РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

13.09.2023Справа № 910/9988/23

За позовомСільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Твін Експерт»
простягнення 5 000 000,00 грн.
Суддя Босий В.П.

секретар судового засідання Дупляченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Сергійчук Ю.В.;
від відповідача:не з`явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» (надалі - СТОВ «ЗОРЯ») звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Твін Експерт» (надалі - ТОВ «Твін Експерт») про стягнення 5 000 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошового зобов`язання з повернення коштів, наданих у відповідності до умов договору про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №2 від 25.12.2015, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 5 000 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання у справі, яке неодноразово відкладалось для забезпечення сторонами можливості в повній мірі скористатись їх правами і надати докази в підтвердження їх вимог та заперечень.

15.08.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Твін Експерт» надійшов відзив на позов, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на відсутність належних та допустимих доказів перерахування спірної суми грошових коштів відповідачу, а також відповідач зазначає про відсутність повноважень директора ТОВ «Твін Експерт» на підписання правочинів, що перевищують суму у розмірі 300 000,00 грн.

25.08.2023 через канцелярію суду від СТОВ «ЗОРЯ» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач надав пояснення стосовно заперечень відповідача, викладених у відзиві на позов, відповідно до якої позивач підтримав позов та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

30.08.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ «Твін Експерт» надійшли аналогічні за своїм змістом заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач надав додаткові пояснення по суті спору з урахуванням пояснень позивача, викладених у відповіді на відзив, заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В судовому засіданні 30.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 13.09.2023.

Представник позивача в судове засідання з`явився, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, яке відхилене судом у зв`язку з його необґрунтованістю.

В судовому засіданні 13.09.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.12.2015 між ТОВ «Твін Експерт» (позичальник) та СТОВ «ЗОРЯ» (кредитор) було укладено договір про надання поворотної безвідсоткової фінансової допомоги №2 (надалі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, передбачених чинним договором, кредитор зобов`язується надати позичальнику поворотну безвідсоткову фінансову допомогу, а позичальник зобов`язується використати її для власних потреб і повернути у визначений даним договором строк.

Згідно з п. 1.2 Договору фінансова допомога надається у розмірі 5 000 000,00 грн. для власних потреб позичальника, фінансова допомога надається шляхом перерахування на розрахунковий рахунок позичальника.

Пунктом 1.3 Договору передбачено, що відсотки на фінансову допомогу, що надається за цим договором, не нараховуються.

Фінансова допомога надається строком на п`ять місяців з дати зарахування грошових коштів фінансової допомоги на розрахунковий рахунок позичальника, з можливістю дострокового повернення (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 1.5 Договору по закінченню строку, вказаного в п. 1.4 цього договору, позичальник зобов`язується повернути фінансову допомогу в повному обсязі, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок кредитора.

26.05.2016 між сторонами укладена додаткова угода №1 до Договору, відповідно до якої була досягнута домовленість про внесення змін до п. 1.4 Договору та викладено його в наступній редакції: «фінансова допомога надається строком на два роки з дати зарахування грошових коштів фінансової допомоги на розрахунковий рахунок позичальника, з можливістю дострокового повернення».

На виконання умов Договору позивач перерахував відповідачу суму позики у розмірі 5 000 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №431 від 25.12.2015 та банківською випискою з рахунку позивача.

Спір у справі виник у зв`язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов`язання з повернення суми позики, у зв`язку з чим позивач вказує на наявність заборгованості у розмірі 5 000 000,00 грн.

Договір є договором позики, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Матеріалами справи (платіжне доручення №431 від 25.12.2015 та банківська виписка з рахунку позивача) підтверджується перерахування позивачем та отримання відповідачем 5 000 000,00 грн. на підставі Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1049 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені Договором.

Суд відзначає, що доказів погодження між сторонами продовження строку позики в матеріалах справи не міститься, а відтак, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 1.4 Договору (в редакції додаткової угоди №1 від 26.05.2016 до Договору) відповідач був зобов`язаний повернути позивачу суму позики не пізніше 26.12.2017.

Таким чином, заборгованість відповідача становить 5 000 000,00 грн., а строк виконання грошового зобов`язання на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як унормовано приписами частини другої статті 42 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з приписами частини першої статті 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов`язання по сплаті на користь позивача 5 000 000,00 грн. на підставі Договору за надану позику. При цьому, заперечення відповідача щодо позову є не обґрунтованими і не спростовують факту наявності заборгованості, доказів її погашення відповідачем також не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідач обставин, з якими чинне законодавство пов`язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, не наведено.

Таким чином, позовні вимоги СТОВ «ЗОРЯ» про стягнення з ТОВ «Твін Експерт» заборгованості у розмірі 5 000 000,00 грн. є правомірними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

При цьому, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до положень ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

У відповідності до ст. 7 Господарського процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин. Наведена норма кореспондується зі ст. 46 Господарського процесуального кодексу України, в якій закріплено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Вказані положення передбачають, що закон встановлює рівні можливості сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює будь-який тиск однієї сторони на іншу. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки.

Отже суд відзначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та стягнення з ТОВ «Твін Експерт» на користь СТОВ «ЗОРЯ» заборгованості у розмірі 5 000 000,00 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 129, 233, 237-240 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Твін Експерт» (01601. М. Київ, площа Спортивна, 1А; ідентифікаційний код 39770434) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЗОРЯ» (32381, Хмельницька обл., Кам`янець-Подільський р-н, с. Подільське; ідентифікаційний код 04328447) заборгованість у розмірі 5 000 000 (п`ять мільйонів) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 75 000 (сімдесят п`ять тисяч) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

4. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22.09.2023.

Суддя В.П. Босий