ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року Справа № 918/260/23

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Мельник О.В.

судді Олексюк Г.Є.

секретар судового засідання Новосельська О.В.

за участю представників:

прокурор: Гіліс І.В.

позивача: не з"явився

відповідача: не з"явився

третьої особи: не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 р. у справі №918/260/23 (суддя Войтюк В.Р., м.Рівне, повний текст рішення складено 22.06.2023)

за позовом Керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головного управління ДПС у Рівненській області

про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки площею 36,1560 га

ВСТАНОВИВ:

17 березня 2023 року керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненської області звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС у Рівненській області про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки площею 36,1560 га.

Позовні вимоги прокурор обґрунтовує тим, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" виконує неналежним чином зобов`язання взяті на себе договором від 14 червня 2018 року оренди земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, а саме відповідач в порушення договірних зобов`язань вносить оренду плату неналежним чином.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 року по справі №918/260/23 позов задоволено. Розірвано договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1332, площею 36,1560 га від 14 червня 2018 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" (), зареєстрований 14 червня 2018 року за №90/57- 18-ДО. Вирішено Товариству з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" повернути Бабинській сільській раді Рівненського району Рівненської області земельну ділянку кадастровий номер :01:002:1332, площею 36,1560 га. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" на користь Рівненської обласної прокуратури 5 368 грн. 00 коп. судових витрат.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" звернулось до суду з апеляційною скарго в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Рівненської області від 12 червня 2023 року у справі №918/260/23 яким задоволено позовну заяву керівника Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненської області про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки площею 36.1560 га.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що договором передбачено його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, проте доказів порушення товариством своїх обов`язків в матеріалах справи немає.

Окрім того, прокурор зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі № 460/10870/21 задоволено позов ГУ ДПС у Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" заборгованості у сумі 172 491 грн. 04 коп., у тому числі податок на прибуток приватних підприємств в сумі 17 404 грн. 00 коп. та орендна плата з юридичних осіб в сумі 99 304 грн. 38 коп. Тобто, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду стягнуто заборгованість по орендній платі.

Отже, відповідач вважає, що враховуючи вищенаведене товариство не порушило жодних обов`язків згідно договору, які б дали підстави для суду винести рішення про його розірвання.

Ухвалою суду від 25.08.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" на рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 р. у справі №918/260/23 та розгляд апеляційної скарги призначити на 20 вересня 2023 року.

06 вересня 2023 року від Бабинської сільської ради Рівненської області надійшов відзив якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скаргу та залишити рішення першої інстанції в силі.

18 вересня 2023 року від Здолбунівської окружної прокуратури надійшов відзив в якому просить суд залишити апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Гефсіманія» без задоволення, а судове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 у справі № 918/260/23 без змін.

В судовому засіданні 20.09.2023 року прокурор заперечила доводи апеляційної скарги та надала відповідні пояснення. Просила суд залишити апеляційну скаргу відповідача ТОВ «Гефсіманія» без задоволення, а судове рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 у справі № 918/260/23 без змін.

В судове засідання 20.09.2023 Бабинська сільська рада Рівненської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія", Головне управління ДПС у Рівненській області своїх представників не направили, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином (а.с.192-194), причини неявки представників суду не повідомили.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує учасників судового процесу та їх представників добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників Бабинської сільської ради Рівненської області, Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія", Головного управління ДПС у Рівненській області.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Заслухавши пояснення прокурора в судовому засіданні 20.09.2023 року, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскарженого рішення, оцінивши висновки суду першої інстанції на відповідність дійсним обставинам справи, судова колегія дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" слід залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 р. у справі №918/260/23, без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" 14 червня 2018 року укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 36,1560 га (кадастровий номер :01:002:1332) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бабинської сільської ради (далі - Договір) (а.с.27-29).

Згідно пункту 1 Договору, Орендодавець на підставі протоколу земельних торгів (аукціону) від 14 червня 2018 року надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :01:002:1332, яка розташована на території Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

В оренду передається земельна ділянка загальною площею 36,1560 га, у тому числі за земельними угіддями - багаторічні насадження площею 35,9996 га та землі без рослинного покриву або з незначним рослинним покривом площею 0,1564 га (п. 2 Договору).

Пунктами 3, 4 Договору визначено, що на земельній ділянці відсутні об`єкти нерухомого майна та об`єкти інфраструктури. Земельна ділянка передається в оренду без об`єктів нерухомого майна.

Пунктом 5 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка передається в оренду, становить 1 966 930 грн. 00 коп.

Договір укладено на 7 (сім) років (п. 8 Договору).

Відповідно до п. 9 Договору, річна орендна плата сплачується Орендарем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на відповідний рахунок організатора земельних торгів. Розмір орендної плати в рік за земельну ділянку складає 160 501 грн. 48 коп., що становить 8,16% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не пізніше 3-ох банківських днів з дня укладення відповідного договору.

Пунктом 11 Договору визначено строки внесення орендної плати, зокрема, за перший рік - не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, починаючи з наступного року - відповідно до Податкового кодексу України на розрахунковий рахунок Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п. 16 Договору).

Пунктом 38 Договору визначено, що його дія припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, а також з інших підстав, визначених чинним законодавством України.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право оренди за ТОВ «Гефсіманія» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 31101829 від 08 квітня 2019 року (а.с. 32).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-32-ОГ від 10.12.2020 року вирішено передати у комунальну власність Бабинській територіальній громаді в особі Бабинської сільської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 234,7448 гектара, які розташовані на території Бабинської та колишніх Горбаківської, Рясниківської сільських рад Гощанського району Рівненської області, згідно з додатком. Укласти із Бабинською територіальною громадою в особі Бабинської сільської ради акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність (а.с.33).

Згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 10.12.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1332 перейшла у комунальну власність Бабинської сільської ради (а.с. 37).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 15 грудня 2020 року зареєстровано за Бабинською сільською радою право комунальної власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі акта приймання передачі нерухомого майна від 10 грудня 2020 року номер запису про право власності 39761851 (а.с.31).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі № 460/10870/21 задоволено позов ГУ ДПС у Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" заборгованості у сумі 172 491 грн. 04 коп., у тому числі податок на прибуток приватних підприємств в сумі 17 404 грн. 00 коп. та орендна плата з юридичних осіб в сумі 99 304 грн. 38 коп. (а.с. 55-56).

Листом №6903/5/17-00-13-03-03 від 08.11.2022 року Головне управління ДПС у Рівненській області повідомило Бабинську сільську раду про те, що за проведеним аналізом заборгованості по платежу за кодом бюджетної класифікації 18010600 «Орендна плата за землю з юридичних осіб» код території UA0018261 Бабинська ТГ станом на 09.11.2022 року встановлено, що за ТОВ «Гефсеманія» обліковується податковий борг у сумі 111 679,53 грн. Податковий борг боржника ТОВ «Гефсіманія» з орендної плати юридичних осіб виник починаючи з червня 2020 року в результаті систематичної несплати податкових зобов`язань самостійно задекларований у податковій звітності, яка подана до контролюючого органу. Також просило Бабинську сілську раду в найкоротший термін звернутися до суду з позовом щодо розірвання договору оренд землі, укладеного з боржником ТОВ «Гефсіманія» (а.с. 48-49).

01 грудня 2022 року Бабинська сільська рада надіслало ТОВ «Гефсіманія» лист №02-09/1576 від 16.11.2022 року в якому просила товариство сплатити заборгованість по орендній платі в сумі 414 628,80 грн. за 2021-2022 роки. В іншому випадку, Бабинська сільська рада буде змушена ставити питання про розірвання договору оренди землі та відстоювати свої права в суді (а.с.50-51).

Листом № 134/5 17-00-13-03-03 від 09 січня 2023 року Головним управлінням ДПС України у Рівненській області у відповідь на лист від 03.01.2023 року №54/1-3вих-23 повідомлено Здолбунівську окружну прокуратуру про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" не сплачено до бюджету Бабинської сільської ради орендної плати за землю в загальній сумі 405 932 грн. 17 коп., (за 2020 рік - 85 929 грн. 23 коп., за 2021 рік - 159 501 грн. 47 коп., за 2022 рік - 160 501 грн. 47 коп.). Податковим органом відповідно до норм діючого законодавства вжито заходи стягнення: сформовано та надіслано на адресу платника податкову вимогу № 12061-53 від 16 березня 2020 року та 23 квітня 2021 року підготовлено матеріали на списання боргу в сумі 172 491 грн. 04 коп., складено акт опису майна в податкову заставу від 02 квітня 2021 року та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень. (а.с.53-54).

Листом №54/1-33вих-23 від 17.01.2023 року Здолбунівська окружна прокуратура звернулась до Бабинської сільської ради в якій повідомила останню про те, що починаючи з 29.06.2020 по даний час за ТОВ «Гефсіманія» постійно обліковується податкова заборгованість з орендної плати, яка виникла в результаті несплати самостійно задекларованих товариством поточних податкових зобов`язань. Актуальна заборгованість бюджету Бабинської сільської ради становить 405 932,17 грн. Враховуючи вказане, окружна прокуратура інформувала про наявні підстави для захисту інтересів держави Бабинською сільською радою, яка уповноважена державою здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах, в т.ч. шляхом звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 35,9996 га з кадастровим номером :01:002:1332 від 14.06.2018, укладеного Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та ТОВ «Гефсіманія». За результатами розгляду даного листа необхідно повідомити Здолбунівську окружну прокуратуру про вжиті заходи, у томі числі цивільно-правового характеру (а.с.57-58).

Листом №78/02-26 від 18.01.2023 року Бабинська сільська рада у відповідь на лист №54/1-33вих-23 від 17.01.2023 року повідомила Здолбунівську окружну прокуратуру про те, що звернення ради до ТОВ «Гефсіманія» щодо сплати заборгованості по орендній платі залишилися без відповіді та відповідного реагування. У зв`язку з відсутністю в апараті сільської ради юриста та обмеженою фінансовою спроможністю, рада про просила Здолбунівську окружну прокуратуру, відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представляти інтереси Бабинської сільської ради в суді з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 35,9996 га з кадастровим номером :01:002:1332 від 14.06.2018 укладеного Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області з ТОВ «Гефсіманія» (а.с.59).

Листом № 316/02-26 від 03 березня 2023 року Бабинська сільська рада у відповідь на лист №54/1-229вих-23 від 03.03.2023 повідомило Здолбунівську окружну прокуратуру про те, що за період оренди земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" сплатило на рахунки сільської ради у 2018 році - 160 501 грн. 18 коп.; у 2020 році - 15 000 грн. 00 коп.; у 2023 році - 10 000 грн. 00 коп. (в призначенні платежу вказано за 2022 рік) орендної плати (а.с. 52).

Отже, зважаючи на вказані вище обставини, керівник Здолбунівської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Бабинської сільської ради Рівненської області звернувся до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДПС у Рівненській області про розірвання договору оренди земельної ділянки та повернення земельної ділянки площею 36,1560 га.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи, правильність їх юридичної оцінки та що стосується наявності підстав для представництва прокурором інтересів держави в даній справі, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто, зазначене конституційне положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Статтею 1 Закону України "Про прокуратуру" встановлено, що прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту, зокрема, загальних інтересів суспільства та держави. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 2 Закону на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених цим Законом. Згідно з частиною третьою статті 23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Виходячи з аналізу наведених правових норм, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.04.99 №3-рп/99, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" визначив, що державні інтереси закріплюються як нормами Конституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорони землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Враховуючи, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (ч.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України).

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст.131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

З огляду на викладене, з урахуванням ролі прокуратури у демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження, зміст п.3 ч.1 ст.131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Враховуючи зазначене, наявність інтересів держави повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.12.2018 у справі №924/1256/17 та від 15.05.2019 у справі №911/1497/18.

Разом з тим, участь прокурора в судовому процесі можлива за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме має бути доведено нездійснення або неналежне здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах суб`єктом влади, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтверджено відсутність такого органу (ч. ч. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокурором у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

"Нездійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Так, захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

При цьому прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень для захисту інтересів держави.

У кожному такому випадку прокурор повинен навести, а суд перевірити причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом і які є підставами для звернення прокурора до суду.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві права" передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

При цьому, на сьогодні однозначною є практика ЄСПЛ, яка відстоює позицію про можливість участі прокурора у справі тільки за наявності на це підстав.

З висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у підпунктах 76-81 постанови від 26.05.2020 у справі №912/2385/18, слідує, що для підтвердження судом підстав для представництва прокурора інтересів держави в суді у випадку, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган, достатнім є дотримання прокурором порядку повідомлення, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", та відсутність самостійного звернення компетентного органу до суду з позовом в інтересах держави протягом розумного строку після отримання такого повідомлення.

За приписами частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

Аналіз положень статті 53 Кодексу у взаємозв`язку зі змістом частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" дає підстави вважати, що прокурор може представляти інтереси держави в суді у випадках, зокрема, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження.

Отже, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу, яка означає, що він (орган) знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18.

Звертаючись з даним позовом прокурор намагається захистити інтереси держави у даних правовідносинах.

Інтереси держави України та інтереси певної територіальної громади є частинами одного цілого - "інтересів держави", про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Крім того, інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади можуть збігатися повністю, частково, або навіть взагалі не пересікатися.

Необхідність захисту інтересів держави прокурором полягає у необхідності відновлення законності та справедливої рівноваги між інтересами суспільства (у цьому випадку - місцевої громади) й орендаря, повернення землі у комунальну власність та відновлення порушеного порядку розпорядження земельною ділянкою комунальної власності, дотримання Принципу раціонального використання землі, що відповідає принципу, закріпленому у Конституції України, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність (стаття 3). Органи місцевого самоврядування є відповідальними за свою діяльність перед юридичними і фізичними особами (стаття 74 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Сам факт незвернення до суду органу місцевого самоврядування з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та відповідно мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що указаний орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження щодо повернення земельної ділянки, у зв`язку із чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів значної кількості громадян - членів територіальної громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини.

Аналогічні висновки щодо звернення прокурора з позовом до суду в інтересах територіальної громади викладені у п. 6.41 - 6.43. постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.10.2019 у справі №903/129/18.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 13 та ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.

Враховуючи систематичне невиконання орендарем земельної ділянки умов договору, враховуючи існуючу на теперішній час суму заборгованості за договором оренди, яка складає 409 307,32 тис грн. що є істотною для громади, місцевий бюджет Бабинської сільської ради Рівненської області таким чином не доотримує кошти, внаслідок чого створюється перешкоди суб`єкту владних повноважень для реалізації програми соціально-економічного розвитку громади, оскільки плата за землю є одним з основних джерел доходу місцевого бюджету.

В свою чергу, розірвання спірного договору надасть державі в особі Бабинської територіальної громади Рівненської області можливість передати оспорювану земельну ділянку на більш вигідних умовах та суттєво збільшити надходження коштів до бюджету.

Статтею 181 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що орган місцевого самоврядування може бути позивачем та відповідачем у судах загальної юрисдикції, зокрема, звертатися до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення, виконання функцій місцевого самоврядування.

Оскільки позовні вимоги у даній справі стосуються земельної ділянки, яка перебуває в комунальній власності територіальної громади Бабинської сільської ради Рівненської області, відтак остання є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Листом №54/1-33вих-23 від 17.01.2023 року Здолбунівська окружна прокуратура звернулась до Бабинської сільської ради в якій повідомила останню про те, що починаючи з 29.06.2020 по даний час за ТОВ «Гефсіманія» постійно обліковується податкова заборгованість з орендної плати, яка виникла в результаті несплати самостійно задекларованих товариством поточних податкових зобов`язань. Актуальна заборгованість бюджету Бабинської сільської ради становить 405 932,17 грн. Враховуючи вказане, окружна прокуратура інформувала про наявні підстави для захисту інтересів держави Бабинською сільською радою, яка уповноважена державою здійснювати відповідні функції у даних правовідносинах, в т.ч. шляхом звернення до суду з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 35,9996 га з кадастровим номером :01:002:1332 від 14.06.2018, укладеного Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та ТОВ «Гефсіманія». За результатами розгляду даного листа необхідно повідомити Здолбунівську окружну прокуратуру про вжиті заходи, у томі числі цивільно-правового характеру (а.с.57-58).

Листом №78/02-26 від 18.01.2023 року Бабинська сільська рада у відповідь на лист №54/1-33вих-23 від 17.01.2023 року повідомила Здолбунівську окружну прокуратуру про те, що звернення ради до ТОВ «Гефсіманія» щодо сплати заборгованості по орендній платі залишилися без відповіді та відповідного реагування. У зв`язку з відсутністю в апараті сільської ради юриста та обмеженою фінансовою спроможністю, рада про просила Здолбунівську окружну прокуратуру, відповідно до ст.23 Закону України «Про прокуратуру» представляти інтереси Бабинської сільської ради в суді з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 35,9996 га з кадастровим номером :01:002:1332 від 14.06.2018 укладеного Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області з ТОВ «Гефсіманія» (а.с.59).

Враховуючи вищевикладене, надаючи оцінку наявності підстав представництва прокурором інтересів держави, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що прокурор, звертаючись з позовом, у встановленому законом порядку обґрунтував порушення інтересів держави та вказав у чому полягає нездійснення захисту законних інтересів держави відповідним суб`єктом владних повноважень.

Крім того, суд враховує також той факт, що прокурор звернувся з даним позовом до суду 17.03.2023 року, при цьому Бабинську сільську раду повідомлено про наявні порушення вимог законодавства листом 17.01.2023, а тому у позивача був час і можливість самостійно звернутися до суду за захистом інтересів держави, однак останній цим правом не скористався, що свідчить про невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо про можливе порушення інтересів держави.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку щодо дотримання прокурором порядку, передбаченого ст.23 Закону України "Про прокуратуру" для звернення до суду з відповідним позовом та наявності законних підстав для представництва прокурором інтересів держави, оскільки позивач належним чином не здійснив захист інтересів територіальної громади в спірних правовідносинах, у зв`язку з чим у прокурора були обґрунтовані правові підстави для звернення з даним позовом до суду.

Щодо позовної вимоги про розірвання договору оренди земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 червня 2018 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Рівненській області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" 14 червня 2018 року укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 36,1560 га (кадастровий номер :01:002:1332) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Бабинської сільської ради (далі - Договір) (а.с.27-29).

Вказаний договір укладено строком на 7 років, та визначено річний розмір орендної плати у розмірі 160501,48 грн., що становить 8,16% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, право оренди за ТОВ «Гефсіманія» зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 31101829 від 08 квітня 2019 року (а.с. 32).

У подальшому, під час дії договору оренди земельної ділянки відбулась зміна власника земельної ділянки.

Так, наказом Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-32-ОГ від 10.12.2020 року вирішено передати у комунальну власність Бабинській територіальній громаді в особі Бабинської сілської ради земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 234,7448 гектара, які розташовані на території Бабинської та колишніх Горбаківської, Рясниківської сільських рад Гощанського району Рівненської області, згідно з додатком. Укласти із Бабинською територіальною громадою в особі Бабинської сілської ради акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність (а.с.33).

Згідно акту приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність від 10.12.2020, земельна ділянка з кадастровим номером :01:002:1332 перейшла у комунальну власність Бабинської сільської ради (а.с. 37).

15 грудня 2020 року зареєстровано за Бабинською сільською радою право комунальної власності на спірну земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі акта приймання передачі нерухомого майна від 10 грудня 2020 року номер запису про право власності 39761851 (а.с.31).

Відповідно до ч. 1,2 ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам, іноземцям і особам без громадянства, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Згідно ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Статтею 15 вказаного Закону встановлено, що істотними умовами договору оренди землі є:

- об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);

- строк дії договору оренди;

- орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші істотні умови договору.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" орендна плата за земельну ділянку - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 11 договору, орендна плата вноситься у такі строки: - за земельні ділянки державної та /або комунальної власності, набуті в оренду за результатами земельних торгів: за перший рік не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, починаючи з наступного року відповідно до Податкового кодексу України на розрахунковий рахунок Горбаківської сільської ради Гощанського району Рівненської області.

Поряд з цим, враховуючи передачу спірної земельної ділянки на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області №17-32-ОГ від 10.12.2020 року у комунальну власність Бабинської сільської ради орендна плата враховуючи положення п.11 договору повинна вноситься відповідно до Податкового кодексу України на розрахунковий рахунок Бабинської сільської ради.

Пунктом "в" ч. 1 ст. 96 ЗК України встановлено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідно ст. 25 Закону України "Про оренду землі", орендар земельної ділянки зобов`язаний, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку.

Частиною 3 ст. 285 ГК України орендар зобов`язаний берегти орендоване майно відповідно до умов договору, запобігаючи його псуванню або пошкодженню, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що своєчасне внесення орендної плати за користування земельною ділянкою є прямою вимогою законодавства.

Згідно з ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; 16.1.4. сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму плати за землю щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають до відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а надалі такий витяг подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Листом №6903/5/17-00-13-03-03 від 08.11.2022 року Головне управління ДПС у Рівненській області повідомило Бабинську сільську раду про те, що за проведеним аналізом заборгованості по платежу за кодом бюджетної класифікації 18010600 «Орендна плата за землю з юридичних осіб» код території UA0018261 Бабинська ТГ станом на 09.11.2022 року встановлено, що за ТОВ «Гефсеманія» обліковується податковий борг у сумі 111 679,53 грн. Податковий борг боржника ТОВ «Гефсіманія» з орендної плати юридичних осіб виник, починаючи з червня 2020 року в результаті систематичної несплати податкових зобов`язань самостійно задекларований у податковій звітності, яка подана до контролюючого органу (а.с. 48-49).

Листом №134/5 17-00-13-03-03 від 09 січня 2023 року Головним управлінням ДПС України у Рівненській області у відповідь на лист від 03.01.2023 року №54/1-3вих-23 повідомлено Здолбунівську окружну прокуратуру про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" не сплачено до бюджету Бабинської сільської ради орендної плати за землю в загальній сумі 405 932 грн. 17 коп., (за 2020 рік - 85 929 грн. 23 коп., за 2021 рік - 159 501 грн. 47 коп., за 2022 рік - 160 501 грн. 47 коп.). Податковим органом відповідно до норм діючого законодавства вжито заходи стягнення: сформовано та надіслано на адресу платника податкову вимогу № 12061-53 від 16 березня 2020 року та 23 квітня 2021 року підготовлено матеріали на списання боргу в сумі 172 491 грн. 04 коп., складено акт опису майна в податкову заставу від 02 квітня 2021 року та зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень (а.с.53-54).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі № 460/10870/21 задоволено позов ГУ ДПС у Рівненській області про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" заборгованості у сумі 172 491 грн. 04 коп., у тому числі податок на прибуток приватних підприємств в сумі 17 404 грн. 00 коп. та орендна плата з юридичних осіб в сумі 99 304 грн. 38 коп. (а.с.55-56).

Доказів виконання вказаного судового рішення відповідачем суду не надано.

Судова колегія, критично оцінює доводи відповідача щодо сплати заборгованості по орендній платі за 2020 рік, у зв`язку з ухваленням рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 січня 2022 року у справі №460/10870/21 за позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" про стягнення податкового боргу на суму 172 491,04 грн., оскільки сума заборгованості по сплаті орендної плати заявлена до стягнення у справі №460/10870/21 та стягнена судом згідно податкової вимоги сформованої станом на 16.03.2020 №12061-53 (а.с.53-54).

Листом № 316/02-26 від 03 березня 2023 року Бабинська сільська рада у відповідь на лист №54/1-229вих-23 від 03.03.2023 повідомило Здолбунівську окружну прокуратуру про те, що за період оренди земельної ділянки Товариство з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" сплатило на рахунки сільської ради у 2018 році - 160 501 грн. 18 коп., у 2020 році - 15 000 грн. 00 коп., у 2023 році, за 2022 рік - 10 000 грн. 00 коп. орендної плати.

Крім того, Головне управління ДПС у Рівненській області в письмових поясненнях наданих суду першої інстанції повідомило суд, що станом на 31.01.2023 року згідно підсистеми АІС «Податковий борг» за ТОВ «Гефсіманія» обліковується податковий борг з орендної плати за землю в загальній сумі 409 307, 32 грн., що підтверджується деклараціями з плати за землю за 2020-2022р.р., зокрема з 29.06.2020 по 2022 рік та витягом з ІКП за 2023 р. (а.с. 74-85).

Вищенаведене свідчить, що відповідач, всупереч умовам договору та чинному законодавству, систематично не здійснює сплату орендної плати за землю.

Таким чином, порушення відповідачем умов, визначених змістом зобов`язання, та неналежне виконання відповідачем умов договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендних платежів підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до п."д" ст. 141 ЗК України підставами припинення користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Статтями 31, 32 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором. На вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктом 38 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання, зокрема, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором.

Згідно приписів статей 610, 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, розірвання договору.

Чинне законодавство систематичність порушення, як підстави для розірвання договору оренди, вбачає в двох та більше випадках несплати орендної плати, передбаченої договором. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 30.03.2021 у справі №902/526/19, від 08.04.2020 у справі №904/23/18 та постановах Верховного Суду України від 12.12.2012 у справі №6-146цс12 та від 28.09.2016 у справі №6-977цс16.

Також Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію щодо застосування норм ст. 141 Земельного кодексу України, ст. 651 Цивільного кодексу України, ст. ст. 31,32 Закону України "Про оренду землі" під час розгляду справ, пов`язаних з розірванням договорів оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати за користування землею. Зокрема, правові висновки наведені у постановах Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі N 183/262/17, від 10.10.2019 у справі N 293/1011/16ц, у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10.03.2021 у справі №311/32/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.02.2021 у справі N 923/1001/19 та від 10.01.2019 у справі N 904/3953/17.

Частиною 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Систематичність порушення щодо сплати орендних платежів підтверджено матеріалами справи.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 31.07.2020 у справі №479/1073/18 аналіз вимог ст. ст. 1, 13, 21, 24, 32 Закону України "Про оренду землі" та ст. 651 ЦК України дає підстави для висновку, що вказані положення закону вимагають саме систематичне (два і більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивача можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що його земельну ділянку використовує інша особа.

У пунктах 5.38, 5.40 постанови Верховного Суду від 20.12.2022 у справі №914/1688/21 зазначено, що систематична (два і більше разів) несплата орендної плати, визначеної умовами укладеного між сторонами правочину, в тому числі сплата орендної плати не у повному обсязі (часткове виконання зобов`язання), є підставою для розірвання такого договору. При цьому сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена заборгованість в подальшому, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06.03.2019 у справі №183/262/17, постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №313/780/19, від 31.07.2020 у справі №479/1073/18, від 23.03.2021 у справі №922/2754/19, від 23.11.2022 у справі №130/1039/20.

Отже, враховуючи факт невиконання умов договору щодо внесення відповідачем орендної плати, що є істотним порушенням умов договору, договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1332, площею 36,1560 га від 14 червня 2018 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" (), зареєстрований 14 червня 2018 року за № 90/57- 18-ДО підлягає розірванню судом у зв`язку із систематичною несплатою ТОВ «Гефсіманія» орендної плати.

Доказів відсутності заборгованості зі сплати орендних платежів відповідачем не надано.

З огляду на наведене у сукупності, беручи до уваги наявні у справі докази, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку доводи прокурора не спростував, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовної вимоги прокурора про розірвання договору оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1332, площею 36,1560 га від 14 червня 2018 року, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" (), зареєстрованого 14 червня 2018 року за № 90/57- 18-ДО.

Щодо позовної вимоги повернення земельної ділянки площею 36,1560 га., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 785 ЦК України, у разі припинення договору найму (оренди) наймач зобов`язаний повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону України "Про оренду землі" у разі розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Пунктом 21 договору сторони узгодили, що після припинення дії договору орендар протягом 5 робочих днів повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Таким чином враховуючи, що договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :01:002:1332, площею 36,1560 га від 14 червня 2018 року, укладений між Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" (), зареєстрований 14 червня 2018 року за №90/57- 18-ДО є розірваним у судовому порядку, доказів повернення вказаної земельної ділянки з оренди матеріали справи не містять, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовна вимога прокурора про повернення земельної ділянки площею 36,1560 га, кадастровий номер :01:002:1332 є обґрунтованою, документально підтвердженою та такою, що підлягає задоволенню.

Суд також вважає за необхідне послатися на рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04) від 10.02.2010р. у якому зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 р. у справі №918/260/23 відповідає чинному законодавству та матеріалам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на апелянта в порядку ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гефсіманія" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Рівненської області від 12.06.2023 р. у справі №918/260/23 без змін.

2. Справу №918/260/23 повернути Господарському суду Рівненської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складений "21" вересня 2023 р.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Олексюк Г.Є.