ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3992/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Татарчука В.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауерелектрік" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта Тайтеніум Метал" (м. Дніпро)

про стягнення грошових коштів

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Пауерелектрік" звернулось з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта Тайтеніум Метал" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 86318,68грн, з якої: 52035,76грн основного боргу, 25312,69грн інфляційних збитків, 4658,58грн трьох відсотків річних, 4311,65грн пені. Судові витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу просить покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором підряду №170920 від 17.09.2020 в частині своєчасної та повної оплати за виконані роботи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауерелектрік" залишено без руху на підставі п. 2 ч. 3 ст. 162 Господарського процесуального кодексу України та надано позивачу строк для усунення недоліків.

03.08.2023 до канцелярії суду засобами поштового зв`язку від представника позивача надійшла заява від 31.07.2023 про усунення недоліків позовної заяви, відповідно до змісту якої позивачем надано уточнену позовну заяву від 31.07.2023, яка містить вірне місцезнаходження позивача, з доказами відправлення відповідачу копії уточненої позовної заяви, та усунуто недоліки.

Зважаючи на те, що справа є незначної складності, враховуючи приписи ст. 12, ч. 1 ст. 247, ч. 7 ст. 250 ГПК України, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними в матеріалах справи документами. Зобов`язано відповідача надати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач відзив на позов не надав, про розгляд справи повідомлявся належним чином.

З приводу дотримання прав відповідача під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Господарським судом направлялась ухвала суду від 04.08.2023 на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 93.

Доказом вручення ухвали суду від 04.08.2023 є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №721, відповідно до якого відповідач отримав зазначену ухвалу суду 21.08.2023 (а.с. 62 том 1).

Враховуючи дату отримання ухвали суду 21.08.2023, відповідач мав подати відзив на позовну заяву в строк по 05.09.2023 включно.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Станом на 18.09.2023 відповідач не надав до суду відзив на позов.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, за змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України").

Судом також враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справі, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення. Відповідач мав достатньо часу для подання відзиву на позовну заяву, однак не зробив цього, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Враховуючи достатність часу наданого сторонами для подання заяв по суті справи чи з процесуальних питань, суд вважає за можливе завершити розгляд справи.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без виклику учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд,-

УСТАНОВИВ:

17.09.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Пауерелектрік" (далі підрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велта Тайтеніум Метал" (далі замовник, відповідач) укладено договір підряду №170920 (далі договір).

За змістом пункту 1.1 договору підрядник зобов`язується за завданням замовника виконати електромонтажні роботи з електропостачання об`єкту "Зовнішнє електропостачання приміщень дослідної дільниці перспективних досліджень титану за адресою: м. Київ, провулок Мисливський, 1-Б літ. "В" (далі об`єкт) " (далі - роботи), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконані роботи. Власником результату робіт є замовник.

Пунктом 1.5 договору сторони визначили, що підрядник приступає до виконання обумовлених цим договором робіт з моменту підписання сторонами цього договору та одержання передоплати відповідно до умов п. 2.4 договору.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна цього договору складається із загальної вартості робіт, матеріалів та обладнання відповідно до протоколу погодження договірної ціни (додаток 1 до цього договору) та становить 830089,76грн (вісімсот тридцять тисяч вісімдесят дев`ять грн 76 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 138348,29грн (сто тридцять вісім тисяч триста сорок вісім грн 29 коп.). Плата за виконання робіт здійснюється замовником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок підрядника, який зазначений в п. 10 договору.

Згідно з п. 2.2 договору договірна ціна є твердою, включає вартість робіт, матеріалів та обладнання, і може змінюватися лише у випадку:

2.2.1. Зміни обсягів і складу Робіт;

2.2.2. Зміни погодженої специфікації робіт, матеріалів та обладнання (додаток 2 до цього договору).

Будь-які зміни до умов цього договору, у тому числі зміни ціни договору або вартості робіт, оформляються сторонами шляхом підписання відповідної додаткової угоди до цього договору, з моменту її підписання повноважними представниками сторін та скріплення їх печатками стає невід`ємною частиною договору (п. 2.3 договору).

Після підписання сторонами цього договору, замовник впродовж 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання рахунку від підрядника, сплачує підряднику передоплату за роботи у розмірі 498054,00грн (чотириста дев`яносто вісім тисяч п`ятдесят чотири грн. 00 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 83009,00грн, шляхом перерахування відповідної суми грошових коштів на банківський рахунок підрядника (п. 2.4 договору).

Відповідно до п .2.5 договору після виконання підрядником повного комплексу робіт та підписання сторонами акту здачі-приймання виконаних робіт підрядник готує та видає замовникові рахунок на остаточну оплату робіт. Замовник впродовж 5 (п`яти) банківських днів з моменту отримання вищезазначеного рахунку на остаточну оплату робіт перераховує на рахунок підрядника відповідну суму грошових коштів, що складає 332035,76грн (триста тридцять дві тисячі тридцять п`ять грн 76 коп.), в тому числі ПДВ 20% - 55339,29грн (п`ятдесят п`ять тисяч триста тридцять дев`ять грн 29 коп.).

Складання акту здачі-приймання виконаних робіт покладається на підрядника (п. 2.6 договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2020, але в будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 3.1 договору).

Строк виконання робіт за цим договором становить 20 (двадцять) робочих днів з моменту підписання сторонами цього договору та одержання Підрядником авансового платежу відповідно до умов договору (п. 3.2 договору).

Пунктом 5.7 договору визначено, що у випадку порушення замовником строку оплати вартості робіт на строк понад 15-ти календарних днів, останній сплачує підрядникові, на його письмову вимогу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками без зауважень та заперечень до нього.

Згідно зі статтею 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В матеріалах справи відсутні докази того, що спірний договір визнавався недійсним в судовому порядку.

17.09.2020 між сторонами підписано додаток 1 "Протокол погодження договірної ціни" (а.с. 14 том 1) та додаток 2 "Специфікація робіт, матеріалів та обладнання" (а.с. 15, 16 том 1) до договору підряду №170920 від 17.09.2020.

Позивач вистав відповідачу рахунок на оплату №83 від 17.09.2020 (а.с. 17 том 1).

Відповідач на виконання умов п. 2.4 договору здійснив передоплату за роботи у розмірі 498054,00грн (а.с. 20 том 1).

На виконання умов договору позивач виконав роботи на загальну суму 830089,76грн, на підтвердження чого надав підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №74 від 16.11.2020 (а.с. 18 том 1).

Позивач на виконання п. 2.5 договору виставив відповідачу рахунок на оплату №101 від 16.11.2020 на суму 332035,76грн (а.с. 19 том 1).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач розрахувався за виконані роботи частково у сумі 280000,00грн, що підтверджується платіжними дорученнями:

№131 від 30.11.2020 на суму 100000,00грн,

№146 від 24.12.2020 на суму 130000,00грн,

№178 від 25.03.2021 на суму 50000,00грн (а.с. 21-23 том 1).

Позивач зазначає, що відповідач, згідно з п. 2.5 договору, повинен був розрахуватися за виконані роботи до 07.12.2020 включно.

Однак, відповідач оплату за поставлений товар не здійснив, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у загальній сумі 52035,76грн, що і є причиною виникнення спору.

Предметом розгляду у даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу за виконані роботи, пені, 3% річних та інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт.

Предметом доказування у даній справі є обставини укладення договору підряду, строк його дії, умови виконання робіт, загальна ціна, строк оплати, докази оплати, наявність/відсутність заборгованості, наявність/відсутність підстав для застосування відповідальності за порушення зобов`язань за договором.

За змістом статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. (стаття 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу (ч.1 ст. 837 Цивільного кодексу України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч.1 ст. 854 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності заперечень відповідача стосовно обсягів, строку, вартості та якості виконаних робіт.

Протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу прийняття виконаних робіт за зазначеним актом відповідачем також не заявлено.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем дотримано положення договору в частині виконання його зобов`язань.

Враховуючи зазначений вид договорів, вбачається, що він є оплатним, і обов`язку підрядника за договором підряду виконати роботи відповідає обов`язок замовника оплатити вартість цих робіт.

У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Враховуючи визначений контрагентами у пункті 2.5 договору порядок розрахунків за виконані роботи, приймаючи до уваги їх прийняття відповідачем за наведеним актом, суд зазначає, що строк оплати є таким, що настав 07.12.2020, про строчка з 08.12.2020.

Будь-яких доказів своєчасної оплати заявленої позивачем до стягнення заборгованості у сумі 52035,76грн відповідачем відповідно до положень статей 13, 74 ГПК України під час розгляду справи не надано, а судом таких обставин не встановлено.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 52035,76грн визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивач просить стягнути з відповідача пеню згідно з п. 5.7 договору в розмірі 4311,65грн, 3% річних 4658,58грн, інфляційні втрати 25312,69грн, які розраховані на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України (розрахунок - а.с. 3-6 том 1).

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.7 договору, у випадку порушення замовником строку оплати вартості робіт на строк понад 15-ти календарних днів, останній сплачує підрядникові, на його письмову вимогу, пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати пені, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Так, позивачем за порушення строків оплати за виконані роботи нараховано до стягнення з відповідача пеню у загальному розмірі 4311,65грн за загальний період з 24.12.2020 по 23.05.2021, з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку пені, з урахуванням здійснених відповідачем оплат та заявленого періоду нарахування позивача, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки. При здійсненні перерахунку судом встановлено, що загальна сума пені буде більшою ніж заявлена, а саме 4761,13грн.

Однак, враховуючи межі позовних вимог до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заявлена позивачем пеня у сумі 4311,65грн за загальний період з 24.12.2020 по 23.05.2021.

На підставі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у сумі 25312,69грн за загальний період з грудня 2020 року по червень 2023 року та 3% річних у сумі 4658,58грн за загальний період з 08.12.2020 по 14.07.2023.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку інфляційних втрат, з урахуванням здійснених відповідачем оплат та заявленого періоду нарахування позивача, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки. При здійсненні перерахунку судом встановлено, що загальна сума інфляційних втрат буде більшою ніж заявлена, а саме 25347,05грн.

Однак, враховуючи межі позовних вимог до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заявлені позивачем інфляційні втрати у сумі 25312,69грн за загальний період з грудня 2020 року по червень 2023 року.

Перевіркою здійсненого позивачем розрахунку 3% річних, з урахуванням здійснених відповідачем оплат та заявленого періоду нарахування позивача, судом встановлено, що позивачем допущено арифметичні помилки. При здійсненні перерахунку судом встановлено, що загальна сума 3% річних буде більшою ніж заявлена, а саме 4668,48грн.

Однак, враховуючи межі позовних вимог до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заявлена позивачем сума 3% річних у розмірі 4658,58грн за загальний період з 08.12.2020 по 14.07.2023.

За таких обставин законними й обґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у загальній сумі 86318,68грн, з якої: 52035,76грн - основного боргу, 25312,69грн - інфляційних збитків, 4658,58грн - трьох відсотків річних, 4311,65грн - пені.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 1 статті 124 ГПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Позивачем у позовній заяві наведено попередній (орієнтовний) розмір суми судових витрат, який складається з суми судового збору у розмірі 2684,00грн та витрат на правничу допомогу у загальній сумі 5000,00грн.

Відповідно до частин 1, 2 статті 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 статті 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 129 ГПК України).

Оскільки станом на час ухвалення рішення позивачем не було подано доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000,00грн та заявлено заяву в порядку ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування таких витрат позивача на професійну правничу допомогу під час ухвалення рішення.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача і стягненню на користь позивача підлягають 2684,00грн витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77 79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауерелектрік" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта Тайтеніум Метал" про стягнення заборгованості в загальному розмірі 86318,68грн, з якої: 52035,76грн основного боргу, 25312,69грн інфляційних збитків, 4658,58 трьох відсотків річних, 4311,65грн пені задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велта Тайтеніум Метал" (49000, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, буд. 93; ідентифікаційний код 43421618) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пауерелектрік" (02002, м. Київ, вул. Степана Сагайдака, буд. 101, ідентифікаційний код 36135569) заборгованість у загальній сумі 86318,68грн, з якої: 52035,76грн - основного боргу, 25312,69грн - інфляційних збитків, 4658,58грн - трьох відсотків річних, 4311,65грн - пені, 2684,00грн витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено: 18.09.2023.

Суддя В.О. Татарчук