РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

14.09.2023Справа № 910/8980/23

Господарський суд міста Києва в складі судді Привалова А.І., за участю секретаря судового засідання Мазура В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження

справу № 910/8980/23

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП"

про визнання трудових відносин припиненими

За участю представників сторін: не з`явилися,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП" про визнання трудових відносин припиненими.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач, як директор Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП" скликав загальні збори учасників Товариства з метою розгляду питання про його звільнення з посади директора за власним бажанням. Загальні збори учасників Товариства не відбулися, у зв`язку із неявкою учасника Товариства. Оскільки прийняття рішення про звільнення керівника товариства з обмеженою відповідальністю є виключною компетенцією учасників такого товариства, позивач звернувся до суду з позовом про визнання трудових відносин між ним та відповідачем припиненими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

28.06.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та документи на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 13.06.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/8980/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 03.08.2023.

Втім, підготовче засідання 03.08.2023 у справі № 910/8980/23 не відбулося, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 підготовче засідання у справі № 910/8980/23 призначено на 17.08.2023.

Представники сторін у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали.

В підготовчому засіданні 17.08.2023, враховуючи відсутність будь-яких заяв та клопотань учасників справи, суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи №910/8980/23 до судового розгляду по суті на 14.09.2023.

Представники сторін у судове засідання 14.09.2022 не з`явилися, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, у визначений законом строк відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Отже, враховуючи, що відповідач не скористався наданим йому правом у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, суд дійшов висновку про можливість вирішення спору за відсутності відзиву відповідача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Приймаючи до уваги, що сторони були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, що неявка в судове засідання представників сторін не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

УСТАНОВИВ:

05.02.2014 відповідно до Протоколу Загальних зборів №3, позивача - ОСОБА_1 було призначено Генеральним директором ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» з 06.02.2014.

Відповідно до Наказу №5-К від 06.02.2014 щодо особового складу ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП», ОСОБА_1 приступила до виконання обов`язків Генерального директора ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» з 6 лютого 2014 року, про що зроблено запис за №24 в трудовій книжці позивача.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, єдиним учасником Товариства, згідно Статуту ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП», затвердженого протоколом Загальних Зборів від 24 липня 2007 року та зареєстрованого державним реєстратором Шевченківської районної у місті Києві державній адміністрації 26.07.2007 року за № 0026277, є громадянин Греції Казандзіс Хрістос, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.3.1. Статуту), якому належить 100% володіння Статутного фонду товариства.

За твердженнями позивачки, на даний час, учасник ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» не займається та не опікується своїм підприємством, найманих працівників Товариство, окрім генерального директора, не має.

Оскільки позивачка втратила матеріальну та будь-яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді Генерального директора у ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» і бажає змінити місце роботи, 13.09.2022 вона рекомендованою поштою надіслала на адресу засновника громадянин Греції Казандзіс Хрістос повідомлення про проведення Загальних зборів учасників ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» з проектом порядку денного, до якого включено два питання: 1) звільнення генерального директора Товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 за власним бажанням; 2) призначення особи, уповноваженої виконати всі необхідні дії для реєстрації зміни генерального директора.

Згідно інформації, розміщеної на сайті Укрпошти, одержувач відмовився від відправлення та відправлення підлягало поверненню відправнику.

Згідно з п.10.1. Статуту ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП», вищим органом Товариства є Загальні збори учасників. Загальні збори учасників складаються з Учасників товариства або призначених ними представників.

Дата і місце проведення та порядок денний чергових Загальних зборів учасників оголошується всім Учасникам не пізніше ніж за 30 днів до дати початку Загальних зборів шляхом направлення письмового повідомлення всім учасникам персонально (п.10.11 Статуту).

Позачергові Загальні збори учасників скликаються також на вимогу виконавчого органу Товариства за 25 днів до самих Зборів.(частина 2 п.п. 10.9 Статуту).

До виключної компетенції Загальних зборів товариства відноситься рішення з питання призначення та звільнення Генерального Директора, (п.10.15 Статуту).

Виконавчим органом Товариства є Дирекція, до складу якої входять Генеральний директор, який призначається на посаду та звільняється з посади Загальними зборами учасників, (п. 11.2 Статуту).

Таким чином, позивачка як Генеральний директор Товариства не має самостійних повноважень щодо вирішення питання про своє звільнення з посади директора.

Водночас, належного зв`язку із засновником (учасником) ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» позивачка немає, що є перешкодою у вільному звільненні її з посади директора за власним бажанням (згідно ст. 38 Кодексу законів про працю) та відповідно порушує її трудові права.

Отже, звертаючись до суду з даним позовом, ОСОБА_1 вказує, що оскільки загальні збори учасників товариства не відбулися, вона не має можливості звільнитися із займаної посади без рішення загальних зборів Товариства, а тому просить вирішити питання щодо припинення трудових правовідносин між нею та ТОВ «КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП» у судовому порядку.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступні обставини.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється.

Статтею 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.05.2020 по справі № 910/7164/19, для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітко визначену та дієву можливість оскаржити подію, яка на її думку порушує її права й охоронювані законом інтереси.

Згідно зі статтею 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Якщо працівник після закінчення строку попередження про звільнення не залишив роботи і не вимагає розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган не вправі звільнити його за поданою раніше заявою, крім випадків, коли на його місце запрошено іншого працівника, якому відповідно до законодавства не може бути відмовлено в укладенні трудового договору. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору.

Отже, відповідно до трудового законодавства України, керівник товариства (директор), як будь-який інший працівник, має право звільнитися за власним бажанням, попередивши власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. Разом з тим, особливість звільнення директора товариства полягає в тому, що воно відбувається за рішенням загальних зборів учасників товариства. Вказана позиція викладена Верховним Судом у постанові від 24.12.2019 у справі № 758/1861/18.

Згідно з ч. 1 статті 29 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" загальні збори учасників є вищим органом товариства.

Загальні збори учасників можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (ч. 1 статті 30 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю").

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 98 ЦК України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не визначено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства.

Згідно з ч. 1-3 статті 99 ЦК України загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад. Виконавчий орган товариства може складатися з однієї або кількох осіб. Виконавчий орган, що складається з кількох осіб, приймає рішення у порядку, встановленому абзацом першим частини другої статті 98 цього Кодексу. Повноваження члена виконавчого органу можуть бути в будь-який час припинені або він може бути тимчасово відсторонений від виконання своїх повноважень.

Відповідно до частин 2, 3 статті 32 Закону України "Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю" виконавчий орган товариства скликає загальні збори учасників шляхом надсилання повідомлення про це кожному учаснику товариства. Виконавчий орган товариства зобов`язаний повідомити учасників товариства не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників, якщо інший строк не встановлений статутом товариства.

Як вже зазначалось, 13.09.2022 ОСОБА_1 ініціювала скликання загальних зборів учасників ТОВ "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП", про що учасника товариства було повідомлено відповідним листом, проте загальні збори учасників товариства, не відбулися.

Згідно з рішеннями Конституційного Суду України від 07.07.2004 № 14-рп/2004, від 16.10.2007 № 8-рп/2007 та від 29.01.2008 № 2-рп/2008 визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Незважаючи на те, що право на працю безумовно є правом, а не обов`язком, для належної реалізації свого права на звільнення за власним бажанням керівник (директор) товариства має не тільки написати заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України та подати/надіслати її всім учасникам товариства, а й за власною ініціативою, як виконавчий орган товариства, скликати загальні збори учасників товариства, на вирішення яких і поставити питання щодо свого звільнення.

У випадку відсутності рішення загальних зборів учасників товариства про звільнення керівника, керівнику із метою захисту своїх прав надано можливість звернутися до суду із вимогою про визнання трудових відносин припиненими. Аналогічну позицію висловив Верховний Суд від 24.12.2019 у постанові по справі № 758/1861/18.

Передбачений частиною 1 статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи директора передбачає попередження ним про це власника або уповноваженого органу письмово за два тижні та ініціювання скликання загальних зборів учасників. У випадку вчинення директором відповідних дій, на учасників товариства покладено обов`язок розглянути заяву директора про звільнення та прийняти відповідне рішення про таке звільнення. При цьому на особу, яка ініціює питання проведення загальних зборів, покладено обов`язок належного повідомлення інших учасників товариства про скликання зборів у порядку, встановленому чинним законодавством та статутом підприємства.

Матеріалами справи підтверджено дотримання ОСОБА_1 вимог закону щодо реалізації свого права на припинення трудових відносин із товариством. Проте, невирішення загальними зборами учасників товариства питання про звільнення за власним бажанням працівника з посади директора є порушенням прав позивача.

За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для визнання припиненими трудових відносин ОСОБА_1 з ТОВ "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП" з 17.10.2022 у зв`язку зі звільненням позивача з посади директора за власним бажанням на підставі частини першої статті 38 КЗпП України, відтак - позов ОСОБА_1 у цій частині підлягає задоволенню.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задволенню.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ) припиненими з 17.10.2022.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕЙ ЗЕТ СІ ГРУП" (04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 12; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано: 21.09.2023.

Суддя А.І. Привалов