ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3229/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватне акціонерне товариство "Елеватормлинмаш" (61020, м. Харків, шосе Григорівське, буд. 88)
до Фізичної особи-підприємця Галія Валентина Анатолійовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення 55188,93 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Елеватормлинмаш" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - фізичної особи-підприємця Галія Валентина Анатолійовича про стягнення попередньої оплати у розмірі 55188,93 грн. та судові витрати.

Позовна заява обґрунтована порушенням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №21084 від 11.06.2021 та додаткової угоди №2 від 08.09.2021 в частині виконання підрядних робіт.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 24.07.2023 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідач у строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом. При цьому, суд зазначає, що копію ухвали господарського суду Харківської області про відкриття провадження у справі від 24.07.2023, яку було надіслано на належну адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було повернуто на адресу суду без доказів вручення адресату з довідкою відділення оператора поштового зв`язку Ф.20, в якій значиться причина повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Згідно із частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Пунктами 4, 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Разом з тим, суд зазначає, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі. Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у даному разі суду.

Аналогічний правовий висновок знайшов своє змістовне відображення у численних постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.07.2022 у справі №908/3468/13, від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі № 904/2584/19, Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 тощо.

Окрім того, за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання. Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала господарського суду Харківської області від 24.07.2023 по справі №922/3229/23 була оприлюднена в електронному вигляді в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що вбачається за веб-адресою: https://reyestr.court.gov.ua/.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Водночас судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Положеннями частини 4 статті 240 ГПК України передбачено, що у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

11.06.2021 між Приватним акціонерним товариством "Елеватормлинмаш" (надалі - позивач, замовник) та Фізичною особою-підприємцем Галієм Валентином Анатолійовичем (надалі - відповідач, підрядник) було укладено договір підряду №21084 (надалі - договір), відповідно до умов пункту 1.1. якого, замовник доручає, а підрядник зобов`язується на свій ризик, на умовах та у терміни, визначені даним договором та додатками до нього, виконати ремонтно-будівельні роботи по демонтажу, монтажу технологічних трубопроводів (роботи) за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3.

Пунктом 1.2. договору передбачено, що конкретизований перелік робіт, що становлять предмет договору, вартість робіт наведені в кошторисах, які підписуються обома сторонами і є невід`ємною частиною договору.

Згідно з пунктом 1.3. договору замовник за договором зобов`язується приймати і оплачувати роботи, що є предметом договору.

Умовами пункту 2.4. договору визначено термін виконання підрядником робіт - 30 липня 2021 р. (роботи можуть бути виконані підрядником достроково).

Відповідно до пункту 2.5. договору після виконання в повному обсязі робіт, передбачених кошторисом, підрядник направляє замовнику письмове повідомлення про повне закінчення робіт.

Пунктом 2.6. договору погоджено, що приймання виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками замовника і підрядника не пізніше 5 днів після отримання повідомлення від підрядника про закінчення робіт і завершується підписанням Акту приймання-здачі виконаних робіт.

Умовами пункту 3.2. договору передбачено обов`язок замовника оплачувати виконані роботи в порядку, визначеному договором.

Пунктом 3.3. договору передбачено обов`язок підрядника виконувати роботи відповідно до умов договору.

Пунктом 4.1. договору визначено, що загальна сума договору становить 113549,00 грн. ПДВ не передбачений. Розрахунок вартості кожного виду робіт і матеріалів наведений у кошторисах, які є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до умов пункту 4.2. договору оплата робіт і матеріалів за договором здійснюється замовником наступним чином: замовник перераховує підряднику передплату в розмірі 50% від загальної вартості робіт і матеріалів за кожним кошторисом; решта вартості виконаних робіт і матеріалів за кошторисом сплачується замовником протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами Акту виконаних робіт за відповідним кошторисом. Розрахунок здійснюється на підставі фактично виконаного обсягу робіт.

Відповідно до пункту 7.1. договору договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє по 31 грудня 2021 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Кошторисом №1 "Демонтаж, монтаж технологічних трубопроводів, корп. Н-1/3" від 11.06.2021 передбачено вартість робіт - 107640,00 грн. ПДВ не передбачено. Разом з тим, передбачено вартість матеріалів підрядника - 5909,00 грн. Всього сума за кошторисом - 113549,00 грн. ПДВ не передбачено.

Додатковою угодою №1 від 16.07.2021 до договору між сторонами погоджено пункт 4.1. договору викласти в наступній редакції: "Загальна сума договору становить 224216,40 грн., ПДВ не передбачений. Розрахунок вартості кожного виду робіт і матеріалів наведений у кошторисах, які є невід`ємною частиною договору". Пункт 2.4. договору підряду №21084 від 11.06.2021 р. викласти в наступній редакції: "2.4. Термін виконання робіт по кожному кошторису узгоджується сторонами в додаткових угодах до цього договору." Термін виконання робіт за кошторисом №2 від 16.07.2021 - 30 вересня 2021 року (роботи можуть бути виконані підрядником достроково).

Відповідно до Кошторису №2 "Перенесення магістральних трубопроводів системи опалення та трубопроводів автоматичного пожежогасіння, корп. H-1/3" від 16.07.2021 передбачено вартість робіт - 101070,00 грн. ПДВ не передбачено. Вартість матеріалів підрядника - 9597,40 грн. Сума за кошторисом - 110667,40 грн. ПДВ не передбачено.

Додатковою угодою №2 від 08.09.2021 до договору між сторонами погоджено пункт 4.1. договору викласти в наступній редакції: "4.1. Загальна сума договору становить 334594,26 грн., ПДВ не передбачений. Розрахунок вартості кожного виду робіт і матеріалів наведений у кошторисах, які є невід`ємною частиною даного договору". Термін виконання робіт за Кошторисом №3 від 08 вересня 2021 - 30 робочих днів з моменту надходження передоплати на рахунок підрядника (роботи можуть бути виконані підрядником достроково).

Кошторисом №3 "Ремонт системи паливоподачі твердопаливної котельні, корп. И/1-1" від 08.09.2021 передбачено вартість робіт - 54120,00 грн. ПДВ не передбачено. Вартість матеріалів підрядника - 56257,86 грн. Сума за кошторисом - 110377,86 грн. ПДВ не передбачено.

Згідно платіжного доручення №1664 від 21.09.2021 позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 55188,93 грн. з призначенням платежу "оплата за ремонт сист. паливоподачі в ТП котельні, корп. И/1-1 згідно з дод угодою №2 від 08.09.2021, Без ПДВ.

Звертаючись з позовною заявою до суду позивачем зазначено, що підрядник в порушення умов укладеного договору не виконав у погоджений між сторонами строк підрядні роботи за кошторисом №3 та не приступив до їх виконання. У зв`язку з наведеним вище, позивач звернувся до відповідача з повідомленням про відмову від договору та повернення суми попередньої оплати від 23.05.2023 вих. №23.05.2023/1 за кошторисом №3 у розмірі 55188,93 грн. та Актом звірки взаємних розрахунків за період 2021 р., яке залишилося з боку відповідача без відповіді та задоволення.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Умова про предмет договору підряду є істотною. Предметом договору підряду є індивідуалізований результат праці підрядника на який спрямована узгоджена воля сторін. Умова щодо предмета договору підряду уточнюється ціною підрядних робіт.

Ціна договору підряду - це грошова сума, належна підрядникові за виконане замовлення. За статтею 843 ЦК України у договорі підряду визначається або конкретна ціна роботи, або способи її визначення. Отже, ціна може бути визначена в тексті договору підряду безпосередньо, або у договорі підряду може зазначатися спосіб визначення ціни. Крім того, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі, який містить постатейний перелік затрат на виконання робіт, є додатком до договору та його невід`ємною частиною.

Закріплене у Цивільному кодексі України визначення договору підряду дає підстави для висновку про те, що це консенсуальний, двосторонній та оплатний договір. Причому, консенсуальність договору підряду означає, що він визнається укладеним у момент одержання особою, що направила оферту, акцепту.

Отже, укладаючи та підписуючи договір підряду №21084 від 11.06.2021 та додаткові угоди, сторони чітко визначили та погодили всі істотні умови договору, що є належною у розумінні статей 11, 509 ЦК України та статей 173, 174 ГК України підставою для виникнення обумовлених договором кореспондуючих прав і обов`язків сторін, а також відповідальність сторін у разі порушення умов договору.

За приписами статті 173 ГК України один суб`єкт господарського зобов`язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із частиною 1, 4 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

З наведених вище норм права слідує, що однією із основних умов виконання зобов`язання є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Матеріали справи свідчать, що Додатковою угодою №2 від 08.09.2021 до договору між сторонами погоджено пункт 4.1. договору викласти в наступній редакції: "4.1. Загальна сума договору становить 334594,26 грн., ПДВ не передбачений. Розрахунок вартості кожного виду робіт і матеріалів наведений у кошторисах, які є невід`ємною частиною даного договору". Термін виконання робіт за Кошторисом №3 від 08 вересня 2021 - 30 робочих днів з моменту надходження передоплати на рахунок підрядника (роботи можуть бути виконані підрядником достроково).

Кошторисом №3 "Ремонт системи паливоподачі твердопаливної котельні, корп. И/1-1" від 08.09.2021 передбачено вартість робіт - 54120,00 грн. ПДВ не передбачено. Вартість матеріалів підрядника - 56257,86 грн. Сума за кошторисом - 110377,86 грн., ПДВ не передбачено.

Умовами пункту 3.2. договору передбачено обов`язок замовника оплачувати виконані роботи в порядку, визначеному договором.

Відповідно до умов пункту 4.2. договору оплата робіт і матеріалів за договором здійснюється замовником наступним чином: замовник перераховує підряднику передплату в розмірі 50% від загальної вартості робіт і матеріалів за кожним кошторисом; решта вартості виконаних робіт і матеріалів за кошторисом сплачується замовником протягом 5-ти банківських днів після підписання сторонами Акту виконаних робіт за відповідним кошторисом. Розрахунок здійснюється на підставі фактично виконаного обсягу робіт.

Згідно платіжного доручення №1664 від 21.09.2021 позивач перерахував на рахунок відповідача кошти у розмірі 55188,93 грн. з призначенням платежу "оплата за ремонт сист. паливоподачі в ТП котельні, корп. И/1-1 згідно з дод. угодою №2 від 08.09.2021, Без ПДВ.

Отже, матеріалами справи підтверджено належне виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за договором підряду №21084 від 11.06.2021 та додаткової угоди №2 від 08.09.2021 щодо перерахування на рахунок відповідача попередньої оплати у погодженому пунктом 4.2. договору розмірі.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, згідно приписів статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 525 ЦК України та частини 7 статті 193 ГК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами частини 1 статті 202 ГК України визначено, що господарське зобов`язання припиняється, окрім іншого виконанням, проведеним належним чином.

Наведене положення законодавства вказує, що коли одна із сторін за умовами договору взяла на себе певні зобов`язання, то інша сторона вправі очікувати, що такі будуть виконані належним чином у встановлені строки. У разі ж коли така сторона порушила умови договору, зобов`язання вважається не виконаним.

Пунктом 3.3. договору передбачено обов`язок підрядника виконувати роботи відповідно до умов договору.

Матеріалами справи підтверджено, що строк виконання відповідачем робіт відповідно до умов додаткової угоди №2 від 08.09.2021 та кошторису №3 до договору є таким, що настав. При цьому суд констатує, що матеріали справи не містять доказів, що свідчать про належне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань в частині виконання робіт у погоджений умовами додаткової угоди №2 від 08.09.2021 та кошторисом №3 строк.

У зв`язку із вище вказаним, позивач за допомогою засобів поштового зв`язку листом з описом вкладення звернувся до відповідача з повідомленням про відмову від договору підряду №21084 від 11.06.2021 та повернення суми попередньої оплати за кошторисом №3 у розмірі 55188,93 грн. протягом п`яти банківських днів за вих. №23.05.2023/1.

Пунктом 7.3. договору погоджено, що замовник має право достроково розірвати договір у разі порушення термінів виконання робіт підрядником більш, ніж на 1 місяць або неякісного виконання робіт, а також в разі початку процедури банкрутства підрядника.

Відповідно до пункту 7.4. договору при розірванні договору через невиконання підрядником своїх зобов`язань за договором (пункт 7.3. договору) підрядник на вимогу замовника зобов`язаний сплатити йому відповідні санкції (розділ 6 договору) і повернути кошти за оплачені, але не виконані роботи в повному обсязі на поточний рахунок замовника протягом п`яти банківських днів з дати отримання відмови замовника від договору.

Права замовника під час виконання роботи підрядником, зокрема й відмови від договору підряду, визначені у статті 849 ЦК України. Так, зокрема, за змістом частини 2 цієї статті якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Статтею 188 ГК України передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За змістом статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Приписами частини 2, 3 статті 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За змістом наведених положень законодавства слідує, що одностороння відмова від договору є юридичним фактом, який зумовлює його розірвання, отже є правочином, який має юридичні наслідки у вигляді припинення господарських правовідносин.

Таким чином, принцип договірного регулювання правовідносин, що утілений у чинному законодавстві, дозволяє сторонам договору на власний розсуд визначати свої взаємні права та обов`язки, у тому числі щодо односторонньої відмови від договору, що і було досягнуто між сторонами в умовах пункту 7.3., 7.4. договору.

Дослідивши правові підстави для повернення підрядником попередньої оплати за підрядні роботи, суд дійшов висновку, що позовна вимога є доведеною, що зумовлює застосування правового механізму з повернення грошових коштів, які були сплачені за умовами договору підряду. Водночас суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів, що свідчать про повернення відповідачем сплаченої на його користь з боку позивача попередньої оплати у розмірі 55188,93 грн.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із статтею 77 ГПК України допустимість доказів полягає у тому, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вказані вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Здійснюючи розподіл судових витрат, суд керується положеннями статті 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про задоволення позову, покладає витрати зі сплати судового збору на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 231, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Галія Валентина Анатолійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Елеватормлинмаш" (61020, м. Харків, шосе Григорівське, буд. 88, ) суму попередньої оплати у розмірі 55188,93 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому статтями 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено "22" вересня 2023 р.

Суддя Г.І. Сальнікова