ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2023 р. Справа №914/2994/22

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді: Плотніцького Б.Д.,

Суддів: Кравчук Н.М.,

Скрипчук О.С.

за участю секретаря судового засідання Процевич Р. Б.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія б/н від 07.06.2023 (вх. № 01-05/1832/23 від 09.06.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2023 (повний текст рішення виготовлено 18.05.2023, суддя Матвіїв Р.І.)

у справі №914/2994/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія, м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Санаторно-готельний комплекс Дніпро-Бескид, м. Трускавець, Дрогобицький район, Львівська область,

про: стягнення 2 527 519,98 грн за порушення зобов`язань по договору на постачання природного газу,

за участю представників сторін:

від позивача : Шевчик О.І.;

від позивача : не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія до Приватного акціонерного товариства Санаторно-готельний комплекс Дніпро-Бескид про стягнення 2 527 519,98 грн.

Спір виник у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем, на думку позивача, зобов`язань за договором постачання природного газу. Відповідач неналежним чином не виконує свої зобов`язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 1 835 887,28 грн, яку позивач заявляє до стягнення. Крім цього, позивач нараховує 231 402,24 грн інфляційних втрат, 28 443,55 грн 3 % річних, 431 786,91 грн пені.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 17.05.2023 позов задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства Санаторно-готельний комплекс Дніпро-Бескид (82200, Львівська область, м. Трускавець, вулиця Дрогобицька, 33, ідентифікаційний код юридичної особи 22347313) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія (01010, м. Київ, вул. Острозьких Князів, будинок 32/2, інше 18 поверх, інше приміщення 33, ідентифікаційний код юридичної особи 38863790) 1 835 887,28 грн боргу, 231 402,24 грн інфляційних втрат, 2 844,36 грн 3 % річних, 31 437,29 грн в рахунок відшкодування сплаченого судового збору. Відмовлено у задоволенні вимог про стягнення 25 599,20 грн 3 % річних і 431 786,91 грн пені. Відстрочено виконання рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2023 на вісім місяців з дня ухвалення рішення.

При ухваленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції прийшов до висновку, що між виникненням у відповідача заборгованості та форс-мажорними обставинами введенням воєнного стану доведено причинно-наслідковий зв`язок. Тому наявні об`єктивні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання (1 835 887,28 грн) у розмірі заявленої до стягнення пені. Також, дотримуючись принципів пропорційності та балансу інтересів обох сторін спору, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зменшення 3 % річних з 28 443,55 грн до 90%, що становить 2 844,36 грн. Окрім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду підлягає задоволенню, а саме на вісім місяців з дня постановлення рішення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та аргументи учасників справи.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог та відстрочення виконання рішення на вісім місяців з дня його ухвалення. Апеляційна скарга надійшла до Західного апеляційного господарського суду 09.06.2023.

При цьому апелянт зазначив, що згідно Аналізу загрузки ПрАТ СГК "Дніпро-Бескид" з 01.01.2022 по 01.11.2022 з 25.02.2022 комплекс відновив роботу на підставі наказу N° 8-0 від 24.02.2022 по прийому тимчасово переміщених осіб. За 2 місяці 1-го кварталу прийнято 673 чол., з них 152 людей прийняті на перебування за направленням гуманітарного штабу м. Трускавець безкоштовно. Відтак, в матеріалах справи відсутні відомості та докази, на якій основі були прийняті решта осіб в кількості 521 чол.

Як зазначає апелянт, з 01.06.2022 року відповідач не надавав послуги по прийому тимчасово переміщених осіб чи військовослужбовців, а тому і немає причинно-наслідкового зв`язку між форс-мажором (введення воєнного стану на території України) та неможливістю виконання зобов`язань перед позивачем по Договору на постачання природного газу. Як вказує апелянт, станом на 01.11.2022 комплекс надав послуги 3 448 чоловік.

Окрім того, згідно з наказом відповідача від 25.10.2022 року «Про тимчасове призупинення діяльності Товариства» призупинено експлуатацію санаторно-готельного комплексу та проведення статутної діяльності Товариства, починаючи з 25.10.2022 по 01.11.2022 поетапно, до збільшення попиту на послуги проживання, санаторно-курортні послуги тощо, стабілізації безпечної ситуації в регіоні та місті зокрема. При цьому, з наданих відповідачем документів вбачається що Санаторій не призупиняв діяльності по кінець 2022 року.

Відтак, апелянт просить суд скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2023 у справі №914/2994/22 та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Приватного акціонерного товариства Санаторно-готельний комплекс Дніпро-Бескид з вимогами апеляційної скарги не погоджується та зазначає, що рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2023 у справі №914/2994/22 є обґрунтованим та законним, а тому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення без змін.

Позивач в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив рішення скасувати в частині відмови, в цій частині прийняти нове, яким позов задоволити повністю.

Інші сторони не забезпечили явку представників в судове засідання, хоча були належним чином повідомлені. Клопотань про відкладення не подавали.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до договору № 41АР167-1487-19 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 26.12.2019, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю РГК Трейдінг, код ЄДР 38863790, (постачальник згідно з договором) і Приватним акціонерним товариством Санаторно-готельний комплекс Дніпро-Бескид (надалі по тесту рішення відповідач, згідно з договором - споживач), постачальник зобов`язується поставити споживачеві у 2019 природний газ, а споживач зобов`язується оплатити його на умовах цього договору.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання - передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі природного газу (п. 2.5.3). У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі природного газу розбіжності підлягають врегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 2.5.4). Сторони домовились, що до моменту обміну оригіналами актів скановані копії підписаних сторонами актів, надіслані сторонами одна одній по електронній пошті, мають силу оригіналу (п. 2.5.5).

Ціна одного кубічного метру природного газу становить 6,348992 грн (п. 3.2).

Відповідно до п. 4.2 договору остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Додатковою угодою № 3 від 03.03.2020 сторони внесли зміни в договорі постачання природного газу в частині найменування та реквізитів постачальника Товариство з обмеженою відповідальністю ЄГАЗ, а додатковою угодою № 12 від 02.10.2020 Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія.

Додатковою угодою № 28 від 15.12.2021 сторонами змінено плановий обсяг постачання газу та визначено такий на 2022 рік.

Додатковою угодою № 29 від 29.12.2021 змінено умови п. 3.3 договору стосовно узгодження ціни на 2022, починаючи з 01 січня 2022 по 31 січня 2022, в розмірі 66,46389120 грн. Крім цього, викладено в новій редакції п. 3.3.1 договору: в разі порушення Споживачем графіку оплата, визначеного п, 4.2. цього Договору, більше ніж на 3 (три) банківські дні, Постачальник в односторонньому порядку встановлює ціну кубічного метру газу без урахування податку на додану вартість на рівні: 55,33333333 гривень, крім того компенсація вартості послуги доступу до потужності становить 0,13657600 гривень. Ціна одного кубічного метру природного газу з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 55,46990933 гривень. Податок на додану вартість становить 11,09398187 гривень. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 66,56389120 гривень..

Додатковою угодою № 30 від 19.01.2022 змінено умови п. 3.3 договору стосовно узгодження ціни, починаючи з лютого 2022, в розмірі 38,86389120 грн, а відповідно до п. 3.3.1 договору 38,96389120 грн.

Додатковою угодою № 31 від 28.02.2022 змінено умови п. 3.3 договору стосовно узгодження ціни, починаючи з березня 2022, в розмірі 49,16389120 грн, а відповідно до п. 3.3.1 договору 50,16389120 грн.

Додатковою угодою № 32 від 09.03.2022 змінено ціну, починаючи з 01.03.2022, - 49,14899200 грн, а відповідно до п. 3.3.1 договору 49,24899200 грн. Вказана додаткова угода підписана сторонами у сервісі Вчасно 27.05.2022. Відповідно до п. 3 угоди така набирає чинності з моменту її підписання та розповсюджує свою дію на правовідносини, що складаються з 01.03.2022 і діє протягом строку дії договору.

Додатковою угодою № 33 від 30.04.2022 змінено ціну, починаючи з 01.05.2022, - 49,16389120 грн, а відповідно до п. 3.3.1 договору 50,16389120 грн. Вказана додаткова угода підписана сторонами у сервісі Вчасно 08.06.2022. Відповідно до п. 3 угоди така набирає чинності з дати її підписання та скріплення печатками сторін і діє протягом строку дії договору.

Додатковою угодою № 34 від 31.05.2022 змінено ціну, починаючи з 01.06.2022, - 39,16389120 грн, а відповідно до п. 3.3.1 договору 40,16389120 грн. Вказана додаткова угода підписана сторонами у сервісі Вчасно 27.05.2022. Відповідно до п. 3 угоди така набирає чинності з дати її підписання та скріплення печатками сторін і діє протягом строку дії договору.

Відповідно до підписаних з використанням електронних цифрових підписів актів приймання передачі природного газу від 31.01.2022, від 28.02.2022, від 31.03.2022, від 30.04.2022, від 31.05.2022, від 30.06.2022, від 31.07.2022 споживачу надано природний газ на загальну суму 5 398 414,97 грн.

Відповідно до оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 за січень вересень 2022 відповідачем здійснено часткові оплати отриманого природного газу, а саме в розмірі 3 550 000,00 грн. Крім цього, сальдо по кредиту на початок періоду становило 12 527,69 грн. Тому не оплаченими залишаються послуги в розмірі 1 835 887,28 грн.

Наказом відповідача № 8-0 від 24.02.2022 Про часткове відновлення роботи в умовах воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, Закону України Про правовий режим воєнного стану, ст. 71 Кодексу законів про працю України та для тимчасового розміщення громадян, що постраждали від російської агресії та з тимчасово окупованих територій, наказано відновити роботу спальних корпусів санаторно-готельного комплексу з 25.02.2022 для тимчасового розміщення постраждалих осіб під час воєнної агресії росії.

Надалі наказом № 37-Ов від 01.06.2022 Про часткове відновлення роботи у зв`язку з відновленням роботи з Управліннями соціального захисту населення по наданню санаторно-курортних послуг інвалідам загального захворювання, учасникам АТО та громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а також в зв`язку зі зростанням попиту по наданню санаторно-готельних послуг на літньо-осінній період в умовах військового стану наказано частково відновити з 01.06.2022 роботу ПрАТ СГК Дніпро-Бескид по наданню санаторно-лікувальних послуг, а саме лікувально-діагностичного відділення, їдальні, а одночасно з метою економії та раціонального використання коштів на енергоресурси, воду, інше обслуговування призупинити тимчасово експлуатацію корпусу Бескид, забезпечивши переміщення відпочиваючих в корпус Дніпро.

Згідно з наказом відповідача від 25.10.2022 року Про тимчасове призупинення діяльності Товариства призупинено експлуатацію санаторно-готельного комплексу та проведення статутної діяльності Товариства, починаючи з 25.10.2022 по 01.11.2022 поетапно, до збільшення попиту на послуги проживання, санаторно-курортні послуги, тощо, стабілізації безпечної ситуації в регіоні та місті зокрема.

Відповідач підтверджує тяжкий фінансовий стан і наявність у нього грошових зобов`язань перед іншими контрагентами та бюджетом довідкою про взаєморозрахунки по податках та обов`язкових платежах за 2022 рік (разом сплачено 4 701 527,83 грн), довідкою про взаєморозрахунки за кредитом у АТ Альфа-Банк (договір CDMB000176/1 від 08.04.2021 зі строком дії 13.04.2022), за яким борг на 01.01.2022 становив 498 399,98 грн, довідкою про взаєморозрахунки по комунальних платежах і інших основних кредиторах, сплачені у 2022 на загальну суму 18 110 826,41 грн, попередженням ТзОВ Львівенергозбут від 16.01.2023 про припинення постачання електроенергії через заборгованість в розмірі 749 012,15 грн за період 01.10.2022 31.12.2022, довідкою про фінансовий стан товариства від 10.01.2023 про збитки в сумі 7 623 814,32 грн на 01.12.2022, від 10.02.2023 про збитки відповідно до фінансової звітності в розмірі 9 501 352,00 грн станом на 01.01.2022, довідкою про взаєморозрахунки з ТзОВ ЙЕ Енергія з 01.01.2022, а саме з лютого по серпень 2022 на загальну суму 3 550 000,00 грн, на підтвердження чого долучено також платіжні інструкції за лютий серпень 2022.

Відповідач на підтвердження обставини неприбутковості товариства подає накази Приватного акціонерного товариства Санаторно-готельний комплекс Дніпро-Бескид від 17.03.2020 про часткове призупинення діяльності товариства з 23.03.2020 до закінчення оголошення карантину; від 15.07.2020 про часткове відновлення роботи товариства по наданню санаторно-лікувальних послуг; від 31.11.2020 про часткове призупинення роботи товариства з 31.11.2020; від 05.11.2021 про часткове призупинення діяльності товариства з 08.11.2021 до закінчення опалювального сезону та карантинних обмежень.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Як встановлено судом вище, підставою виникнення правовідносин між сторонами є договір на постачання природного газу.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судами, факт поставки природного газу у спірний період січня липня 2022, загальною вартістю 5 398 414,97 грн, підтверджується актами приймання-передачі природного газу, підписаними обома сторонами, у тому числі і з використанням електронних цифрових підписів. Факт споживання природного газу також не заперечується відповідачем, як і сплата ним 3 500 000,00 грн у 2022 році. В основу заперечень позовних вимог відповідач покладає обставину періодичного підняття позивачем ціни на природний газ, зокрема, в час воєнного стану, специфіку діяльності відповідача та відновлення діяльність у воєнний час, тяжкий фінансовий стан, недотримання позивачем порядку повідомлення про зміну ціни.

Так, щорічно, починаючи з 2020 року, відповідачем приймалися рішення про тимчасове призупинення статутної діяльності ПрАТ СГК Дніпро-Бескид на опалювальний сезон, починаючи з жовтня-листопада по квітень-травень наступного року. Проте, у зв`язку із введенням військового стану, для розміщення громадян, що постраждали від російської агресії, з 25 лютого 2022 року на підставі наказу №8-0 від 24.02.2022 року ПрАТ СГК Дніпро-Бескид змушене було в умовах воєнного стану відновити свою діяльність по розміщенню громадян, що постраждали від російської агресії, та з постраждалих окупованих регіонів, а отже знову відновити одержання послуг з газопостачання від позивача для обігріву номерів, підігріву води, створення інших необхідних умов тимчасового проживання. Крім цього, багато людей було прийнято безкоштовно або за дуже помірними цінами, що не покривало експлуатаційні витрати. Так в період з 25 лютого по квітень було прийнято 673 людини (не враховуючи дітей), з них 152 людини були прийняті за направленням гуманітарного штабу м. Трускавця безкоштовно (це особи похилого віку, люди з обмеженими можливостями, багатодітні сім`ї, члени сімей військовослужбовців).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Як вірно вказав суд першої інстанції, висловлені відповідачем заперечення позовних вимог не спростовують підстав позову, адже факт споживання природного газу у відповідному періоді у відповідному обсязі не заперечується, додаткові угоди щодо зміни ціни природного газу у спірний період відповідач підписував як вручну, так і з використанням електронного підпису та електронної печатки, на підтвердження чого позивачем долучено сертифікати перевірки електронних ключа та печатки. Більше того, на збільшення ціни відповідач погодився при укладенні договору № 41АР167-1487-19 від 26.12.2019. Так, відповідно до п. 3.1 договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником і споживачем. Підписуючи договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що упродовж дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть додаткові угоди; що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається. Крім цього, законодавство не передбачає заборони змінювати ціну за природний газ непобутовим споживачам у період воєнного стану. Закон України Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування встановлює обмеження щодо нарахування пені чи щодо здійснення дій по примусу до оплати заборгованості стосовно окремих категорій споживачів, серед яких немає непобутових споживачів у сфері діяльності, до якої віднесений відповідач.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи положення договору та додаткових угод, остаточний розрахунок за кожен місяць відповідач мав здійснити до 10 числа наступного за звітним місяцем. Тому, не здійснюючи своєчасну та повну оплату після 02.03.2022, відповідач вважався таким, що прострочував оплату з 11.04.2022, з 11.05.2022, з 11.06.2022, з 11.07.2022 та з 11.08.2022. На час звернення з позовом до суду (29.11.2022) не сплаченими залишаються 1 835 887,28 грн, що не спростовано відповідачем. Тому, суд першої інстанції дійшов вірних висновків, що така сума основного боргу як частина позовних вимог підлягає стягненню.

Крім суми основного боргу, позивачем заявлено до стягнення 231 402,24 грн інфляційних втрат, 28 443,55 грн 3 % річних, 431 786,91 грн пені. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 Цивільного кодексу України).

Підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання визначені ст. 617 Цивільного кодексу України: особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) встановлюється Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами Регламентом засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). Підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 141 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Згідно з листом від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14№ Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, Статуту ТПП України, засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Враховуючи це, ТПП України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для суб`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких/-го настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання відповідно яких/-го стало неможливим у встановлений термін внаслідок настання таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Так, загальновідомим є факт початку дії воєнного стану в Україні з 24.02.2022 і суд не ставить під сумнів вимушене позапланове відновлення відповідачем своєї діяльності в лютому 2022 року саме у зв`язку з необхідністю надання послуг окремим категоріям населення у воєнний стан. Зазначене, у свою чергу, зумовило значне споживання природного газу, так як відповідно до актів приймання передачі природного газу в лютому спожито 6 434,02 куб. м із замовлених 5 000 куб. м, в березні 65 000,02 куб. м із замовлених 5 000 куб. м, в квітні 26 666,31 куб. м із заявлених 10 000 куб. м. Тобто споживання відповідачем значного об`єму природного газу у спірний період, за який утворилась заборгованість, зумовлене незалежними від відповідача обставинами, непередбачуваними та загальновідомими.

Відповідно до п. 5.4 договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань по договору, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили. Засвідчення форс-мажорних обставин здійснюється у встановленому законодавством порядку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі № 922/2394/21 (постанова від 14 червня 2022) вказав, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Таких висновків дотримується і Верховний Суд у постанові від 16.07.2019 у справі № 917/1053/18 та у постанові від 09.11.2021 у справі № 913/20/21. Разом з тим наявність форс-мажорних обставин може підтверджуватися будь-якими доказами, яких, на думку суду, буде достатньо для встановлення відповідної обставини.

Враховуючи наведені відповідачем обставини і характер здійснюваної діяльності у спірний період, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що між виникненням у відповідача заборгованості та форс-мажорними обставинами введенням воєнного стану доведено причинно-наслідковий зв`язок. Тому наявні об`єктивні підстави для звільнення відповідача від відповідальності за порушення виконання грошового зобов`язання (1 835 887,28 грн) у розмірі заявленої до стягнення пені. Відповідно, в задоволенні позовної вимоги про стягнення 431 786,91 грн пені суд відмовляє.

Щодо нарахувань відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, то форс-мажорні обставини на право кредитора стягувати такі суми не впливають, адже як інфляційні нарахування на суму боргу, так і сплата трьох відсотків річних від простроченої суми, не мають характеру штрафних санкцій, а виступають способом захисту майнового права та інтересу кредитора у зв`язку зі знеціненням коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсації користування цими коштам (Аналогічний правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі № 910/4590/19). Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 23.03.2023 у справі № 920/505/22 також акцентує на відсутності підстав для відмови у стягненні інфляційних втрат та трьох процентів річних на підставі статей 614, 617 Цивільного кодексу України.

Позивачем враховано здійснювані відповідачем платежі, правильно визначені періоди прострочення та відповідно здійснено правильно нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат. За перерахунками суду інфляційні втрати - 231 402,24 грн, 3 % річних - 28 443,55 грн, що відповідає нарахуванням, здійсненим позивачем. Водночас, суд враховує таке.

Відповідно до встановлених вище обставин справи упродовж 2022 року у відповідача, крім зобов`язань перед Товариством з обмеженою відповідальністю Йе Енергія, були наявні зобов`язання по погашенню кредитного боргу, податкових зобов`язань і оплаті комунальних послуг. Разом із тим упродовж лютого серпня 2022 відповідач сплачував позивачу за природний газ по стану надходження коштів, на загальну суму 3 550 000,00 грн, на підтвердження чого подано платіжні інструкції та що враховано самим позивачем при визначенні суми основного бору.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 22 лютого 2022 року у справі № 924/441/20 звертає увагу на висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 про те, що з огляду на мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду також звернула увагу, що справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються у конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 16.06.2021 у справі № 915/2222/19 зауважує, що суд може вирішити питання про зменшення розміру штрафних санкцій, процентів річних і за власною ініціативою, а не тільки за клопотанням заінтересованої особи.

Верховний Суд вже неодноразово наголошував, що визначення конкретного розміру зменшення штрафних санкцій належить до дискреційних повноважень суду. При цьому, реалізуючи свої дискреційні повноваження, які передбачені статтями 551 ЦК України та 233 ГК України щодо права зменшення розміру належних до сплати штрафних санкцій, суд, враховуючи загальні засади цивільного законодавства, передбачені статтею 3 ЦК України (справедливість, добросовісність, розумність) має забезпечити баланс інтересів сторін, та з дотриманням правил статті 86 ГПК України визначати конкретні обставини справи (як-то: ступінь вини боржника, його дії щодо намагання належним чином виконати зобов`язання, ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, дії/бездіяльність кредитора тощо), які мають юридичне значення, і з огляду на мотиви про компенсаційний, а не каральний характер заходів відповідальності з урахуванням встановлених обстави справи не допускати фактичного звільнення від їх сплати без належних правових підстав.

Враховуючи фактичні обставини справи, сферу діяльності та специфіку сезонності функціонування відповідач, а також складних виняткових умов, в яких відповідач надав послуги по забезпеченню проживанням людей на початку введення воєнного стану в Україні, дотримуючись принципів пропорційності та балансу інтересів обох сторін спору, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, щодо необхідності зменшення 3 % річних з 28 443,55 грн до 90%, що становить 2 844,36 грн. Враховуючи зазначені вище правові позиції Верховного Суду, підстав для зменшення інфляційних втрат немає, тому заявлена до стягнення сума 231 402,24 грн інфляційних втрат правомірно стягнута судом першої інстанції.

Щодо клопотанню відповідала про відстрочення виконання рішення суду на вісім місяців, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів. Відповідно до висновків Великої Палати, викладених у постанові від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18, відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Відповідно до позиції відповідача його фінансове становище, наявні кредиторські заборгованості і незначний залишок на рахунку товариства, не дає можливості одноразово сплатити всю заборгованість, необхідним є здійснення звичної статутної діяльності в літньо-осінній період, що дозволить отримати дохід і здійснити розрахунки з позивачем. Поведінка відповідача щодо часткової сплати грошових коштів за спожитий газ у 2022 році, неодноразові звернення відповідача до позивача із листами щодо відтермінування сплати боргу та пропозиціями мирного врегулювання спору, активна участь в розгляді справи усуває сумніви щодо наміру відповідача ухилитися від виконання рішення суду. Тому, дотримуючись принципів господарського судочинства, зберігаючи баланс обох сторін спору, суд вважає за необхідне забезпечити реальну можливість виконання судового рішення в оптимальний для обох сторін спосіб і строк.

Відповідно до ч. 5 ст. 331 Господарського процесуального кодексу України розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Враховуючи встановлені обставини справи, суд резюмує, що клопотання відповідача про відстрочення виконання рішення суду правомірно задоволено та відстрочено виконання на вісім місяців з дня постановлення рішення.

Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Матеріали справи свідчать про те, що місцевий господарський суд ухвалив оскаржуване рішення з дотриманням норм процесуального права та правильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи заявника апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, у зв`язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового рішення колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає.

З огляду на зазначене колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 191 цього Кодексу.

Відповідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV практика Європейського суду з прав людини застосовується українськими судами як джерело права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

Європейський суд з прав людини в своїй практиці виходить із того, що розумність тривалості судового провадження необхідно оцінювати у світлі обставин конкретної справи, враховуючи критерії, вироблені судом. Такими критеріями є: 1) складність справи, тобто, обставини і факти, що ґрунтуються на праві (законі) і тягнуть певні юридичні наслідки; 2) поведінка заявника; 3) поведінка державних органів; 4) перевантаження судової системи; 5) значущість для заявника питання, яке знаходиться на розгляді суду, або особливе становище сторони у процесі (Рішення «Бараона проти Португалії», 1987 рік, «Хосце проти Нідерландів», 1998 рік; «Бухкольц проти Німеччини», 1981 рік; «Бочан проти України», 2007 рік).

Таким чином, суд, враховуючи обставини справи, застосовує принцип розумного строку тривалості провадження відповідно до зазначеної вище практики Європейського суду з прав людини.

Судові витрати.

У зв`язку з залишенням апеляційної скарги без задоволення, апеляційний господарський суд на підставі ст. 129 ГПК України дійшов до висновку про покладення на апелянта витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.8, 126, 129, 232, 233, 236, 269, 270, 275, 276, 281, 282 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія б/н від 07.06.2023 (вх. № 01-05/1832/23 від 09.06.2023) залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Львівської області від 17.05.2023 у справі №914/2994/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд справи в апеляційному порядку покласти на апелянта.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 18.09.2023

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий-суддя Плотніцький Б.Д.

Судді Кравчук Н.М.

Скрипчук О. С.