуванням вихідних днів).

Проте, адвокат Овчаренко І.А. через систему «Електронний суд» подав заяву про усунення недоліків лише 12.09.2023, тобто з пропуском встановленого судом (максимального передбаченого законом) десятиденного строку.

При цьому, всупереч положенням ст. 119 ГПК України подана до суду заява не містить ні обґрунтування причин пропуску відповідного строку на усунення недоліків апеляційної скарги, ні клопотання про продовження/поновлення такого строку.

За приписами пункту 6 частини 2 статті 42 ГПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до частини 1 статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Частиною 4 статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до положень ст. 260 ГПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 261 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема, скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Оскільки заявником у встановлений строк не було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, вказані обставини самі по собі вже є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 261 цього Кодексу.

Окрім того, апеляційний господарський суд вважає за необхідне зазначити, що заявником апеляційної скарги не було усунуто її недоліки у повному обсязі, та надати оцінку окремим його доводам, викладеним у відповідній заяві.

Так, судом приймається до уваги, що на підтвердження повноважень на представництво інтересів клієнта заявником було надано копії ордеру серія АХ №1148493 від 04.09.2023 на надання правової допомоги адвокатом Овчаренко І.А. ОСОБА_1 на підставі договору №0030ХК від 22.10.2021 у Східному апеляційному господарському суді; свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №878 від 30.03.1999 та посвідчення адвоката України.

Щодо обставин не надсилання визнаним боржником кредиторам копії апеляційної скарги і доданих до неї документів заявник пояснив, що у справі не було кредиторів, вимоги яких були визнані судом, у зв`язку з чим вони не набули статусу сторін у даній справи, що також сприймається судом.

Стосовно такого недоліку апеляційної скарги, як ненадання доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, заявник зазначив, що розглядаючи клопотання про звільнення від сплати судового збору суд вдався до надмірного формалізму, тим самим порушив право на судовий захист гарантоване ст. 55 Конституції України та права на справедливий суд, закріпленого ст. 7 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів». У апеляційній скарзі апелянтом наведено об`єктивні докази відсутності можливості сплатити судовий збір. Ці обставини є загальновідомими і не залежать від волі ОСОБА_1 . А тому, заявник просив суд звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Проте, апеляційний господарський суд звертає увагу, що в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху від 28.08.2023 була надана оцінка вказаним доводам заявника.

Водночас, суд повторно звертається до позиції Європейського Суду, яка ґрунтується на тому, що «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду. Вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права на доступ до суду, яке є саме по собі таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі").

Необхідність сплати судового збору є певною умовою при зверненні до суду, яка є загальною для всіх суб`єктів. Ці вимоги узгоджуються з положеннями ст. 129 Конституції України та ст. 2 ГПК України, якими встановлено такі засади судочинства, як рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім того, суд зауважує, що заявник апеляційної скарги в обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору посилається лише на «технічні» проблеми відсутності можливості здійснювати будь-які оплати банківськими та електронними картками українських банків, пов`язані із загальновідомими обставинами тимчасової окупації певної території України.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що не заперечує, сприймає та враховує, що такі обставини дійсно об`єктивно можуть перешкоджати заявнику фізично здійснити процедуру перерахування судового збору при звернені до суду.

Проте, суд додатково окремо зауважує, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є саме «майновий стан сторони», яка звертається з відповідним клопотанням. При цьому, перелік таких підстав у вичерпному порядку встановлений законом.

А тому, до обов`язків заявника в даному випадку входить доведення обставин неможливості несення такого майнового тягаря, як сплата судового збору, саме через обставини неналежного майнового стану.

Але заявник ні в апеляційній скарзі, ні в заяві про усунення її недоліків не навів жодних доводів, доказів або обставин, які б характеризували майновий стан ОСОБА_1 , та давали можливість суду оцінити та врахувати їх як підставу, зокрема, для звільнення від сплати судового збору у встановленому законом порядку.

При цьому, в даному випадку суд не може врахувати і обставини, викладені ОСОБА_1 , зокрема, в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, яка була подана у вересні 2021, оскільки їх актуальність на час подання апеляційної скарги не підтверджена матеріалами справи, а судом має оцінюватися поточний майновий стан заявника.

А тому, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для задоволення клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

Вказані обставини відповідно до положень ст. 174, п. 2 ч. 3 ст. 258, ст. 260 ГПК України є підставою для повернення апеляційної скарги.

Необхідно також звернути увагу, що зі змісту заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження від 04.09.2023, доданої до заяви про усунення недоліків, адвокат Овчаренко І.А. фактично не виключає можливість самостійного подання ним апеляційної скарги та оплати судового збору, проте зазначає, що цьому завадила відсутність волевиявлення клієнта.

Як зазначено, разом із заявою про усунення недоліків адвокат Овчаренко І.А. подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій заявник посилається на те, що у зв`язку з повномасштабним вторгненням росії на територію України та, зокрема, окупацією міста Волноваха, ОСОБА_1 тривалий час не мала можливості контактувати з адвокатом Овчаренком І.А., який є представником її інтересів у даній справі, а тому в 2022 році він припинив вчинення будь-яких дій щодо представлення інтересів ОСОБА_1 у даній справі, та посилаючись на відсутність волевиявлення клієнта, зазначає, що не міг подати апеляційну скаргу та оплатити судовий збір.

15.08.2023 року ОСОБА_1 вийшла на зв`язок із адвокатом Овчаренком І.А. та дізналась про винесення оскаржуваної ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21 та отримала її роздруківку з Єдиного державного реєстру судових рішень.

До цього моменту ОСОБА_1 оскаржувану ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21 не отримувала та не знала про її існування. Зазначені вище обставини, на думку заявника, є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21.

Крім того, представник зазначає, що адвокат - є лише представником свого клієнта і він не може одноосібно приймати рішення про оскарження рішення/ухвали суду. Для ініціювання апеляційного оскарження є необхідним безпосереднє волевиявлення особи скаржника через оплату судового збору.

Тому, відсутність зв`язку адвоката Овчаренко І.А. зі ОСОБА_1 станом на день отримання оскаржуваної ухвали і є тією обґрунтованою підставою, яка перешкоджала своєчасному зверненню до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк. Адвокат також вважає, що підлягають врахуванню, що будь-які способи зв`язку, окрім дзвінків через месенджер Telegram є ризикованими для життя та здоров`я ОСОБА_1 враховуючи факт її перебування на окупованій території.

Більш того, на тимчасово окупованій території, де зареєстрована та проживає ОСОБА_1 , відсутній доступ до офіційних українських інтернет ресурсів. Саме тому апелянт не мав можливості самостійно дізнатися про зміст оскаржуваної ухвали із загальнодоступних джерел.

Щодо підтвердження факту перебування ОСОБА_1 на окупованій території, адвокат зазначав, що не існує державних реєстрів чи об`єктивних доказів, які б могли підтвердити дану обставину. Попри це те, що ОСОБА_1 не стоїть на обліку як внутрішньопереміщена особа є підтвердженням того, що вона не здійснювала переміщення на підконтрольну Україні територію.

Таким чином, адвокат Овчаренко І.А. посилається фактично на ті самі обставини, які були викладені в апеляційній скарзі і яким вже надано оцінку судом апеляційної інстанції в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху та визнано їх не поважними, а доводи не обґрунтованими.

Суд звертає увагу, що на підтвердження обставин поважності причин пропуску строку на подання апеляційної скарги заявник в першу чергу зобов`язаний навести обставини та надати підтверджуючі докази, які б обґрунтовували, зокрема, коли саме він ознайомився або міг ознайомитися з оскаржуваним судовим рішенням, та які обставини завадили йому звернутися з апеляційною скаргою своєчасно.

Матеріалами електронної та паперової справи №905/1775/21 підтверджується, що адвокат Овчаренко І.А. отримав ухвалу від 24.01.2023 в електронному кабінеті 30.01.2023.

Зі змісту апеляційної скарги та заяв по усунення недоліків апеляційної скарги та поновлення строку на її апеляційне оскарження вбачається, що сам адвокат Овчаренко І.А. не заперечує обставини того, що він особисто своєчасно отримав ухвалу від 24.01.2023 та мав можливість її оскаржити. Проте, не зробив цього, оскільки не отримав відповідного волевиявлення клієнта.

Окрім того, ухвала Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 була надіслана на адресу електронної скриньки ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка була зазначена особисто ОСОБА_1 , зокрема, в заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспоможність фізичної особи, заяві про усунення недоліків від 06.10.2021, заяві Овчаренка І.А. про вступ у справу як представника від 22.10.2021.

Вказана ухвала була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 31.01.2023.

Таким чином, ОСОБА_1 з високою мірою вірогідності могла дізнатися про зміст оскаржуваної ухвали набагато раніше ніж 15.08.2023, та не тільки від адвоката Овчаренка І.А.

При цьому, заявник апеляційної скарги не зазначає, яким чином та у який спосіб відбулося спілкування адвоката з клієнтом лише 15.08.2023, не надає жодних доказів на підтвердження цього та того, що такий зв`язок був відсутній і не міг відбутися раніше, принаймні з 24.01.2023.

Адвокат посилається на те, що через перебування ОСОБА_1 в окупації будь-які способи зв`язку, окрім дзвінків через месенджер Telegram були неможливі, що навпаки не виключає можливості такого спілкування до 15.08.2023.

Проте, знову таки заявник не надає, зокрема, відповідних електронних доказів, скріншотів такого листування або дзвінків в Telegram, тощо, які б надали суду можливість пересвідчитись у існуванні та дійсності цих обставин.

Колегія суддів не може не звернути увагу на те, що в матеріалах справи міститься заява від 06.12.2022 іншого представника боржника - адвоката Оверковського Костянтина Володимировича, в якій повідомлялось, що з сайту «Судова влада України» вбачається про призначення судового засідання у даній справі на 07.12.2022 об 11:00 год, у зв`язку з чим він просив суд в разі неможливості явки до суду та/або підключення до відеоконференції та з інших причин (відсутність електроенергії, зв`язку тощо) відсутності представника в судовому засіданні провести судове засідання без участі представника боржника Оверковського К.В . До заяви додано копію ордеру на надання правової допомоги ОСОБА_1 на підставі договору про надання правової допомоги №1 від 06.12.2022.

Отже, з вказаної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , яка (як стверджує заявник апеляційної скарги) перебуваючи на тимчасово непідконтрольній території України, мала можливість:

- отримувати інформацію про хід розгляду її справи, зокрема, з сайту «Судова влада України»;

- укласти 06.12.2022 договір про надання правової допомоги ще з одним адвокатом;

- та відповідно отримувати інформацію про справу та правову допомогу, в тому числі, і від адвоката Оверковського К.В.

Таким чином, обставинами справи спростовуються доводи заявника апеляційної скарги про відсутність у ОСОБА_1 можливості бути обізнаною з обставинами справи та прийнятими у ній судовими рішеннями через обставини тимчасової окупації м. Волноваха, а відповідно і можливості своєчасно звернутися із апеляційною скаргою.

На підставі викладеного, оскільки заявником апеляційної скарги у встановлений строк не було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, а також наведені ним обставини як в апеляційній скарзі, так і в заяві про усунення недоліків визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження на підставі п. 4 ч. 1 ст. 261 ГПК України.

Враховуючи, що апеляційна скарга була подана в електронному вигляді через систему «Електронний суд», її матеріали, які були роздруковані судом, заявнику не надсилаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 234, 242, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (вх. №1744Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 24.01.2023 року у справі №905/1775/21.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку статей 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.В. Шевель