УХВАЛА

21 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/4706/15 (911/3317/21)

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Картере В.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 (колегія суддів у складі: Доманська М.Л. - головуючий, Сотніков С.В., Поляков Б.М.)

та рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2023 (суддя Лопатін А.В.)

у справі № 911/4706/15 (911/3317/21)

за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "Укргазбанк"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Аларіт"; 2) Державного реєстратора Гостомельської селищної ради Київської області Заболотного Анатолія Вікторовича

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс" арбітражного керуючого Шкабрія Михайла Петровича

про скасування рішення про припинення права власності та скасування права власності на нерухоме майно

у межах справи № 11/4706/15

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Атрекс"

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк" 06.09.2023 подало до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2023 у справі №911/4706/15 (911/3317/21).

Здійснивши перевірку касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, Суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 290 ГПК України, що є підставою для залишення касаційної скарги без руху з огляду на таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). Зокрема, у разі подання касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі п. 2 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

При цьому заявник касаційної скарги повинен враховувати, що за змістом п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК України скасування судових рішень через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України.

Отже, процесуальний закон покладає на скаржника обов`язок зазначати про неправильне застосування конкретних норм матеріального права чи порушення норм процесуального права судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування, яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, а також зазначити виключний (виключні) випадок (випадки), передбачений (передбачені) п.п. 1 - 4 ч. 2 ст. 287 ГПК України щодо підстави (підстав), на якій (яких) подано касаційну скаргу.

Публічне акціонерне товариство Акціонерний Банк "Укргазбанк", звертаючись з касаційною скаргою зазначає, що оскаржувані судові рішення є незаконними та необґрунтованими, суди першої та апеляційної інстанції ухвалили судові рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, на підставі неповно з`ясованих обставн, що мали вирішальне значення. Скаржник зазначає обставини, передбачені п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України, зокрема, вказує, що судами не було враховано висновків Верховного Суду щодо застосування норм права у побідних правовідносинах, викладених у постанові від 16.02.2021 у справі № 910/2861/18, від 22.06.2021 у справі № 200/66/18, від 18.05.2021 у справі № 914/1898/18, від 13.06.2018 у справі № 361/4307/16-ц, від 12.06.2019 у справі № 487/10128/14-ц, від 28.01.2021 у справі 3 908/1833/19, від 15.06.2021 у справі № 4/5726/19, від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20), від 21.06.2023 у справі № 308/7560/21, від 18.05.2022 у справі № 570/5639/163. Разом з тим, скаржник не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржником не зазначено норму права (абзац, пункт, частина статті, стаття), яку було застосовано судом без врахування висновку Верховного Суду у вищевказаних постановах. Також, скаржник вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо правомірності внесення державним реєстратором записів про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно внаслідок розірвання договору купівлі-продажу такого майна за рішенням суду за наявності суттєвих розбіжностей у складі майна. Проте, скаржник не дотримався вимог п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України, оскільки при поданні касаційної скарги на підставі п. 3 ч. 2 ст. 287 ГПК України скаржником не зазначено норму права (абзац, пункт, частина статті, стаття), щодо якої відсутній висновок Верховного Суду у подібних правовідносинах.

З огляду на викладене касаційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 292 ГПК України із наданням скаржнику строку для усунення зазначених недоліків шляхом зазначення підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 ГПК України підстави (підстав) у спосіб, передбачений п. 5 ч. 2 ст. 290 ГПК України.

Суд звертає увагу скаржника на те, що заяву про усунення недоліків касаційної скарги слід подати до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у встановлений цією ухвалою строк, а також надати суду докази надіслання копії заяви про усунення недоліків касаційної скарги іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 4 ст. 174 та ч. 2 ст. 292 ГПК України, якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із касаційною скаргою.

Керуючись статями 174, 234, 235, 287, 290, 292 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний Банк "Укргазбанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 та рішення Господарського суду Київської області від 08.02.2023 у справі №911/4706/15 (911/3317/21) залишити без руху.

2. Надати скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити скаржнику, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду В. Картере