УХВАЛА

19 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/11337/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Кондратової І.Д. - головуючої, суддів - Вронської Г.О., Губенко Н.М.,

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.,

представниці позивачки - М`яготіної О.Д.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Господарського суду міста Києва

(суддя - Балац С.В.)

від 03.10.2022

та постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Руденко М.А., судді - Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.)

від 28.03.2023

у справі за позовом ОСОБА_1

до Громадської організації "Київське міське фізкультурно-спортивне товариство "Україна", Дитячо-юнацької спортивної школи міста Києва з плавання

про визнання незаконним та скасування розпорядження, зобов`язання поновити на посаді, стягнення недоплаченої суми вихідної допомоги, стягнення компенсації за несвоєчасну виплату вихідної допомоги та стягнення середнього заробітку за кожен день вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

1. У липні 2021 року ОСОБА_1 (далі - Директорка) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до Громадської організації "Київське міське фізкультурно-спортивне товариство "Україна" (далі - ГО) та Дитячо-юнацької спортивної школи міста Києва з плавання (далі - ДЮСШ). Позивачка просила:

- визнати незаконним та скасувати розпорядження ГО від 29.11.2019 № 45-к "Про припинення повноважень директора ДЮСШ м. Києва з плавання ОСОБА_1 " на підставі пункту 5 статті 41 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України);

- зобов`язати ГО поновити негайно ОСОБА_1 на посаді директорки ДЮСШ м. Києва з плавання;

- стягнути з ДЮСШ на користь ОСОБА_1 недоплачену суму вихідної допомоги у розмірі 42 079,45 грн, компенсацію за невчасну виплату вихідної допомоги у розмірі 22 404,25 грн та середній заробіток за час вимушеного прогулу, з розрахунку 896,17 грн за кожен день вимушеного прогулу, до дати поновлення ОСОБА_1 на роботі відповідним розпорядженням.

2. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 17.01.2022 скасовано ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.07.2021, справу передано на розгляд до суду першої інстанції. Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що заявлені позовні вимоги в повному обсязі підлягають розгляду у порядку господарського судочинства. Суд апеляційної інстанції врахував, що ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 02.04.2021 у справі № 758/245/20, яка залишена без змін постановою Київського апеляційного суду від 02.06.2021, провадження у цивільній справі було закрито та роз`яснено, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

3. Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 відмовлено у задоволенні позову повністю.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване, зокрема, так:

- пунктом 40 постанови КМУ від 05.11.2008 № 993 "Про затвердження Положення про дитячо-юнацьку спортивну школу" визначено, що безпосереднє керівництво спортивною школою здійснює директор, який призначається на посаду (звільняється з посади) засновником (власником) або уповноваженим ним органом відповідно до законодавства;

- 01.06.2014 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав інвесторів" від 13.05.2014, відповідно до підпункту 1 пункту 1 якого частину першу статті 41 КЗпП України доповнено пунктом 5 такого змісту "5) припинення повноважень посадових осіб";

- дії позивачки щодо оскарження розпорядження голови ГО з підстав відсутності у нього повноважень суперечать її попередній поведінці, є недобросовісними, оскільки позивачка була призначена на посаду розпорядженням голови ГО, не висувала заперечення чи зауваження з цього приводу;

- право голови ГО приймати на роботу та звільняти з роботи директорів ДЮСШ, заснованих і підпорядкованих товариству, укладати та розривати відповідно до законодавства контракти з ними визначено пунктом 60 Статуту ГО, тому голова ГО, приймаючи оскаржуване розпорядження, діяв на підставі повноважень наданих статутом останнього. Таке рішення не потребує згоди на прийняття такого рішення керівних органів ГО (конференція, рада, президія ради), або прийняття такого рішення виконавчим органом/власником/засновником:

- підстави для поновлення на посаді директорки ДЮСШ та про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відсутні;

- вимоги про стягнення недоплаченої суми вихідної допомоги у розмірі 42 079,45 грн та компенсації за невчасну виплату вихідної допомоги у розмірі 22 404,25 грн не підлягаю задоволенню за недоведеністю. Подані позивачкою документи (довідки нарахування сум заробітної плати) в обґрунтування не є допустимими та належними, оскільки підписані особою "головним бухгалтером", яка не має відношення до відповідачів, а суми, зазначені в таких довідках, не обґрунтовані жодними доказами, що не дає можливість суду здійснити власний розрахунок таких сум;

- заява ГО про застосування наслідків спливу позовної давності відхиляється. Спір про припинення повноважень посадової особи не є трудовим спором, містить всі ознаки корпоративного спору у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи в розумінні статті 99 ЦК України, тому строки, встановлені приписами статті 233 КЗпП України, не застосовуються.

5. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 апеляційну скаргу позивачки залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

6. Позивачка звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій (з урахуванням уточнення) просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, а саме:

1) визнати незаконним та скасувати розпорядження від 29.11.2019 № 45-к "Про припинення повноважень директора ДЮСШ м. Києва з плавання ОСОБА_1 ";

2) поновити позивачку на посаді директорки ДЮСШ;

3) стягнути зі ДЮСШ на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу, з розрахунку 896,17 грн за кожен день вимушеного прогулу, до дати поновлення останньої на роботі відповідним розпорядженням).

7. Підставами касаційного оскарження судових рішень позивачка визначила пункти 1 та 4 частини другої статті 287 ГПК України.

8. В обґрунтування підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, позивачка посилається на те, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, частин першої та третьої статті 99 ЦК України без урахування висновків Верховного Суду, що викладені у постановах від 25.09.2019 у справі № 753/1604/17, від 22.07.2020 у справі № 569/15101/16, від 04.08.2021 у справі № 310/8875/19, від 06.06.2022 у справі № 337/1839/20, від 13.10.2020 у справі № 683/351/16-ц, від 16.10.2019 у справі № 752/10984/14-ц, від 10.09.2019 у справі № 921/36/18, від 30.01.2019 у справі № 145/1885/15-ц, 13.06.2018 у справі № 753/1150/17, від 30.09.2021 у справі № 910/8221/21, від 23.01.2023 у справі № 766/23789/19, оскільки не брав до уваги те, що:

- розірвання трудового договору на підставі пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України можливе лише, якщо звільнений працівник був посадовою особою товариства; повинно заздалегідь відбутись припинення його повноважень (окреме рішення вищого органу управління).

- позивачку було прийнято на роботу за загальним порядком. Суд позбавив її права на оскарження підстав звільнення;

- статутні документи ГО містять норми, що надають голові виключно приймати та звільняти директорів шкіл, що повністю регулюється нормами трудового права;

- Статут ДЮСШ містить виключно право власника звільняти директора школи, що суперечить статуту ГО, який надає такі повноваження голові, який в розумінні статті 99 ЦК України не є вищим органом товариства. Статути відповідачів не містять процедури ухвалення рішення про припинення повноважень (звільнення) посадової особи;

- незаконне звільнення позивачки з посади директорки ДЮСШ призвело до відсторонення її і від тренерської роботи;

- позивачка не є посадовою особою юридичної особи. Пункт 30 Статуту ДЮСШ визначає, що директор є учасником навчально-тренувальної та спортивної роботи.

9. Посилаючись на пункт 4 частини другої статті 287 ГПК України та пункти 1, 3, 4 частини третьої статті 310 ГПК України, позивачка вказує, що суди порушили норми статей 7, 13, 73, 74, 76, 80, 86, 236 ГПК України та не дослідили зібрані у справі докази, встановили обставини виключно на підставі пояснень представника ГО, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі. Зокрема, суди не дослідили зібрані у справі докази, а саме:

- копію трудової книжки, в якій підставою прийняття на роботу вказано переведення з посади завуча ДЮСШ міста Києва з плавання на посаду директора, та відсутність запису про звільнення директора з посади;

- довідку про заробітну плату та розрахункову відомість про виплату вихідної допомоги, що видані Централізованою бухгалтерією ДЮСШ. Довідка про заробітну плату видала ДЮСШ позивачці на її запит. На зміст та оформлення відповідної довідки, скаржниця вплинути жодним чином не мала можливості. Ведення бухгалтерії здійснювалось Центральною бухгалтерією ДЮСШ на підставі відповідного договору, оскільки фінансування школи повністю було за рахунок КМДА;

- повідомлення Централізованої бухгалтерії ДЮСШ про звільнення від 13.12.2019. Повідомлення ГО Централізовану бухгалтерію про припинення повноважень директора ДЮСШ з плавання міста Києва ОСОБА_1 з 29.11.2019;

- розпорядження про припинення повноважень, яке не містить ознак наказу про розірвання трудового договору. Розпорядження містить виключно підставу для припинення повноважень. Поняття "розірвання трудового договору з посадовою особою" і "припинення повноважень посадової особи" не є ідентичними;

- статут ДЮСШ, в якому пункт 43 не містить положень, що "директор, який призначається на посаду (звільняється з посади) засновником (власником) або уповноваженим ним органом відповідно до законодавства», на що безпідставно послався суд апеляційної інстанції.

10. Окремо, без визначення підстав касаційного оскарження, що передбачені у частині другій статті 287 ГПК України, позивачка також посилається на те, що:

- суд апеляційної інстанції прийняв відзив на апеляційну скаргу після спливу 15 календарних днів та відхилив клопотання представника позивачки, що відзив не містив клопотання про поновлення строків;

- суди внаслідок неправильного застосування норми статті 5 ЦК України без урахування тлумачення принципу дії законів та інших нормативно-правових актів у часі, яке міститься у пункті 2 рішення Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 та у пункті 4 рішення Конституційного Суду України №3-рп/2001 від 05.04.2001, застосували до спірних правовідносин (звільнення директорки, що була прийнята на роботу 29.02.2008) положення постанови КМУ №993 в редакції від 05.11.2008, яка відповідно до роз`яснень Міністерства України у справах сім`ї, молоді та спорту від 09.10.2009 №51/12784 не розповсюджується на директорів шкіл, що прийняті на роботу до 26.11.2008.

11. Ухвалою Верховного Суду від 12.06.2023 відкрито касаційне провадження та призначено касаційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

12. Відповідачі своїм правом не скористалися, відзив на касаційну скаргу у строк, встановлений ухвалою про відкриття касаційного провадження у справі, не подали.

13. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги(частина четверта статті 300 ГПК України).

14. У порядку підготовки справи до касаційного розгляду колегія суддів з`ясувала, що 21.06.2023 Велика Палата Верховного Суду постановила ухвалу, якою прийняла до розгляду справу № 573/1020/22 (провадження №14-40цс23) за касаційною скаргою Білопільського міського голови Зарка Юрія Васильовича на рішення Білопільського районного суду Сумської області від 05.10.2022 та постанову Сумського апеляційного суду від 29.12.2022 у цій справі.

15. У цій справі Велика Палата Верховного Суду має вирішити питання щодо кола суб`єктів трудових правовідносин, до яких може застосуватися додаткова підстава звільнення, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, зокрема, чи поширюється додаткова підстава розірвання трудового договору з ініціативи роботодавця, передбачена пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП України, - припинення повноважень посадових осіб лише на членів виконавчого органу господарських товариств.

16. Відповідно до пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідно синах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

17. З урахуванням викладеного, оскільки для надання правової оцінки правовідносинам у справі, яка переглядається, має значення правовий висновок Великої Палати Верховного Суду у справі № 573/1020/22 (провадження №14-40цс23) щодо застосування норми пункту 5 частини першої статті 41 КЗпП України, колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження згідно з приписами пункту 7 частини першої статті 228 ГПК України до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду в касаційному порядку рішення Білопільського районного суду Сумської області від 05.10.2022 та постанову Сумського апеляційного суду від 29.12.2022 у справі № 573/1020/22 (провадження №14-40цс23).

Керуючись пунктом 7 частини першої статті 228, статтею 234 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі № 910/11337/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Господарського суду міста Києва від 03.10.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 28.03.2023 до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 573/1020/22 (провадження №14-40цс23).

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий І. Кондратова

Судді Г. Вронська

Н. Губенко