ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2023 р. Cправа № 902/682/23

за позовом: Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська,33, м. Вінниця, 21001) в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області (вул. 600-річчя,19, м. Вінниця, 21000)

до: Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, 01601) в особі філії "Жмеринське лісове господарство "Ліси України" (вул. Барляєва, 31, м. Жмеринка, 23100)

про стягнення 161 359,00 грн шкоди

Суддя Яремчук Ю.О.

Секретар судового засідання Надтока Т.О.

За участю представників сторін:

прокурора: Ярмощука В.П.

позивача: Самохвалова К.В.

відповідача: не з`явився

В С Т А Н О В И В :

19.05.2023 перший заступник керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області звернувся до Господарського суду Вінницької області з позовом до Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Жмеринське лісове господарство "Ліси України" про стягнення 161 359,00 грн.

Відповідно до витягу з автоматизованого розподілу судової справи між суддями (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/682/23) від 19.05.2023 дана справа передана на розгляд судді Яремчуку Ю. О.

Ухвалою суду від 24.05.2023 відкрито провадження у справі № 902/682/23. Визначено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 19.06.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явилися прокурор, та представник позивача. Інші учасники не з`явився про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 24.05.2023.

За результатами проведеного судового засідання суд дійшов висновку про відкладення розгляду справи та продовження строку підготовчого провадження на 30 днів, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 19.06.2023 повідомлено учасників справи про підготовче засідання, що відбудеться 31.07.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились прокурор та представник позивача. Представник відповідача на визначену дату судом в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлені ухвалою суду від 19.06.2023.

У судовому засідання суд задовольнив клопотання представника відповідача про проведення підготовчого засідання без його участі про що постановив ухвалу, яку занесено протоколу судового засідання.

За наслідками розгляду справи суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, про що винесено ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою суду від 02.08.2023 повідомлено учасників справи про судовий розгляд справи по суті на 07.09.2023.

На визначену дату судом в судове засідання з`явились прокурор та представник позивача.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений ухвалою суду від 02.08.2023. Поряд з цим судом взято до уваги клопотання представника відповідача (вх. № канц. 01-34/7026/23 від 31.07.2023), про розгляд справи без участі уповноваженого представника за наявними матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позов обґрунтовано тим, що Вінницькою обласною прокуратурою при виконанні повноважень, визначених ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», під час моніторингу режиму використання земельних ділянок природно-заповідного фонду встановлено, що на території ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», загальною площею 218 гектарів, що розташований в кварталах 55, 58, 60 Ямпільського лісництва Державного підприємства «Жмеринське (колишнє - Могилів- Подільське) лісове господарство» восени 2021 року здійснено розорювання земельних ділянок загальною площею 13,78 га та посів озимої пшениці з подальшим внесенням до ґрунту мінеральних добрив «Селітра» внаслідок чого протиправно знищено цінні насадження дуба скельного, реліктової подільської горобини - береки, лікарських рослин осоки парвської, осоки низької та ковили волосистої, які занесено до Червоної книги України. У зв`язку з наявністю в діях посадових осіб Ямпільського лісництва державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000005 від 12.01.2023. Зокрема, відповідачем Державним спеціалізованим господарським підприємством "Ліси України" в особі філії "Жмеринське лісове господарство "Ліси України" не забезпечено дотримання заповідного режиму, що призвело до здійснення забороненої господарської діяльності встановленою особою, що є порушенням ч.1 ст. 26 Закону України «Про природо-заповідний фонд».

Із наявних доказів судом встановлено наступне: згідно з постановою Ради міністрів УРСР від 16.12.1982 № 617 створено заказник загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», який входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання, який розташований в кварталах 55, 58, 60 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське (колишнє - Могилів-Подільське) лісове господарство» на земельній ділянці з кадастровим номером :07:004:0151 площею 273,6099 га державної форми власності, з цільовим призначенням земельної ділянки - для ведення лісового господарства і пов`язаних з ним послуг, з правом постійного користування земельною ділянкою ДП «Жмеринське лісове господарство».

Відповідно до розділів 1, 2 Положення про ботанічний заказник загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», затвердженого наказом Міністра екології та природних ресурсів України від 07.03.2012 № 147, встановлено, що заказник створений з метою охорони цінних насаджень дуба скельного та реліктової подільської горобини-береки. У підліску зростає берека, яку занесено в Червону Книгу України, а в трав`яному покриві - цінна лікарська рослина осока парвська. Крім того, зустрічається ряд ділянок з реліктовим комплексом рослин в складі осоки низької та ковили волосистої.

Завданням заказника «Урочище «Білянський ліс» є: охорона та збереження природному стані рідкісних видів рослин, занесених у Червону Книгу України, охорона умов відтворення, збереження генофонду рідкісних та типових рослин і тварин, забезпечення охорони його території з усіма природними об`єктами, додержання режиму території.

Також на заказник «Урочище «Білянський ліс» оформлено в установленому порядку охоронне зобов`язання, яке зареєстроване в Державному управлінні охорони навколишнього природного середовища за № БЗЗ 179/555-536 від 06.09.2011 щодо додержання встановленого режиму території, відповідно до якого на території заказника обмежується або забороняється діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник.

Відповідно до вищезазначеного охоронного зобов`язання Державне підприємство «Могилів-Подільське лісове господарство» забезпечує додержання режиму охорони та збереження ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс».

Відповідно до п. 1.1 статуту ДП «Могилів-Подільське лісове господарство» засноване на державній власності, створено на підставі наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 № 133 та належить до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів України. Згідно з п.п. 3.1, 3.2.5 статуту підприємство створювалось з метою, зокрема, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів.

Наказом № 537 від 27.09.2021 Державного агентства лісових ресурсів України «Про припинення Державного підприємства «Могилів-Подільське лісове господарство» та затвердження складу Комісії з припинення» припинено Державне підприємство «Могилів-Подільське лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме - приєднання до Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство».

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлено, що юридична особа Державне підприємство «Могилів-Подільське лісове господарство» КОД ) з 09.05.2022 припинено.

Пунктом 7 наказу № 537 від 27.09.2021 визначено, що Державне підприємство «Жмеринське лісове господарство» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Могилів-Подільське лісове господарство».

Відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 № 1003 «Деякі питання реформування управління лісової галузі» погоджено пропозицію Державного агентства лісових ресурсів щодо утворення державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» та приєднання донного спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів.

Відповідно до п. 5 вищевказаної постанови №1003 Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником: майна, прав та обов`язків спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; - права постійного лісогосподарського лісовпорядкування, затверджених розрахункових лісосік, затверджених поділів лісів на категорії, виділених особливо захисних лісових ділянок спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються; - договорів довгострокового тимчасового користування лісами державної власності, лісових сервітутів, договорів про умови ведення мисливського господарства спеціалізованих державних лісогосподарських підприємств, які належать до сфери управління Державного агентства лісових ресурсів, що реорганізуються.

Пунктами 1, 4 наказу Державного агентства лісових ресурсів України 804 від 26.10.2022 «Про створення Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 № 1003 створено Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» та затверджено його Статут.

Відповідно до п. 1.4 Статуту ДП «Ліси України» підприємство є правонаступником прав та обов`язків державних підприємств.

Пунктами 1, 2 наказу Державного агентства лісових ресурсів України № 868 від 28.10.2022 вирішено припинити Державне підприємство «Жмеринське лісове господарство», код згідно з , шляхом реорганізації, а саме - приєднання до державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України», код згідно з ; утворено Комісію з припинення та затверджено її склад.

Визначено термін припинення Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» 20.01.2023 (п. 6 наказу № 868).

Пунктом 8 наказу № 868 передбачено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство».

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що юридична особа Державне підприємство «Жмеринське лісове господарство» () з 31.10.2022 перебуває в стані припинення, а станом на 04.01..2023 зареєстровано Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України».

Згідно передавального акту від 04.01.2023, затвердженого наказом Державного агентства лісових ресурсів від 04.01.2023 № 34 проведено безоплатну передачу активів та пасивів Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» до Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Жмеринське лісове господарство».

Тобто, відповідачем у даній справі є Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» в особі Філії «Жмеринське лісове господарство».

Як слідує з матеріалів справи, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстровано кримінальне провадження № 0000046, за змісту якого слідує що посадові особи Ямпільського лісництва державного підприємства «Жмеринське лісове господарство», зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, всупереч інтересам служби; здійснили без держання будь-яких дозволів та погоджень, восени 2021 року здійснили розорювання земельних діл них, що знаходяться в межах природно-заповідного фонду - ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білякський ліс», шляхом посіву і них сільськогосподарських культур озимого ячменю та озимої пшениці, площею орієнтовно 26,6 та внаслідок мого порушили ґрунтовий покрив, знищили та пошкодили трав`яну рослинність, внесли в ґрунт мінеральні добрива.

Слідчий СВ відділення поліції № 1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Мунтян Олена Станіславівна, розглянувши матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру до судових розслідувань за №0000046, за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України встановила, що посадові особи Ямпільського лісництва державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, всупереч інтересам служби, здійснили без одержання будь-яких дозволів та погоджень, восени 2021 року здійснили розорювання земельних ділянок, що знаходяться в межах природно-заповідного фонду-ботанічного заказника (загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», шляхом посіву на них сільськогосподарських культур озимого ячменю та озимої пшениці, площею (орієнтовно 26,6 га, внаслідок чого порушили ґрунтовий покрив, знищили та пошкодили трав`яну рослинність, внесли в ґрунт мінеральні добрива.

Як наслідок, слідчий СВ відділення поліції № 1 Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Мунтян Олена Станіславівна винесла постанову 28.07.2022, якою постановила провести перевірку правомірності використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:0151 площею 273,6099 га, що розташована за межами населеного пункту с. Біла Могилів-Подільського району Вінницької області в межах природно-заповідного фонду - ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», на території Ямпільської ОТГ Могилів-Подільського району Вінницької області та залучити спеціалістів Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області для проведення перевірки правомірності використання земельної ділянки з кадастровим номером :07:004:015, площею 273,6099 га, що розташована за межами населеного пункту с. Біла Могилів-Подільського району Вінницької області в межах природно-заповідного фонду - ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс» на території Ямпільської ОТГ Могилів-Подільського району Вінницької області по матеріалах досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000046 від 22.07.2022, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

Так, слідчим СВ ВП № Могилів -Подільського РВП ГУНП у Вінницький області Мунтян Оленою Станіславівною на підставі ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області № 153/960/22, 1-кс/153/2-08/22-к від 01.08.2022 було здійснено огляд земельних ділянок природно-заповідного фонду на території ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», загальною площею 218 гектарів, що розташований в кварталах 55, 58, 60 Ямпільського лісництва Державного підприємства «Жмеринське (колишнє - Могилів- Подільське) лісове господарство», що відображено у відповідному протоколі огляду від 03.08.2022, в якому відображено наявні порушення.

В подальшому, вироком Могилів-Подільського районного суду Вінницької області від 31.01.2023 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 12.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, затверджено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України - умисне пошкодження об`єктів природно-заповідного фонду та призначено покарання у виді штрафу.

Вироком суду встановлено, що відповідно до наказу директора Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» від 29.11.2021 № 64к ОСОБА_1 в порядку переведення призначено посаду майстра лісу обходу № 3 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство».

Згідно з посадовою інструкцією майстра лісу (далі - Інструкція) ДП «Жмеринське лісове господарство» Олійника О.І., головним завданням майстра лісу є забезпечення охорони лісів, стаціонарних пунктів спостереження за лісом, мостів, лісовпорядних знаків та інших об`єктів і майна в закріпленому за ним обході. Здійснює в межах свого обходу керівництво роботами з посіву і догляду за лісовими культурами (п. 2 «Завдання і обов`язки»

Досудовим розслідуванням установлено, що майстер лісу обходу № 3 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» Олійник О.І., 03.10.2021 в кварталі № 55 обходу № 3 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» за допомогою власного трактора МТЗ-80 б/н, плуга та сівалки, в порушення розділів 1, 2 Положення про ботанічний заказник загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», п. 2 «Завдання і обов`язки» посадової Інструкції майстра лісу, ст. ст. 89, 93 Лісового кодексу України, ст. 8 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», здійснив на об`єкті природно-заповідного фонду розорювання та посів озимої пшениці з подальшим внесенням до ґрунту мінеральних добрив «Селітра» на земельній ділянці загальною площею 13,78 га, внаслідок чого протиправно знищено цінні насадження дуба скельного, реліктової подільської горобини-береки, лікарських рослин осоки парвської, осоки низької та ковили волосистої, які занесено до Червоної книги України.

Державна екологічна інспекцією у Вінницькій області розглянувши лист № 4955/227/2022 від 24.08.2022 слідчого Олени Мунтян (слідчого СВ ВП № 1 Могилів-Подільського РВП ГУНП України у Вінницькій області) надала розрахунок шкоди, завданої державі внаслідок нецільового використання земельної ділянки природно-заповідного фонду України, заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс». Розрахунок розміру шкоди проведено згідно з «Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання» від 25.07.2007 № 963, яка становить 161 359,00 грн.

Як наслідок, Вінницькою обласною прокуратурою під час моніторингу режиму використання земельних ділянок природно-заповідного фонду встановлено, що на території ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», загальною площею 218 гектарів, що розташований в кварталах 55, 58, 60 Ямпільського лісництва Державного підприємства «Жмеринське (колишнє - Могилів- Подільське) лісове господарство» восени 2021 року здійснено розорювання земельних ділянок загальною площею 13,78 га та посів озимої пшениці з подальшим внесенням до ґрунту мінеральних добрив «Селітра» внаслідок чого протиправно знищено цінні насадження дуба скельного, реліктової подільської горобини - береки, лікарських рослин осоки парвської, осоки низької та ковили волосистої, які занесено до Червоної книги України. У зв`язку з наявністю в діях посадових осіб Ямпільського лісництва державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 252 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000005 від 12.01.2023.

Позивачем зазначається, що у наданий для добровільного відшкодування збитків строк відповідачем заподіяну шкоду не сплачено та не надано жодних підтверджуючих документів щодо її сплати.

Щодо звернення з позовом першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області суд зазначає наступне.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас згідно з положеннями статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Стаття 23 Закону України №1697-VII "Про прокуратуру" визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (ч. 7).

Тобто, за приписами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Водночас, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Важливим обов`язком фізичних та юридичних осіб, органів влади, що здійснюють діяльність на території України, є обов`язок додержуватися Конституції України та законів України. Даний обов`язок можна вважати основоположним для всіх інших юридичних обов`язків, який являє собою встановлену державою міру і спосіб необхідної поведінки, що закріплена в нормативно-правовому порядку відповідно до індивідуальних і суспільних інтересів. Він є формою вираження відповідальності перед державою та суспільством.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування.

Так, з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів Держави в суді, на підставі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Вінницькою обласною прокуратурою 03.04.2023 на адресу Державної екологічної інспекції у Вінницькій області надіслано лист щодо надання інформації про вжиті заходи щодо стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу відповідачем.

Зі змісту отриманої відповіді від 11.04.2023 вбачається, що екологічна інспекція з позовом про стягнення з Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» та його правонаступника шкоди, завданої навколишньому природному середовищу його діяльністю в сумі 161 359 грн не зверталася та у майбутньому не звертатиметься до суду і не заперечує проти звернення Вінницької обласної прокуратури з відповідним позовом.

Виходячи із системного аналізу ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. ст. 4, 11 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати не повинні бути перешкодою для доступу до суду всіх осіб, незалежно від їхнього майнового стану, що відповідає гарантуванню принципу рівності.

Європейський суд з прав людини у рішеннях у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (від 18.10.2005) та у справі «Бакалов проти України» (від 30.11.2004) вказав, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Вказані вище обставини свідчать про неналежний захист інтересів держави Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області, а тому Вінницька обласна прокуратура уповноважена самостійно вжити заходи представницького характеру відповідно до ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Однією з форм представництва є звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб.

Підставою представництва інтересів держави в судах є наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних і інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчинюються у відносинах між ними або з державою.

З огляду на викладене, прокурор може звертатися до суду в інтересах держави, які, в свою чергу, можуть бути пов`язані з необхідністю захисту прав державних органів.

З огляду на те, що як зазначає прокурор в обґрунтування позовних вимог, порушення інтересів держави відбулося внаслідок невжиття компетентним органом, в даному випадку Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Прокурором доведена наявність підстав для участі прокурора у даній справі в порядку ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Згідно з ст.13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах України є об`єктами права власності Українського народу.

Відповідно до ст. 44 Земельного кодексу України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва)

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначаються Законом України Про природно-заповідний фонд України від 16 червня 1992 року №2456-XI.

Статтею 3 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що до природно-заповідного фонду України належать, зокрема, природні території та об`єкти, в тому числі і заказники, які залежно від їх екологічної і наукової, історико-культурної цінності можуть бути загальнодержавного або місцевого значення. Залежно від походження, інших особливостей природних комплексів та об`єктів, що оголошуються заказниками, заказники поділяються на ландшафтні, лісові, ботанічні, загальнозоологічні, орнітологічні, ентомологічні, іхтіологічні, гідрологічні, загальногеологічні, палеонтологічні та карстово-спелеологічні.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» заказники можуть перебувати як у власності Українського народу, так і в інших формах власності, передбачених законодавством України.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.7 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. На землях природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного або історико-культурного призначення забороняється будь-яка діяльність, яка негативно впливає або може негативно впливати на стан природних та історико-культурних комплексів та об`єктів чи перешкоджає їх використанню за цільовим призначенням.

Згідно зі ст.26 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» на територіях заказників забороняються рубки головного користування, суцільні, прохідні, лісовідновні та поступові рубки, видалення захаращеності, а також полювання та інша діяльність, що суперечить цілям і завданням, передбаченим положенням про заказник. Господарська, наукова та інша діяльність, що не суперечить цілям і завданням заказника, проводиться з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища. Власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Положеннями ч.5 ст.53 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», визначено, що території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

У п.1.3 Інструкції щодо оформлення охоронних зобов`язань на території та об`єкти природно-заповідного фонду затвердженої наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 25.02.2013 №65 вказано, що охоронним зобов`язанням оформляється передача під охорону території чи об`єкта природно-заповідного фонду з визначенням переліку зобов`язань щодо забезпечення додержання встановленого режиму охорони та збереження. Відповідно до п. 1.4. даної інструкції, охоронні зобов`язання на території та об`єкти природно-заповідного фонду оформляються органами, уповноваженими згідно із Законом України «Про природно-заповідний фонд України», землекористувачам (землевласникам) у межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду або їх частини, які створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають. Також п.2.2. вказаної інструкції передбачено, що в охоронному зобов`язанні зазначаються перелік зобов`язань, які покладаються на землекористувача (землевласника): дотримуватись встановленого режиму для території (об`єкта) природно-заповідного фонду, не здійснювати заборонену господарську діяльність, вживати заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та шкідливого впливу на територію (об`єкт) природно-заповідного фонду, дотримуватися вимог щодо використання території (об`єкта) природно-заповідного фонду, забезпечити охорону та збереження цінних природних комплексів території (об`єкта) природно-заповідного фонду.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст.66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Частиною 1 ст.64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» передбачено, що порушення законодавства України про природно-заповідний фонд тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільну або кримінальну відповідальність.

Згідно з п.п. а, б, г,е ч.2 ст.64 Закону України «Про природно-заповідний фонд України» відповідальність за порушення законодавства про природно-заповідний фонд несуть особи, винні у: нецільовому використанні територій та об`єктів природно-заповідного фонду, порушенні вимог проектів створення та організації територій природно-заповідного фонду; здійсненні в межах територій та об`єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон забороненої господарської діяльності; невжитті заходів щодо попередження і ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду; порушенні вимог щодо використання територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Статтями 68, 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" встановлено, що порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Виходячи з приписів вказаного вище Положення та зазначених норм права відповідач несе повну відповідальність як такий, що не вжив заходів щодо попередження і ліквідації шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду, що стало наслідком знищення природної рослинності Заказника через розорювання земельних ділянок загальною площею 13,78 га та посів озимої пшениці з подальшим внесенням до ґрунту мінеральних добрив «Селітра» внаслідок чого протиправно знищено цінні насадження дуба скельного, реліктової подільської горобини - береки, лікарських рослин осоки парвської, осоки низької та ковили волосистої, які занесено до Червоної книги України.

За загальним правилом (ч.3 ст.22 Цивільного кодексу України), збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Разом з тим, як роз`яснив Вищий господарський суд України у своєму роз`ясненні від 27.06.2001 р. №02-5/744 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов`язаних із застосуванням законодавства про охорону навколишнього природного середовища", вирішуючи спір про відшкодування шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, господарському суду слід виходити з презумпції вини правопорушника (п.1.6).

Таким чином встановивши, що відповідач є зобов`язаним охороняти об`єкт природно-заповідного фонду, несе повну відповідальність за належне утримання території та додержання режиму його охорони і збереження, та є винним у невжитті заходів щодо належного утримання території, попередження і ліквідації шкідливого впливу на території та об`єкти природно-заповідного фонду суд приходить до висновку про необхідність стягнення з позивача заявленої в позові шкоди.

Поряд з цим, судом встановлено хто конкретно здійснив самовільну обробку спірної земельної ділянки, а саме, Олійником Олександром Івановичем, що є майстром лісу обходу № 3 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство». Так, відповідно до наказу директора Державного підприємства «Жмеринське лісове господарство» від 29.11.2021 № 64к ОСОБА_1 в порядку переведення призначено посаду майстра лісу обходу № 3 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство». Згідно з посадовою інструкцією майстра лісу (далі - Інструкція) ДП «Жмеринське лісове господарство» Олійника О.І., головним завданням майстра лісу є забезпечення охорони лісів, стаціонарних пунктів спостереження за лісом, мостів, лісовпорядних знаків та інших об`єктів і майна в закріпленому за ним обході. Здійснює в межах свого обходу керівництво роботами з посіву і догляду за лісовими культурами (п. 2 «Завдання і обов`язки»

Як уже встановлено судом, вироком (набрав законної сили 02.03.2023) Ямпільського районного суду у кримінальній справі № 153/115/23 9 провадження 1-кп/153/11/23-к від 31.01.2023 встановлено, майстер лісу обходу № Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» Олійник О.І. 2021 в кварталі № 55 обходу № 3 Ямпільського лісництва ДП «Жмеринське лісове господарство» за допомогою власного трактора МТЗ-80 б/н, плуга та сівалки, в порушення розділів 1, 2 Положення про ботанічний заказник загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс», п. 2 «Завдання і обов"язки» посадової Інструкції майстра лісу, ст. ст. 89, 93 Лісового кодексу України, ст. 8 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України», здійснив на об`єкті природно-заповідного фонду розорювання та посів озимої пшениці з подальшим внесенням до ґрунту мінеральних добрив «Селітра» на земельній ділянці загальною площею 13,78 га, внаслідок чого протиправно знищено цінні насадження дуба скельного, реліктової подільської горобини-береки, лікарських рослин осоки парвської, осоки низької та ковили волосистої, які занесено до Червоної книги України.

Тобто, внаслідок протиправних дій службової особи відповідача зменшено природно-охоронну цінність, знищено рослинний покрив та приведено у непридатний для використання за цільовим призначенням стан частину ботанічного заказника загальнодержавного значення «Урочище «Білянський ліс» площею 13,78 га.

Суд зазначає, що оскільки визначальним є факт порушення Державним спеціалізованим господарським підприємством «Ліси України» в особі філії "Жмеринське лісове господарство» обов`язків, встановлених у Охоронному зобов`язанні, Положенні про заказник та вимог Закону України «Про природно-заповідний фонд України» щодо забезпечення режиму охорони та збереження заказника, що спричинило завдання державі збитків.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

Виходячи з наведеного вище, позов підлягає задоволенню повністю.

Згідно зі ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73, 74, 75, 86, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Жмеринське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Барляєва, 31 м. Жмеринка, Жмеринський р-н, Вінницька область, 23100, ) на користь держави в особі Державної екологічної інспекції у Вінницькій області матеріальну шкоду, завдану правопорушенням природоохоронного законодавства 161 359 (сто шістдесят одна тисяча триста п`ятдесят дев"ять) грн на рахунок: ГУК у Вінницькій області/м. Ямпіль 24062100; ; банк - Казначейство України (ел. адм. подат.), р/р UА0002912.

3. Стягнути з Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі Філії «Жмеринське лісове господарство» Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (вул. Барляєва, 31 м. Жмеринка, Жмеринський р-н, Вінницька область, 23100, ) на користь Вінницької обласної прокуратури () відшкодування витрат на сплату судового збору в сумі 2 684,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Згідно з приписами ч.1 стт.241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

6. Згідно з положеннями ч.1 ст.256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

7. Примірник повного судового рішення надіслати сторонам рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та електронні адреси: прокуратури - ; позивача - .; відповідача - .

Повне рішення складено 15 вересня 2023 р.

Суддя Яремчук Ю.О.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - прокурору, позивачу (вул. Монастирська,33, м. Вінниця, 21001) (вул. 600-річчя,19, м. Вінниця, 21000)

3 - відповідачу (вул. Шота Руставелі, буд. 9А, м. Київ, 01601) (вул. Барляєва, 31, м. Жмеринка, 23100)