Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Олексюк О.В., розглянувши
заяву Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради"
про розподіл судових витрат
у справі за позовом Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002"
про стягнення 163 352,16 грн.
за участю представників:
від позивача: Єлісєєв В.А.
від відповідача: не з`явився
У провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа за позовом Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-2002" про стягнення заборгованості у сумі 163 352,16 грн. за договором купівлі-продажу необробленої деревини № 7 від 14.02.2019.
Справа розглядалась у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін відповідно до процедури, визначеної Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду цієї справи рішенням суду від 10.08.2023 провадження за вказаним позовом в частині вимог про стягнення заборгованості в сумі 20 000 грн. було закрито, в іншій частині - про стягнення заборгованості в сумі 143 532,16 грн. - задоволено. Також рішенням суду було стягнуто з ТОВ "Полісся-2002" судовий збір у сумі 2 481 грн. 00 грн. на користь позивача.
Після ухвалення судового рішення у справі від представника ДП "Радомишльський лісгосп АПК" до Господарського суду міста Києва надійшли докази до заяви позивача, зробленої під час розгляду справи, про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 130 000 грн.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.08.2023 розгляд вказаного питання було вирішено здійснювати у судовому засіданні з повідомленням учасників справи за правилами, визначеними ст. 244 ГПК України.
У судовому засіданні представник ДП "Радомишльський лісгосп АПК" свою заяву підтримав та обґрунтував, просив її задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 244 ГПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Отже, розглянувши заяву позивача про розподіл судових витрат та дослідивши в цій частині наявні докази, суд дійшов висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з ч. 3, 4 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 8 ст. 129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 129 ГПК України).
У даному випадку на підтвердження понесених судових витрат позивач долучив до матеріалів справи такі докази:
- засвідчену копію витягу з Єдиного реєстру адвокатів України серії AM № 001040, виданого 20.02.2019 Радою адвокатів Житомирської області на адвоката Єлісєєва В.А.;
- оригінал ордеру про надання правничої (правової) допомоги) серія АМ № 1058103 від 05.07.2023;
- оригінал витягу з договору від 14.09.2022 № 27 «Про надання правничої (правової) допомоги» (зі змінами);
- оригінал витягу з договору від 27.12.2022 № 36 «Про внесення змін до договору від 14.09.2022 № 27 «Про надання правничої (правової) допомоги»;
- оригінал витягу з договору від 30.12.2022 року № 37 «Про внесення змін до договору від 14.09.2022 № 27 «Про надання правничої (правової) допомоги»;
- оригінал витягу з договору від 22.05.2023 року № 18 «Про внесення змін до договору від 14.09.2022 № 27 «Про надання правничої (правової) допомоги»;
- засвідчену копію витягу з протоколу Установчої конференції адвокатів Житомирської області від 09.10.2012;
- засвідчену копію витягу з протоколу Звітно-виборної конференції адвокатів Житомирської області від 30.09.2017;
- засвідчені копії рахунків № 1 від 14.09.2022, № 2 від 27.12.2022, № 3 від 30.12.2022, № 4 від 22.05.2023, № 5 від 27.06.2023;
- засвідчені копії платіжних інструкцій АТ КБ «Приватбанк» № 3040 від 19.09.2022,
№ 3352 від 03.01.2023, № 3354 від 03.01.2023, № 3721 від 22.05.2023, № 3827 від 29.06.2023 про сплату суми гонорару адвокату Єлісєєву В.А.;
- засвідчені копії заключних виписок АТ КБ «Приватбанк» від 21.05.2023 по поточному рахунку адвоката Єлісєєва В.А. за період з 19.09.2022 по 19.09.2022; від 21.05.2023 - за період з 03.01.2023 по 03.01.2023; від 25.05.2023 - за період з 22.05.2023 по 22.05.2023; від 05.07.2023 за період з 29.06.2023 по 29.06.2023;
- засвідчені копії актів здавання-приймання послуг з надання правничої (правової) допомоги» адвокатом Єлісєєвим В.A. № 1 від 15.11.2022; № 2 від 31.01.2023;. № 3 від 31.05.2023;
- оригінали детальних описів робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Єлісєєвим В.А., та здійснених ДП "Радомишльський лісгосп АПК" витрат, необхідних для надання правничої допомоги № 107 від 31.05.2023 та № 157 від 11.08.2023 року, відповідно до якого загальна вартість адвокатського гонорару склала суму у фіксованому розмірі 130 000, 00 гривень.
Наведені вище докази суд вважає достатніми для підтвердження факту понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката.
У той же час при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Для встановлення розумного розміру наданих послуг адвоката слід надати належну правову оцінку договору у сукупності з іншими доказами, складністю справи та виконання адвокатом робіт (наданих послуг), витраченим часом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та виконання робіт, ціною позову та (або) значення справи. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Як зауважила Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц, нормами процесуального законодавства передбачено основні критерії визначення та розподілу судових витрат такі, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг. Така позиція викладена Верховним Судом у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19.
У даному випадку суд враховує наступні критерії визначення розміру витрат на правову допомогу: категорія справи, яка належить до нескладних спорів; малозначність справи, виходячи з ціни позову; характер спірних відносин (поставка); розгляд справи у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи; кількість судових засідань (2) та присутність у них адвоката позивача; кількість наданих суду пояснень та доказів представником позивача; обсяг виконаної адвокатом роботи під час підготовки заяв по суті позову; відсутність будь-яких заперечень відповідача проти позову та інших заяв і клопотань з його боку; розмір вартості наданих адвокатом послуг становить майже заявлену ціну позову.
Також суд враховує, що представнику позивача зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі у судових засіданнях, об`єктивно потребувалось небагато часу на опрацювання матеріалів справи, аналіз чинного законодавства з урахуванням предмета спору та предмета доказування - стягнення заборгованості, підготовку до судових засідань і процесуальних документів.
При цьому, як вбачається з детального опису робіт (наданих послуг), значну частину наданих послуг адвоката складають роботи по забезпеченню та виготовленню належним чином засвідчених копій документів, їх оформлення, подання/відправлення, складання проекту договору про надання правничої допомоги, додаткових угод до нього, актів здавання-приймання послуг з надання правничої допомоги, виписка рахунків на оплату гонорару, виготовлення платіжних документів про оплату гонорару, тощо. За висновком суду така технічна робота не потребує спеціальних знань в галузі права та може бути виконана не адвокатом, а іншим працівником, оскільки не вимагає кваліфікованих знань юриста.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Крім того Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію стосовно того, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Також суд бере до уваги висновок, викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 у справі № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі № 420/4820/19, про те, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.
Враховуючи викладене, суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 130 000 грн. не є співмірними зі складністю справи, а витрачання часу на надання послуг, зазначених адвокатом, не є виправданим, відтак, суд, керуючись вищезазначеними критеріями щодо співмірності, обґрунтованості, розумності, справедливості та пропорційності таких витрат, доходить висновку про зменшення заявлених адвокатом витрат на професійну правничу допомогу до 20 000 грн.
Згідно зі ст. 129 ГПК України у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача, відтак, витрати на правничу допомогу, понесені позивачем в сумі 20 000 грн.
Також суд покладає на відповідача витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги (в сумі 2684,00 грн.), питання про які не було вирішено в рішенні Господарського суду м. Києва від 10.08.2023 та які необхідно покласти на ТОВ "Полісся-2002" пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі, що складає 2481, 00 грн.
За таких обставин, керуючись ст. 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд
Заяву Дочірнього підприємства "Радомишльський лісгосп АПК" Житомирського обласного комунального агролісогосподарського підприємства "Житомироблагроліс" Житомирської обласної ради" про розподіл судових витрат задовольнити частково.
У решті заяви - відмовити.
Додаткове рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, його вступну та резолютивну частини проголошено в судовому засіданні 14 вересня 2023 року.
Повний текст додаткового рішення складений 19 вересня 2023 року.
Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 20-денний строк з дня складення повного тексту додаткового рішення.
Суддя Головіна К.І.