СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/839/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М. , суддя Шутенко І.А.,

за участю секретаря судового засідання Пляс Л.Ф.,

учасники справи в судове засідання не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шилоносова Леоніда Георгійовича, Харківська область, м. Куп`янськ (вх. №1375 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 (повний текст судового рішення складений 14.06.2023, суддя Рильова В.В.)

у справі №922/839/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ,

до Фізичної особи-підприємця Шилоносова Леоніда Георгійовича, Харківська область, м.Куп`янськ,

про стягнення 404 528,57 грн,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2023 Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Шилоносова Леоніда Георгійовича про стягнення заборгованості за кредитним договором №-КД-1 від 22.12.2021, в тому числі: 188 888,37 грн - заборгованість за тілом кредиту; 26 751,83 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 188 888,37грн - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією.

Рішенням господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" задоволено повністю. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця Шилоносова Леоніда Георгійовича на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість за тілом кредиту згідно кредитного договору № -КД-1 від 22.12.2021 в розмірі 188 888,37 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом в розмірі 26 751,83 грн, заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією в розмірі 188 888,37 грн та витрати зі сплати судового збору в розмірі 6 067,93 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що:

- матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов кредитного договору від 22.12.2021 №-КД-1 банком було перераховано на поточний рахунок ФОП Шилоносова Л.Г. кредитні кошти у розмірі 400 000,00 грн, однак відповідач порушив взяті на себе договірні зобов`язання за кредитним договором та припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком;

- оскільки відповідач жодних доказів погашення платежів за кредитним договором №-КД-1 від 22.12.2021 не надав, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 188 888,37грн та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією в розмірі 188 888,37грн є обґрунтованими, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню;

- здійснене позивачем нарахування процентів за користування кредитором у розмірі 26 751,83 грн не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору, а також встановленим обставинам справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги АТ КБ "ПриватБанк" в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідач, ФОП Шилоносов Леонід Георгійович, з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного дослідження обставин справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 скасувати в частині стягнення збільшених відсотків за кредитним договором у відповідності до п.2.10 додаткової угоди до кредитного договору №-КД-1 від 22.12.2021.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ФОП Шилоносов Леонід Георгійович посилався на те, що:

- суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо укладання між сторонами спору кредитного договору, однак при цьому не врахував введення в Україні воєнного стану та не застосував законодавство, що регулює правовідносини між позичальником та кредитором у період воєнного стану;

- кредитний договір № -КД-1 від 22.12.2021, як і додаткова угода до нього, укладались в місті Куп`янську Харківської області, де відповідач здійснював свою господарську діяльність та яке з 27.02.2022 знаходилось під окупацією, що унеможливило здійснення бізнесу відповідача, та, як наслідок, стало підставою для невиконання ним взятих на себе кредитних зобов`язань; факт військової агресії РФ, як форс-мажорну обставину у відповідності до ст.14, 14і Закону України Про торгово-промислові палати в Україні, підтверджує наданий до матеріалів справи лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1;

- місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваного судового рішення не було враховано, що у відповідності до положень п. 18 Прикінцевих та перехідні положення Цивільного Кодексу України (зі змінами відповідно до п.2 ч.3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15.03.2022 за №2120-ІХ) АТ позивач повинен був списати нараховану на підставі ст. 625 ЦК України збільшену процентну ставку, передбачену п. 2.10 додаткової угоди до кредитного договору №-КД-1 від 22.12.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 11.07.2023 для розгляду справи №922/839/23 визначено суд у складі колегію: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 у справі №922/839/23 апеляційну скаргу ФОП Шилоносова Леоніда Георгійовича (вх. №1375 Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 залишено без руху; встановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження оскаржуваного судового рішення із зазначенням поважних причин пропуску строку та доказів на їх обґрунтування (доказів на підтвердження дати отримання копії оскаржуваного судового рішення) та докази сплати (доплати) судового збору на суму 1437,00грн.

25.07.2023 до Східного апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційну оскарження із доказами на його обґрунтування та докази сплати (доплати) судового збору в установлених порядку та розмірі.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 28.07.2023 поновлено ФОП Шилоносову Леоніду Георгійовичу пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23; відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою та призначено справу до розгляду на 12.09.2023 о 12:30 у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань № 132; визнано необов`язковою явку представників учасників справи та довести до відома, що нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції їх представників не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті; доведено до відома учасників справи про можливість взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв чи клопотань протягом 10 днів (з урахуванням вимог ст. 263 ГПК України) з дня вручення даної ухвали, але не пізніше надходження до суду 18.08.2023; витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/839/23.

02.08.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 922/839/23.

17.08.2023 від позивача, АТ КБ Комерційний Банк "ПриватБанк", на електронну адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу ФОП Шилоносова Леоніда Георгійовича залишити без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 залишити без змін.

Власну правову позицію в частині заперечень на апеляційну скаргу АТ КБ Комерційний Банк "ПриватБанк" обґрунтовує наступним:

- предметом позову у справі №922/839/23 є стягнення з відповідача процентів у розмірі та на умовах, передбачених кредитним договором, а не у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, тому доводи апеляційної скарги щодо незастосування судом першої інстанції приписів Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного Кодексу України є необґрунтованими;

- з розрахунку заборгованості та банківських виписок вбачається, що відсотки на прострочену заборгованість нараховані по тій же ставці, що і на поточну заборгованість, а не по підвищеній згідно п. 2.10 додаткової угоди; штрафні санкції за порушення умов договору не нараховувались;

- факт військової агресії Російської Федерації проти України не може бути беззаперечним доказом наявності форс-мажору, за відсутності безпосереднього впливу на можливість здійснення оплати за договором, а також не може свідчити не наявність правових підстав для невиконання зобов`язання;

- матеріали справи не містять доказів в підтвердження наявності причино-наслідкового зв`язку неможливості виконання зобов`язань за договором із фактом військової агресії, а місце реєстрації апелянта у м. Куп`янськ не спростовує наявність або відсутність коштів на його рахунках, необхідних для виконання обов`язку зі сплати зобов`язань за кредитним договором.

12.09.2023 на електронну адресу суду надійшла заява представника позивача, в якій останній повідомляє про неможливість прибути в судове засідання, оскільки буде задіяний у іншому судовому засіданні. Вказує, що в повному обсязі заперечує проти задоволення апеляційної скарги з підстав, зазначених у відзиві на апеляційну скаргу, та просить розглянути справу його відсутності.

Представник відповідача також не скористався правом участі в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про що, зокрема, свідчить інформація про доставку процесуальних документів в особистий кабінет модуля «Електронний суд», судова колегія дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представників сторін.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу доводи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу в порядку ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається із матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 22.12.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" (Банк) та Фізичною особою - підприємцем Шилоносовим Леонідом Георгійовичем ( Позичальник) укладено Кредитний договір № -КД-1.

Згідно істотних умов кредитування за вказаним договором передбачено:

- вид кредиту - невідновлювальна кредитна лінія. Ліміт цього договору складає 400 000,00 грн., у тому числі на наступні цілі: у розмірі 400 000,00 грн. на поповнення обігових коштів; у розмірі 0 грн. на сплату страхових платежів у випадках та у порядку, передбачених п.п. 2.1.5., 2.2.12 цього договору (п. А.1., п.А.2.);

- термін повернення кредиту - 01.12.2024 (п. А.3.);

- для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок типу 2909 (п. А.4. );

- за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 14,31% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п.А.6.);

- у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань, передбачених п.2.2.13 цього договору, банк за користування кредитом встановлює позичальнику проценти у розмірі 17,31% річних. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору та дати початку нарахування підвищених процентів, без внесення змін до договору. За умови відновлення виконання позичальником зобов`язань, передбачених пунктом 2.2.13 договору, позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі, зазначеному в пункті А.6. договору. При цьому банк направляє письмове повідомлення позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі, зазначеному в пункті А.6. договору та дати початку її нарахування (п.А.6.1.);

- у випадку порушення позичальником грошового зобов`язання по сплаті кредиту позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 28,62% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом (п.А.7.);

- проценти, встановлені п.п. А.6., А.6.1. договору, нараховуються та сплачуються щомісячно, датою сплати процентів є 1-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання цього договору, якщо інше не передбачене пунктом 7.3. договору. У випадку несплати процентів вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 2.3.2. цього договору). Платежі по кредиту сплачуються відповідно до графіку, який є невід`ємною частиною договору (п. А.8.).

Також умовами договору сторони узгодили наступне:

- Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику у вигляді згідно з п. А.1. договору з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у другому абзаці п. 2.1.2. договору, в терміни на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені договором терміни (п. 1.1. договору);

- позичальник доручає банку списувати грошові кошти з усіх своїх поточних рахунків у валюті кредиту, зокрема з рахунків, для виконання зобов`язання з погашення кредиту, а також процентів за його користування, а також з усіх своїх поточних рахунків у гривні, зокрема з рахунків, для виконання зобов`язань з погашення неустойки та платежів, що підлягають сплаті відповідно до п.п. 2.2.15, 5.6. цього договору, у межах сум, що підлягають сплаті банку за договором, при настанні термінів платежів (здійснювати договірне списання). Списання грошових сум здійснюється відповідно до встановленого законодавством порядку, при цьому оформляється меморіальний ордер реквізити "Призначення платежу" якого зазначаються номер, дата та посилання на пункт 2.2.6. цього договору (п.п. 2.2.6. п. 2 договору);

- при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, Банк має право згідно з ст. 651 ЦК України та ст. 188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням Позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором (п.п. "г" п. 2.3.2. договору);

- за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п.п. 1.2, 2.2.3,2.2.16, 2.3.2, 2.4.1 цього договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п.п. А.6, А.6.1 цього договору. У випадку встановлення Банком у порядку, передбаченому п. 2.3.12 цього договору, зменшеної процентної ставки, умови цього пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки (п.4.1. договору);

- в разі порушення строків повернення кредиту Позичальник сплачує Банку проценти у розмірі, встановленому у п. 5.8 цього договору (п. 4.2. договору);

- сплата процентів за користування кредитом, передбачених п.п. 4.1, 4.2 цього договору, здійснюється у дату сплати процентів. Дата сплати процентів зазначена у п. А.8 цього договору (п.4.3. договору);

- в разі неповернення Позичальником кредиту в строк, зазначений в п. А.З., п. 2.3.2. цього договору, Позичальник зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін, в розмірі подвійних процентів за користування кредитом, базовий розмір яких передбачений пунктом А.6. цього договору. При цьому проценти за користування кредитом Банком не нараховуються та не підлягають сплаті Позичальником.

- договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами (п.6.1. договору).

22.12.2021 між Акціонерним товариством Комерційний банк "ПриватБанк" та Фізичною особою - підприємцем Шилоносовим Леонідом Георгійовичем укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № -КД-1 від 22.12.2021, відповідно до підпункту "а" пункту 1 якої Сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. Кредитного договору, за умови належного виконання Позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї додаткової угоди, Позичальник має право на отримання фінансової державної підтримки.

Умовами додаткової угоди сторони передбачили наступне:

- за користування кредитом на умовах та в порядку визначених додатковою угодою, Позичальник сплачує Банку базову процентну ставку, яка становить 14,31% річних. Розмір базової процентної ставки визначений за формулою: Індекс UIRD +7,00%. Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного банку України.

Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-е число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому Банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал (п. 2.1. додаткової угоди);

- у випадку прострочення понад 15 днів Позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в пунктах 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 15 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. додаткової угоди +5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість - в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати (п.2.2. додаткової угоди);

- погашення кредиту (тіла) позичальник здійснює рівними частинами в строки і в розмірах, що зазначені в Додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною додаткової угоди (п.2.7. додаткової угоди);

- у випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в пункті А.3. кредитного договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до статті 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної стави з урахуванням її зміни згідно пункту 2.1. додаткової угоди +5% річних (п.2.10. додаткової угоди).

Окрім того, підпунктом "в" пункту 1 додаткової угоди передбачено, що Позичальник обізнаний про те, що його грошові зобов`язання перед Банком зі сплати основної суми кредиту частково забезпечені гарантією відповідно до Порядку надання державних гарантій на портфельній основі у 2020, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.11.2020 № 1151. При цьому Позичальнику відомі та повністю зрозумілі умови надання гарантії, з якими (умовами) він повністю погоджується та вважає їх прийнятними для нього.

Поряд із встановленим, 31.12.2020 між Міністром фінансів України (Гарант) та АТ КБ "ПриватБанк" було укладено договір про надання державної гарантії на портфельній основі № 13010-05/269 , відповідно до п. 2.1. якого Гарант на умовах цього договору та в межах ліміту гарантії надає на користь Бенефіціара (Банк) безвідкличну гарантію з метою гарантування виконання принципалами своїх грошових зобов`язань перед Бенефіціаром за кредитними договорами, включеними до портфеля.

Умовами договору гарантії передбачено таке:

- у разі настання гарантійного випадку Бенефіціар направляє гаранту вимогу, а агенту - копію вимоги разом з інформацією щодо сум, що належать до сплати Гарантом, та підтверджувальними документами (лист із зазначенням переліку кредитів, за якими виникла прострочена заборгованість), не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому виник гарантійний випадок (п. 5.1. договору гарантії);

- на підставі вимог, отриманих від Бенефіціара, з урахуванням інформації агента щодо перевірки вимог сплачує на рахунок Бенефіціара суму сплати за гарантією згідно з вимогою раз на місяць (але не пізніше 30 календарних днів після отримання відповідної вимоги) за умови, що Гарант отримав вимогу, яка подана відповідно до умов договору та на момент отримання вимоги не закінчився строк дії гарантії (п.5.5. договору гарантії).

- у разі здійснення Гарантом виплати суми сплати за гарантією за будь-яким проблемним кредитом Бенефіціар зобов`язується відобразити в обліку виникнення заборгованості Принципала перед бюджетом на суму здійсненої гарантом виплати суми сплати за гарантією та застосувати інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації предмета забезпечення) за таким проблемним кредитом. Таке звернення стягнення має бути здійснено Бенефіціаром у найкоротші строки (п.6.1. договору гарантії);

- з метою реалізації зворотної вимоги (регресу) Гаранта до Принципала та на виконання статті 6-1 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" та вимог, передбачених пунктами 6.1, 6.3. Договору, Бенефіціар зобов`язується, зокрема, здійснювати заходи щодо стягнення суми, сплаченої Гарантом, з усіма процесуальними правами, що надаються позивачу (п.6.2. договору гарантії).

23.12.2021 ФОП Шилоносовим Л.Г. було отримано кредитні кошти у розмірі 400 000,00 грн на цілі відповідно до пункту А2 кредитного договору, що підтверджується копіями виписки по рахунку Позичальника та Платіжним дорученням (платіжною інструкцією) від 23.12.2021 на суму 400 000,00 грн.

Відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором у зв`язку із припиненням сплати щомісячних платежів, які передбачені Графіком платежів.

01.09.2022 АТ КБ "ПриватБанк" направив відповідачу повідомлення про розірвання договору № -КД-1 з вимогою до 01.10.2022 здійснити погашення заборгованості в повному розмірі.

01.11.2022 АТ КБ "ПриватБанк" направив до Міністерства фінансів України (Гаранта) та АТ "Укресімбанк" (Агента) вимогу на сплату за гарантією № 20.1 на суму 188 888,37 грн.

06.12.2022 Міністерством фінансів України перераховано суму сплати за гарантією у розмірі 188 888,37 грн.

13.02.2023 АТ КБ "ПриватБанк" направлено ФОП Шилоносова Л.Г. повідомлення про надсилання до Міністерства фінансів України, як Гаранту за кредитним договором вимоги №20.1 від 01.11.2022.

Невиконання позичальником умов кредитного договору стало підставою для звернення АТ КБ "ПриватБанк" до суду з відповідною позовною заявою про стягнення з відповідача 188 888,37 грн - заборгованості за тілом кредиту; 26 751,83 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 188 888,37 грн - заборгованість в порядку регресу за сплаченою гарантією.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором № -КД-1 від 22.12.2021 щодо погашення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Предметом даного апеляційного перегляду є правовідносини, які виникли за наслідком взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

В частині першій статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зокрема, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частинами першою, третьою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду та такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За приписами ст.1 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію.

Положенням про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженим Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 №75, встановлені основні вимоги щодо бухгалтерського обліку та бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України.

Пунктами 41-43,57,60,62 Положення передбачено, що операції, які здійснює банк, мають бути належним чином задокументовані.

Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку є первинні документи.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються в бухгалтерському обліку за умов дотримання вимог законодавства України про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи банку (паперові та електронні) залежно від виду операції та типу контрагентів класифікують, зокрема, за змістом на касові та меморіальні (для здійснення безготівкових розрахунків із банками, клієнтами, списання коштів з рахунків та внутрішньобанківських операцій).

Виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Як встановлено вище, на виконання умов кредитного договору № -КД-1 від 22.12.2021 Банком було перераховано на поточний рахунок ФОП Шилоносова Л.Г. кредитні кошти у розмірі 400 000,00 грн, що підтверджується банківською випискою по рахунку позичальника та платіжним дорученням від 23.12.2021 на суму 400 000,00 грн.

Відповідач отримання суми кредиту не заперечує, однак в порушення взятих на себе договірних зобов`язань за кредитним договором припинив здійснювати щомісячні платежі, які передбачені графіком, посилаючись на введення в Україні воєнного стану, наявність форс-мажорних обставин та перебування міста Куп`янськ Харківської області, в якому останній зареєстрований, під окупацією.

Щодо наведеного, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Договірні зобов`язання у розумінні положень цивільного та господарського законодавства мають виконуватися належним чином, а одностороння відмова від зобов`язань не допускається.

Наявність форс-мажору не може бути підставою для невиконання безпосередньо зобов`язання.

Статтею 617 Цивільного кодексу України, а також статтею 218 Господарського кодексу України, передбачено можливість звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо сторона договору доведе, що таке порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (форс-мажору).

Частиною 2 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору, зокрема, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, тощо.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05:30 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався, і діє на даний час.

Торгово-промисловою палатою України було оприлюднено лист №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022, що також був доданий апелянтом до апеляційної скарги, яким повідомлено, що військова агресія Російської Федерації проти України є форс-мажорною обставиною (обставиною непереборної сили).

Це означає, що введення воєнного стану на території України є форс-мажором та є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договору.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих, у розумінні статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, доказів існування форс-мажорних обставин у взаємовідносинах із позивачем за раніше укладеним кредитним договором, а також причинно-наслідкових зв`язків між перебуванням Куп`янської міської територіальної громади Харківської області під окупацією та неможливістю виконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором.

Колегія суддів апеляційного господарського суду враховує доводи апелянта про факт окупації міста Куп`янська російськими військами з 26.02.2022 по 10.09.2022.

Згідно анкетних відомостей до Договору, фактичне місце ведення бізнесу відповідача зазначено місто Куп`янськ.

Однак, форс-мажорні обставини є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання, а не від виконання в цілому основного зобов`язання.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За змістом ст.651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Обставинами вище встановлено, що у відповідності до п.п."г" п.2.3.2. кредитного договору, укладеного між сторонами спору, при настанні будь-якої з подій, зокрема, порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених умовами договору, Банк має право згідно із ст.651 ЦК України та ст.188 ГК України здійснити одностороннє розірвання договору з відправленням Позичальнику повідомлення. У зазначену у повідомленні дату цей договір вважається розірваним. При цьому в останній день дії договору Позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний термін його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором. Одностороння відмова від цього договору не звільняє Позичальника від відповідальності за порушення зобов`язань за цим договором.

Судом встановлено, що 01.09.2022 АТ КБ "ПриватБанк" засобами електронної пошти направив відповідачу за визначеною ним у анкеті-заявці адресою повідомлення про розірвання договору №-КД-1 з вимогою до 01.10.2022 здійснити погашення заборгованості в повному розмірі, натомість відповідачем вказане повідомлення банку залишено без реагування.

Відповідачем в апеляційній скарзі не наводиться заперечень щодо розірвання кредитного договору.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що позиція щодо можливості пред`явлення позикодавцем вимоги до позичальника про повернення суми позики саме шляхом подання до суду відповідного позову викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.02.2021 у справі №750/13632/18, від 02.02.2022 у справі №743/212/19.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України.

Вказані правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц та від 19.05.2020 №910/23028/17.

Таким чином, звернувшись до суду із позовом про дострокове погашення заборгованості, Банк змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору та періодичності платежів, використавши право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів на умовах кредитного договору № -КД-1, а не згідно п.2.10 додаткової угоди, як стверджує відповідач у апеляційній скарзі.

Частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися гарантією.

За приписами ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами; за погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу; до відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У ч.1 ст.563 Цивільного кодексу України зазначено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Так, 06.12.2022 Міністерством фінансів України, як Гарантом, на вимогу АТ КБ "ПриватБанк" № 20.1 перераховано суму сплати за гарантією у розмірі 188 888,37 грн.

Згідно з ч.1 ст. 569 Цивільного кодексу України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

Пунктом 2.13. додаткової угоди передбачено, що Позичальник визнає та підтверджує, що Банк має всі повноваження стягувати з нього прострочену перед державою заборгованість та застосовувати інші інструменти врегулювання заборгованості (в тому числі, але не виключно, за рахунок реалізації простроченої заборгованості перед бюджетом та зобов`язань Позичальника зі сплати пені, нарахованої відповідно до пункту 2.11. додаткової угоди.

Відповідно до пункту 2.14. додаткової угоди грошові кошти, отримані від звернення стягнення щодо забезпечення або в результаті інших заходів щодо стягнення з позичальника простроченої заборгованості, направляються, в тому числі в рахунок відшкодування (в порядку регресу) сплачених гарантом та нарахованої пені (відповідно до п. 2.11. додаткової угоди), до моменту повного повернення (відшкодування) гаранту сплачених сум сплати за гарантією та нарахованої пені.

Враховуючи, що відповідач не заперечує факт укладання кредитного договору та отримання відповідних грошових коштів, однак не надав суду доказів погашення платежів за кредитним договором № -КД-1 від 22.12.2021, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 188 888,37 грн та заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією в розмірі 188 888,37 грн.

Щодо наявності або відсутності правових підстав для стягнення процентів за користування кредитом, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Термін користування чужими грошовими коштами може використовуватися у двох значеннях.

Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.

Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України і охоронна норма ч. 2 ст. 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі №910/4518/16 уточнила висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений в постанові від 18.01.2022 у справі №910/17048/17, зазначивши, що у разі порушення виконання зобов`язання щодо повернення кредиту за період після прострочення виконання нараховуються не проценти за «користування кредитом» (стаття 1048 ЦК України), а проценти за порушення грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України) у розмірі, визначеному законом або договором.

В поданій апеляційній скарзі відповідач стверджує, що Банком безпідставно нараховані проценти на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України, що суперечить п. 18 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України.

Відповідно до пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Тобто, виходячи з вищезазначеного випливає, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Законом України Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану від 15.03.2022 скасовано лише відповідальність позичальника за невиконання своїх зобов`язань у зв`язку зі збройною агресією РФ, проте, жодним чином такого позичальника не звільнено від виконання свого основного зобов`язання у виді повернення суми позики (кредиту) та процентів за користування кредитними коштами.

Проте позивачем, згідно наданого ним розрахунку, та з урахуванням дати пред`явлення вимоги про погашення заборгованості, а також визначеного у ній строку, нараховані до стягнення з відповідача лише відсотки у відповідності до статті 1048 Цивільного кодексу України та умов договору, тому посилання відповідача на положення статті 625 Цивільного кодексу України є безпідставним.

Також колегія суддів звертає увагу, що позивач не застосовував підвищену відсоткову ставку за прострочену заборгованість, а також не заявляв до стягнення неустойку або інфляційні втрати.

Повернення позичальником кредитних коштів та процентів за користування ними є не відповідальністю у розумінні цивільного законодавства України, а є виконанням своїх зобов`язань за кредитним договором у спірних правовідносинах, у зв`язку з чим апелянтом не доведено наявності правових підстав для звільнення його від цього обов`язку перед позивачем.

Таким чином, положення п. п. 18, 19 Перехідних та Прикінцевих положень ЦК України, на які посилається апелянт, не звільняють його від відповідальності щодо сплати тіла кредиту та відсотків, оскільки відсоткова ставка по кредитному договору передбачена договором, а отже, дія ст. 625 Цивільного кодексу України на договірні відносини між позивачем та відповідачем не розповсюджується.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши правомірність та правильність здійсненого позивачем розрахунку заборгованості за процентами у розмірі 26 751,83 грн, погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що відповідне нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, погодженим умовам договору та встановленим обставинам справи.

Враховуючи вищенаведене у сукупності та зважаючи на те, що матеріалами справи доведений факт порушення відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором №-КД-1 від 22.12.2021, а також наявності у відповідача заборгованості перед позивачем за тілом кредиту у сумі 188 888,37 грн, за процентами за користування кредитом у сумі 26 751,83 грн, заборгованості в порядку регресу за сплаченою гарантією у сумі 188 888,37грн, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок місцевого господарського суду щодо задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Комерційний Банк «Приватбанк» в повному обсязі.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а також те, що доводи апелянта не є підставою для скасування рішення суду, ухваленого з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 слід залишити без змін.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись статтями 129, 269, 270, п.1 ч.1 ст. 275, 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Шилоносова Леоніда Георгійовича на рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 12.06.2023 у справі №922/839/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені статтями 286-289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 15.09.2023.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко