РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 м. КиївСправа № 910/12389/23

За позовом: акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" в особі філії "ЕНЕРГОЗБУТ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ";

до: державного підприємства "РЕІНТЕГРАЦІЯ ТА ВІДНОВЛЕННЯ";

про: стягнення 28.771,48 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Акціонерне товариство "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом в особі філії "ЕНЕРГОЗБУТ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (далі - позивач) до державного підприємства "РЕІНТЕГРАЦІЯ ТА ВІДНОВЛЕННЯ" (далі - відповідач) про стягнення 28.771,48 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між сторонами спору договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 27.01.2022 № ЕЕЦ 9992191/00422, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 28.771,48 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12389/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як оператором системи, та відповідачем, як споживачем, укладено договір споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії від 27.01.2022 № ЕЕЦ 9992191/00422 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач надає відповідачу послуги з розподілу (передачі) електричної енергії, параметри якості якої відповідають показникам, визначеним Кодексом системи передачі, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 309, Кодексом систем розподілу, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року № 310, за об`єктом, технічні параметри якого фіксуються в Паспорті точки розподілу (передачі) електричної енергії за об`єктом споживача, який є додатком 2 до цього договору, та в особовому рахунку відповідача, облікових базах даних позивача (п. 1.1 Договору).

Пунктом 5 додатку № 4 до Договору "Порядок розрахунків" визначено, що відповідач здійснює повну оплату вартості обсягу електричної енергії, заявленого на відповідний розрахунковий період, наступним чином:

- попередня оплата здійснюється відповідачем самостійно - за 5 днів до початку розрахункового періоду з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться відповідно до фактичного обсягу розподіленої (переданої) електричної енергії протягом відповідного розрахункового періоду, 100 % від прогнозованих обсягів споживання електричної енергії на розрахунковий місяць;

- остаточний розрахунок за розподілену (передану) електричну енергію та інші платежі згідно з умовами цього Договору здійснюється відповідачем на підставі отриманих у позивача рахунків протягом 5-ти операційних днів з дня їх отримання.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з надання послуг, тому, права і обов`язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Положеннями ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, надав відповідачу послуги за Договором у січні 2022 на загальну суму 28.771,48 грн.

Так позивачем підписано та скріплено печаткою акт приймання-передачі наданих послуг за січень 2022 від 31.01.2022 № 219 на суму 28.771,48 грн. та виставлено відповідачу рахунок на оплату від 27.01.2022 № 992191 на суму 28.771,48 грн.

Вказані вище акт і рахунок були направлені позивачем на адресу місцезнаходження відповідача листами від 21.12.2022 № ЕЕЦ-17/4254 та від 17.05.2023 № ЕЕЦ 17/850.

Проте, відповідачем не здійснено оплату за надані позивачем послуги за Договором в січні 2022, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 28.771,48 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості в сумі 28.771,48 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 28.771,48 грн.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "РЕІНТЕГРАЦІЯ ТА ВІДНОВЛЕННЯ" (Україна, 01133, місто Київ, Б. Лесі Українки, будинок 26 літ. А, ідентифікаційний код: 43600078) на користь акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (Україна, 03150, місто Київ, вулиця Єжи Ґедройця, будинок 5, ідентифікаційний код: 40075815) в особі філії "ЕНЕРГОЗБУТ" акціонерного товариства "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ" (01135, місто КИЇВ, вулиця ЖИЛЯНСЬКА, будинок 97) заборгованість в сумі 28.771 (двадцять вісім тисяч сімсот сімдесят одна) грн. 48 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац