ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 127/34807/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Вронська Г.О., Губенко Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.;

за участю представників учасників справи:

позивача - Люлик Р.І. (адвокат),

третьої особи - Половінкін О.В. (адвокат)

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду Вінницької області

(суддя - Матвійчук В.В.)

від 30.11.2022

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

(головуючий - Василишин А.Р., судді - Філіпова Т.Л., Мельник О.В.)

від 13.04.2023

у справі за позовом ОСОБА_2

до 1. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11";

2. Виконавчого комітету Вінницької міської ради;

3. Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради;

4. Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: ОСОБА_1

про визнання незаконними та скасування рішень

Короткий зміст позовних вимог, заперечень та рух справи

1. У 2019 році ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) звернулась до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Зодчих-11" (далі - ОСББ), Виконавчого комітету Вінницької міської ради (далі - Виконком), Департаменту архітектури та містобудування Вінницької міської ради (далі - Департамент), Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради (далі - Департамент контролю), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) про:

- скасування рішення загальних зборів ОСББ від 20.10.2017, оформленого протоколом №2;

- визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 12.04.2018 № 783 "Про надання гр. ОСОБА_1 вихідних даних - містобудівних умов та обмежень на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 ";

- визнання незаконним та скасування наказу Департаменту від 17.04.2018 №59 "Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 ";

- визнання незаконним та скасування права на початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , набуте на підставі поданого замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 11.05.2018 зареєстрованого за №518.

2. Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 незаконно привласнила частину приміщення технічного поверху № LXXXVII, площею 51, 0 м2 з реконструкцією своєї квартири у житловому будинку АДРЕСА_2 . Однак позивачка та інші співвласники будинку не надавали згоди на це і таке питання не виносилося на голосування, рішення про надання третій особі дозволу на приватизацію технічного поверху з реконструкцією квартири АДРЕСА_1 загальними зборами співвласників ОСББ не приймалося.

3. ОСОБА_1 заперечувала проти позову та вказувала, що доводи позивачки про підробку оскаржуваного протоколу загальних зборів від 20.10.2017 ґрунтуються виключно на її припущеннях, які не підтверджені належними доказами. Також третя особа вказувала, що, отримуючи документи для здійснення реконструкції квартири з приєднанням частини приміщень технічного поверху та тераси в багатоквартирному житловому будинку, ОСОБА_1 не мала зауважень чи обтяжень, встановлених відповідачами чи законодавством України.

4. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2020 заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено частково. Заборонено ОСОБА_1 вчиняти дії по реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 .

5. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.05.2022 справу № 127/34807/19 передано для продовження розгляду до Господарського суду Вінницької області.

6. Господарський суд Вінницької області ухвалою від 13.06.2022 відкрив провадження у справі і призначив її до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

7. ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 29.10.2014 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.10.2014 року №28736870.

8. ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_5 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20.04.2015 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.04.2015 № 36487784.

9. Згідно з витягом з протоколу № 2 загальних зборів ОСББ від 20.10.2017 загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 складає 108 осіб, загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_6 .

10. У зборах 20.10.2017 взяли участь особисто та/або через представників співвласники у кількості 69 осіб, яким належать квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 5 018, 4 м2. "За" надання дозволу ОСОБА_1 на приватизацію технічного поверху приміщення № LXXXVII, площею 51, 0 м2, з реконструкцією квартири АДРЕСА_1 проголосувало 69 співвласників, загальна площа квартир та/або нежитлових приміщень яких становить 5 018, 4 м2; голоси "проти" та "утримався" були відсутні; рішення прийнято.

11. Приміщення будинку, щодо котрого приймалося рішення 20.10.2017 є горищем.

12. З витягу з протоколу № 2 від 20.10.2017 загальних зборів ОСББ неможливо встановити наявність особистих підписів кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування.

13. Учасники справи не долучили до матеріалів справи повного тексту протоколу № 2 від 20.10.2017, з якого б убачалося прийняття зборами ОСББ інших рішень.

14. 12.04.2018 Виконком ухвалив рішення № 783 про надання ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку.

АДРЕСА_7 . 17.04.2018 Департамент прийняв наказ № 59 про затвердження містобудівних умов і обмежень № 35 від 17.04.2018 для проектування об`єкта будівництва реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 .

16. 11.05.2018 Департамент вніс до єдиного реєстру за №518 повідомлення ОСОБА_1 про початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 .

17. Попереднім головою ОСББ була ОСОБА_1 .

18. ОСББ і ОСОБА_1 не надали статут ОСББ.

19. ОСББ в повідомлені від 10.06.2020 № 20/06 зазначило, що ОСОБА_1 не передавала ні статут ОСББ, ні будь-які інші документи, які потрібні для повноцінної діяльності ОСББ.

20. ОСОБА_1 , як доказ на підтвердження поважності не надання доказів до суду, подала довідку Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 10.01.2020 № 55мр/200/04/20 з приводу втрати паспорта громадянина України, ідентифікаційного коду, виданих на її ім`я, а також статуту ОСББ "Поділля", протоколу зборів співвласників будинку, що по АДРЕСА_2 , рахунків на нежитлові приміщення, що по АДРЕСА_8 , печатки з відтиском "Зодчих-11".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

21. 30.11.2022 рішенням Господарського суду Вінницької області позов задоволено частково. Скасовано рішення загальних зборів ОСББ від 20.10.2017, оформленого протоколом № 2; визнано незаконним та скасовано рішення Виконкому від 12.04.2018 №783 "Про надання гр. ОСОБА_1 вихідних даних - містобудівних умов та обмежень на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 "; визнано незаконним та скасовано наказ Департаменту від 17.04.2018 № 59 "Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва реконструкції квартири АДРЕСА_1 з приєднанням частини приміщень технічного поверху в багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_2 ". В решті позову відмовлено.

22. Рішення суду першої інстанції обґрунтовано таким:

- оскільки учасники справи не надали статут ОСББ, до застосування підлягають положення Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" щодо порядку прийняття рішень загальними зборами співвласників багатоквартирного будинку;

- з витягу з протоколу № 2 від 20.10.2017 загальних зборів ОСББ неможливо встановити наявність особистих підписів кожного, хто проголосував, із зазначенням результату голосування, тому відсутня можливість встановити дотримання процедури голосування та прийняття рішення, передбаченої частиною шістнадцятою статті 10 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку";

- спірне приміщення є допоміжним, оскільки воно первинно планувалося як допоміжне, не є ізольованим, належить до житлового фонду і не є самостійним об`єктом нерухомого майна, належить власникам квартир будинку на праві спільної сумісної власності. Отже, оспорюваним рішенням загальних зборів ОСББ порушені корпоративні права співвласників квартир, зокрема і позивачки щодо вільного користування вказаним приміщенням технічного поверху, тому таке рішення загальних зборів підлягає скасуванню;

- матеріали справи не містять доказів існування в житловому будинку окремих нежитлових приміщень, які не належать до житлового фонду, тобто є самостійними об`єктами нерухомого майна, з іншим призначенням, ніж допоміжні приміщення, зокрема проектної документації, акта введення будинку в експлуатацію;

- вимоги про визнання незаконним та скасування рішення Виконкому від 12.04.2018 № 783 та наказу Департаменту від 17.04.2018 № 59 є похідними від позовної вимоги про скасування рішення загальних зборів ОСББ від 20.10.2017, тому з метою забезпечення відновлення порушеного права позивачки підлягають задоволенню;

- вимога про визнання незаконним та скасування права на початок виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_3 , набутого на підставі поданого замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 11.05.2018, зареєстрованого за № 518 не підлягає задоволенню, оскільки позивачка обрала неправильний спосіб захисту порушеного права, з огляду на те, що право на початок виконання будівельних робіт може бути припинено відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю, виключно за наявності однієї з підстав, передбаченої частиною сьомою статті 36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", а не скасовано.

23. Північно-західний апеляційний господарський суд переглядав рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог в межах вимог апеляційної скарги в порядку, передбаченому частиною першою статті 269 ГПК України.

24. Постановою суду апеляційної інстанції від 13.04.2023 рішення суду першої інстанції залишено без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.

Короткий зміст вимог касаційних скарг та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи осіб, які подали касаційні скарги

25. 04.05.2023 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Також скаржниця просить вирішити питання щодо скасування заходів забезпечення позову, які вжиті на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 02.01.2020 у цій справі.

26. Скаржниця визначає підставою касаційного оскарження судових рішень пункт 1 частини другої статті 287 ГПК України.

27. В обґрунтування скаржниця зазначає, що суди попередніх інстанцій неправильно застосували норму частини другої статті 382 ЦК України та порушили норми частин четвертої, п`ятої статті 236 ГПК України, оскільки дійшли помилкового висновку, що спірне приміщення будувалося саме як допоміжне, а не як інші приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду, а є самостійним об`єктом нерухомого майна, з іншим призначенням, ніж допоміжні приміщення. Суди не врахували висновки, викладені у постановах Верховного Суду, зокрема:

- від 07.10.2020 у справі № 640/11909/19 (аналогічна правова позиція у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц), від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18 (аналогічна правова позиція у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі № 552/7636/14-ц, від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі №906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17) щодо розмежування критеріїв допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку;

- від 25.05.2021 у справі № 461/9578/15-ц, в якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Касаційного адміністративного суду, викладеного у постанові від 13.09.2019 у справі № 344/4760/15-а, що сама по собі відсутність нотаріального посвідчення письмової згоди співвласника приміщення загального користування, а саме горища, не є підставою для скасування наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень;

- від 22.01.2021 у справі № 640/11869/20 (аналогічні висновки у постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 804/1510/16, від 02.10.2018 у справі № 465/1461/16-а, від 05.06.2019 у справі № 815/3172/18, від 23.07.2019 у справі № 826/5607/17) щодо моменту припинення дії повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

28. Інші учасники справи не надали відзивів на касаційну скаргу, що відповідно до частини третьої статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду оскаржуваного судового рішення.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

29. Верховний Суд зазначає, що згідно з частиною першою статті 300 ГПК України суд касаційної інстанції переглядає у касаційному порядку судові рішення виключно в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, тому перевіряє лише дотримання норм матеріального та процесуального права, на які скаржник посилається, як на підстави для обов`язкового скасування судового рішення.

30. Верховний Суд вважає, що підстави для задоволення касаційної скарги відсутні з огляду на таке.

31. Відповідно до частини другої статті 382 ЦК України усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

32. Скаржниця у касаційній скарзі наголошує на необхідності правильного розмежування приміщень на допоміжні та нежитлові і зазначає, що суди дійшли помилкового висновку щодо віднесення спірного майна до допоміжного приміщення.

33. Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Нежитлове приміщення - ізольоване приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійним об`єктом нерухомого майна.

34. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23.10.2019 у справі № 598/175/15-ц, на яку посилається скаржниця, вказала, що для розмежування допоміжних приміщень багатоквартирного жилого будинку, які призначені для забезпечення його експлуатації та побутового обслуговування мешканців будинку і входять до житлового фонду, та нежилих приміщень, які призначені для торговельних, побутових та інших потреб непромислового характеру і є самостійним об`єктом цивільно-правових відносин, до житлового фонду не входять, слід виходити як з місця їхнього розташування, так і із загальної характеристики сукупності властивостей таких приміщень, зокрема способу і порядку їх використання.

35. Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у пункті 34 постанови від 08.04.2020 у справі № 915/1096/18, на висновок в якій також посилається скаржниця, вказав, що допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень (враховано аналогічні правові висновки у постановах Верховного Суду від 18.07.2018 у справі №916/2069/17, від 22.11.2018 у справі № 904/1040/18, від 15.05.2019 у справі № 906/1169/17, від 06.08.2019 у справі № 914/843/17).

36. Порядок здійснення переобладнання та перепланування жилого приміщення визначено у Правилах утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 № 76 (далі - Правила).

37. Пунктом 3.2.1 Правил установлено, що на горищах та технічних поверхах повинен забезпечуватися: температурно-вологісний режим горищних приміщень, що перешкоджає випаданню конденсату на поверхні захисних конструкцій; доступ до всіх елементів і чистота горищного приміщення. Горищні приміщення не повинні бути захаращені будівельним сміттям, домашніми й іншими речами та обладнанням; використання горищних приміщень під майстерні, для сушіння білизни і під складські приміщення не допускається (пункти 3.2.5, 3.2.7 Правил).

38. Аналіз зазначених норм права дає можливість дійти висновку про те, що співвласники горища - власники квартир у багатоквартирному будинку, зобов`язані дбайливо ставитися до будинку, у якому вони проживають, використовувати жиле приміщення відповідно до його призначення. Допоміжні приміщення, а саме горище, яке призначене для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців, не підлягає приватизації та не може бути поділене і виділене власнику квартири в багатоквартирному житловому будинку без втрати його функціонального призначення (пункт 72 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 461/9578/15-ц, на яку посилається скаржниця).

39. Отже, суди попередніх інстанцій встановивши, що (1) приміщення, щодо якого приймалося рішення загальних зборів ОСББ 20.10.2017 є горищем, (2) відсутності доказів існування в житловому будинку окремих нежитлових приміщень, які не належать до житлового фонду, тобто є самостійними об`єктами нерухомого майна, з іншим призначенням, ніж допоміжні приміщення, правильно врахували висновки Верховного Суду, на які, зокрема, посилається і сама скаржниця, і правомірно вказали про приналежність майна до допоміжного приміщення. Доводи скаржниці у цій частині зводяться до намагання переоцінити обставини, яким була надана оцінка судами попередніх інстанцій, що в силу частини другої статті 300 ГПК України не входить до компетенції Верховного Суду.

40. Крім того, суд касаційної інстанції вважає необґрунтованим посилання скаржниці на неврахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 461/9578/15-ц, що сама по собі відсутність нотаріального посвідчення письмової згоди співвласника приміщення загального користування, а саме горища, не є підставою для скасування наказу про затвердження містобудівних умов та обмежень, з огляду на таке.

У справі № 461/9578/15-ц вирішувалось питань щодо необхідності нотаріального посвідчення письмової згоди співвласника приміщення загального користування двоквартирного будинку на розпорядження таким приміщенням іншими співвласниками другої квартири; чи може вважатися розпорядження приміщенням за наявності письмової згоди порушенням прав такого співвласника лише через відсутність нотаріального посвідчення цієї згоди. За обставинами справи позивач є власником однієї квартири, а троє відповідачів іншої у двоквартирному будинку.

За висновком Великої Палати Верховного Суду, щоб не порушувався принцип спільності здійснення права спільної сумісної власності, будь-яка дія стосовно переобладнання чи реконструкції допоміжних приміщень вимагає погодження всіх співвласників (п. 76 постанови). Ураховуючи, що розпорядження спільним майном здійснюється за згодою всіх співвласників, Велика Палата Верховного Суду вважає, що важливе значення при вирішенні справ такої категорії має сам факт відповідного волевиявлення (п. 81 постанови).

41. Водночас у справі, що переглядається, обставини щодо отримання згоди на приватизацію допоміжного приміщення усіх співвласників багатоквартирного будинку не були встановлені (голосувало 69 осіб (площа 5 018, 4 м2) зі 108 осіб (площа 7 384 м2), а тому висновок стосовно необов`язковості нотаріального посвідчення їх згоди не підлягає врахуванню, оскільки ключовим є надання згоди всіма співвласниками.

42. Також Верховний Суд вважає необґрунтованим посилання скаржниці на постанову Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 640/11869/20 (аналогічні висновки у постановах від 19.09.2018 у справі № 804/1510/16, від 02.10.2018 у справі №465/1461/16-а, від 05.06.2019 у справі № 815/3172/18, від 23.07.2019 у справі №826/5607/17), що оскільки реєстрація повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність об`єкта до експлуатації через електронний кабінет замовника здійснюється у результаті надання органом ДАБІ адміністративної послуги у сфері містобудування в електронній формі, то відповідно рішення про таку реєстрацію, прийняте в автоматичному порядку за допомогою програмних засобів, є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, а тому такий акт вичерпує свою дію фактом виконання.

43. Так скаржник наголошує, що орган місцевого самоврядування не може скасувати ненормативний правовий акт після його виконання в контексті відмови господарського суду першої інстанції у задоволенні позовної вимоги про "визнання незаконним та скасування права на початок виконання будівельних робіт" та не застосування такого ж підходу до позовних вимог про скасування рішення Виконкому та наказу Департаменту.

44. По-перше, скаржниця не оскаржувала рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову (щодо визнання незаконним та скасування права на початок виконання будівельних робіт) до суду апеляційної інстанції, а тому рішення у вказаній частині не підлягає касаційному перегляду з огляду на положення пункту 1 частини першої статті 287 ГПК України. По-друге, висновок судів попередніх інстанції про задоволення позовних вимог про скасування рішення Виконкому та наказу Департаменту не суперечать правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 22.01.2021 у справі № 640/11869/20.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

45. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін, а скаргу - без задоволення.

46. Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

47. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що судові рішення ухвалено із додержанням норм процесуального та матеріального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

48. Оскільки оскаржуваними судовими рішеннями підстав для скасування яких не встановлено, було частково задоволено позовні вимоги, то клопотання скаржниці про скасування заходів забезпечення позову згідно з частиною дев`ятою статті 145 ГПК України відсутні (передбачено можливість скасування у разі відмови в позові). Інших підстав для скасування заходів забезпечення позову, передбачених статтею 145 ГПК України, скаржниця не навела.

Розподіл судових витрат

49. З огляду на те, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, згідно зі статтею 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 301, пунктом 1 частини першої статті 308, статтями 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Північного-західного апеляційного господарського суду від 13.04.2023 та рішення Господарського суду Вінницької області від 30.11.2022 у справі №127/34807/19- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко