ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3395/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г. за участю секретаря судового засідання Голігороваї Т.І., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА", м. Підгородне, Дніпровський район, Дніпропетровська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край", с. Іверське, Солонянський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за договором оренди №01/10-К від 01.10.2021 у загальному розмірі 1 163 400,00 грн.

Представники:

від позивача: Біднина О.І., представник;

від відповідача: Корнієнко М.О., адвокат.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "САДИ ДНІПРА" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край" заборгованість за договором оренди №01/10-К від 01.10.2021 у загальному розмірі 1 163 400,00 грн., що складається з: основний борг у розмірі 581 700,00 грн., штраф у розмірі 581 700,00 грн., а також просить стягнути судові витрати, які складаються з 17 451,00 грн. судового збору.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання на 26.07.2023 о 11:00 год.

25.07.2023 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить врахувати при винесенні рішення подані у відзиві відповідачем заперечення, позовні вимоги задовольнити частково, в обсязі що визнається, а саме у розмірі 581 700,00 грн, що є платою за договором оренди №01/10-К від 01.10.2021 за користування, взятих в оренду у позивача дерев`яних контейнерів розміром 1200х1000х800 у кількості 1662 штук для зберігання плодової продукції та у відповідності до приписів статті 233 ГК України та ст. 551 ЦК України зменшити розмір штрафних санкцій нарахованих позивачем відповідно до п. 4.3. Договору №01/10-К від 01.10.2021 зі штрафу у розмірі 100% від суми Договору, що становить 581 700,00 грн, до штрафу у розмірі 3% від суми Договору, що становить 17 151,00 грн відповідно.

26.07.2023 від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій зменшує позовні вимоги в частині стягнення штрафу до 20 % від розміру основного боргу, що становить 581 700,00х20% = 116 340,00 грн. та просить стягнути з відповідача 581 700,00грн основного боргу, 116 340,00 грн штрафу та у зв`язку із зменшенням позовних вимог просить повернути сплачену суму судового збору у розмірі 6 680,40 грн..

За змістом ч.ч. 2, 3 ст. 177 Господарського процесуального кодексу України підготовче провадження починається з відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого провадження. Підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Пунктом 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

У підготовчому судовому засіданні 26.07.2023 представниками сторін зазначено, що ними було надано всі можливі та допустимі докази по справі.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.09.2023 о 11:00 год.

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 04.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд, -

ПОЗИЦІЇ СТОРІН:

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за Відповідачем обліковувалась заборгованість в розмірі 581 700,00 грн. перед Позивачем, яка виникла внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором №01/10-К від 01.10.2021 щодо повної та своєчасної оплати за користування , взятих в оренду у Позивача дерев`яних контейнерів розміром 1200х1000х800 у кількості 1662 штук для зберігання плодової продукції.

Позиція відповідача

Відповідач заявлені позовні вимоги визнає.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

01.10.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сади Дніпра" (далі - орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край" (далі - орендар, відповідач) укладено договір оренди № 01/10 (надалі - договір), відповідно до пункту 1.1 якого орендодавець зобов`язується надати у платне користування Контейнер дерев`яний 1200х1000х800 для зберігання плодової продукції (далі - майно). Орієнтована кількість, що надається в платне користування 1662 шт. Точна кількість визначається у актах приймання-передачі майна.

При укладанні спірного договору, відповідно до п.2.3. Відповідач прийняв на себе зобов`язання зокрема: своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату в розмірах, передбачених цим договором.

Відповідно до п.3.2.1. Договору, розмір орендної плати за користування контейнером склав 350,0 грн./1 шт. протягом всього періоду оренди. Сума договору визначається виходячи із загальної кількості переданих у користування контейнерів, вказаних у актах приймання-передачі, та погоджується сторонами у акті здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Свої обов`язки за Договором Позивач виконав своєчасно та в повному обсязі. Згідно з Актом прийому-передачі орендованого майна від 01.10.2021р., Позивачем було передано, а Відповідачем прийнято 1662 штук контейнерів дерев`яних (1200x1000x800).

При цьому сторонами було визначено, що майно придатне до експлуатації, відповідає всім обумовленим у договорі характеристикам, придатне для його використання за цільовим призначенням .

Вартість орендної плати за користування контейнерами становить: 1662 х 350,0 = 581 700,0 грн.

28.02.2022р. Відповідачем за Актом прийому-передачі орендованого майна на адресу Позивача було повернуто контейнери з оренди у кількості 1662 шт. При цьому сторони зазначили, що претензій щодо стану майна немає.

Відповідно до вимог п.3.2.2. Договору оплата послуг за даним договором здійснюється Орендарем після передачі та підписання Акту приймання-передачі контейнерів від Орендаря до Орендодавця на підставі виставленого рахунку впродовж З (трьох) банківських днів після отримання такого рахунку.

Позивачем були вручені зазначений Акт та рахунок. Однак, позивач зазначає, що оскільки наданий рахунок Відповідачу не фіксувався документально, довести факт отримання рахунку останнім в грудні 2022 року не уявляється можливим. Тому Позивачем був направлений лист вих.№ 0905/1 від 09.05.2023р. на адресу Відповідача (який ним отриманий 27.05.2023р. згідно даних трекінгу відправлення Укрпошти), з проханням оплатити орендну плату у розмірі 581 700,00 грн. До цього листа були додані: Рахунок-фактура № СФ-0000020 від 28.02.2022р., та Акт звірки взаємних розрахунків станом на 05.05.2023р. (який Відповідач не повернув).

Позивач зазначає, що Відповідачем підписаний Акт приймання-передачі контейнерів від 28.02.2022р., та отриманий рахунок 27.05.2023р., оплата послуг мала бути до 31.05.2023р. Однак до цього часу Відповідач не сплатив за оренду майна.

Сторонами була встановлена відповідальність за неналежне виконання умов договору.

Пунктом 4.2. договору визначено, що саме є порушенням договору. Зокрема це (несвоєчасне і не у повному обсязі внесення орендного платежу).

Пунктом 4.3. договору встановлено, що у разі порушення Орендарем умов, визначених п.4.2. договору, Орендар сплачує Орендодавцю штраф в розмірі 100 % вартості договору.

Враховуючи, що Відповідач порушив строк оплати за оренду, у Позивача є всі підстави для нарахування штрафних санкцій згідно умов договору. Розрахунок суми штрафу становить: 581 700 х 100% = 581 700 грн.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладання договору оренди, факт передачі майна в оренду, строки оплати орендної плати, наявність часткової оплати, наявність прострочення орендної оплати.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору суборенди від 01.10.2021 № 01/10-К, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно положень ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Так, вищевказаний договір оренди за своїм змістом є договором найму.

Відповідно до ч. 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Аналогічна норма закріплена й у частині 1 статті 759 ЦК України, відповідно до якої за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 765 Цивільного кодексу України наймодавець зобов`язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Статтею 762 Цивільного кодексу України та статтею 286 Господарського кодексу України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму; плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За нормами ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов`язання.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідач, в порушення умов договору, своєчасно не сплачував орендну плату, у зв`язку із чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 581 700,00 грн.

З урахуванням умов п. 3.2.2. договору строк оплати орендованого майна є таким що настав.

З огляду на викладене є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 581 700,00 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача штрафу

Крім основного боргу позивач нарахував та заявив про стягнення з відповідача (з урахуванням зменшення позовних вимог) штраф у розмірі 116 340,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

За визначенням ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пунктом 4.2. договору визначено, що саме є порушенням договору. Зокрема це "несвоєчасне і не у повному обсязі внесення орендного платежу". Пунктом 4.3. договору встановлено, що у разі порушення Орендарем умов, визначених п.4.2. договору, Орендар сплачує Орендодавцю штраф в розмірі 100 % вартості договору.

Позивачем зменшено розмір штрафу до 20% від розміру основного боргу, що становить 581 700,00 х20% = 116 340,00 грн.

Відповідач визнав позов, з урахуванням зменшення позовних вимог.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення штрафу підлягають задоволенню в сумі 116 340,00 грн.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення його, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо судового збору.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти, відповідно, збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Оцінивши заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, господарський суд встановив, що позивач зменшив кількісний показник основної заборгованості, у зв`язку з чим заява приймається до розгляду, а тому має місце нова ціна позову - 698 040,00 грн (основний борг у сумі 581 700 грн + 116 340 грн), за яку судовий збір становить 10 470,60 грн.

Згідно ч. 1 ст. 7 ЗУ Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У зв`язку із зменшення розміру позовних вимог з 1 163 400,00 до 698 040,00, сплачений позивачем судовий збір в сумі 6 980,40 підлягає поверненню на підставі його заяви.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ст. 191 Господарського процесуального кодексу України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ч. 3 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення суду у випадку визнання позову відповідачем.

Суд враховує, що позивачем зменшено розмір позовних вимог, а відповідач визнав позов, з урахуванням зменшених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні норми містяться, також, у частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, оскільки, відповідачем визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 5 235,30 грн (50% від 10 470,60 грн). Інша частина судового збору у сумі 5 235,30 грн підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, про що судом буде постановлено ухвалу.

Керуючись ст. ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фруктовий Край" (52421, Дніпропетровська область, Солонянський район, с. Іверське, вул. Шкільна, буд. 1-Б; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сади Дніпра" (52001, Дніпропетровська область, м. Підгороднє, Автодорога Знам`янка-Луганськ-Ізварино, 227 км+580 м; ) основний борг у розмірі 581 700,00 грн, штраф у розмірі 116 340,00 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 235,30 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 14.09.2023.

Суддя В.Г. Бєлік