ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/664/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Андрейчук Л.В., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Берег», м. Берегове, Закарпатська область

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Потестас», с. Розівка, Закарпатська область

про стягнення 977 000,00 грн

Секретар судового засідання Райніш М.І.

Сторони не викликалися

СУДОВІ ПРОЦЕДУРИ:

Позивач заявив позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Потестас" про стягнення 977 000,00 грн заборгованості за Договором оренди нежитлового приміщення №01 від 07.09.2020. Позов заявлено з посиланням на ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 525, 526, 530, 610, 611, 612, 629 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 19.07.2023 постановлено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрити провадження у справі та здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строки для подання заяв по суті спору.

Попередній розрахунок понесених позивачем судових витрат становить 14 655,00 грн судового збору.

Відповідач не скористався наданим йому правом надати суду відзив на позов, хоча був повідомлений своєчасно та належним чином (ухвала суду була надіслана на його офіційну юридичну адресу та вручена 01.08.2023), суд дійшов висновку, що він мав час та можливість надати свої заперечення з приводу предмета спору, та докази, які мають значення для розгляду справи по суті.

Учасник справи розпоряджається своїми правами на власний розсуд (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 ГПК України).

Відповідно до ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами дослідження та оцінки доказів, поданих сторонами у спорі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН.

Правова позиція позивача.

Позивач просить суд задоволити позов в повному обсязі, обґрунтовуючи позовні вимоги доданими до матеріалів справи документальними доказами, зокрема стверджує, що відповідач має заборгованість з орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення №01 від 07.09.2020 у розмірі 977 000,00 грн.

Позивач зазначає, що відповідач не виконував свого зобов`язання щодо сплати орендних платежів у встановлені договором строки, у зв`язку з цим позивач був позбавлений прибутку у вигляді орендної плати, на який він міг розраховувати, укладаючи Договір оренди №01 від 07.09.2020.

Правова позиція відповідача.

Відповідач не подав відзиву на позовну заяву.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ.

Як встановлено з матеріалів справи, між товариством з обмеженою відповідальністю «Біо-Берег» (далі - Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Потестас» (далі - Орендар) було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №01 від 07.09.2020 року, за умовами якого (пункт 1.1.) Орендодавець передає, а Орендар приймає в тимчасове платне користування нежитлове приміщення, а саме: виробничий гараж загальною площею 198,00 кв. м., що знаходиться за адресою: м. Берегове, вул. Достоєвського, 5.

Сторони визначили (пункт 2.1 Договору), що передача в оренду приміщення, що орендується, оформляється Актом прийняття-передачі, який є невід`ємною частиною цього договору. При передачі приміщення, що орендується, в акті прийняття-передачі вказується стан цього приміщення.

Судом встановлено, що 07.09.2020 між сторонами було підписано Акт прийняття-передачі до договору оренди нежитлового приміщення №01. Об`єкт оренди був прийнятий орендарем без будь-яких претензій стосовно стану та площі приміщення.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що орендна плата за цим договором становить 55 000,00 грн на місяць без урахування ПДВ. Пунктом 4.2. Договору визначено, що Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю з дати укладення договору, щомісячно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця.

Згідно з банківською випискою за 23.04.2021, орендна плата відповідачем була здійснена у квітні 2021 року у розмірі 112 000,00 грн. Інших доказів внесення орендарем орендної плати на виконання умов Договору оренди №01 від 07.09.2020 матеріали справи не містять.

Позивач зазначає, що всупереч умовам договору, відповідачем не вносилась орендна плата за користування об`єктом оренди, в результаті чого утворилась заборгованість у розмірі 977 000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору, 16.05.2023 позивачем цінним листом з описом вкладення скеровано на адресу відповідача претензію з вимогою оплатити заборгованість по орендній платі, акт звірки за період з 01.01.2023 року по 11.05.2023 року та рахунок для оплати заборгованості. Однак, відповідачем вимоги проігноровано.

У зв`язку з цим, товариство з обмеженою відповідальністю «Біо-Берег» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

ОБГРУНТУВАННЯ І ОЦІНКА СУДУ.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Нормою ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи, між між товариством з обмеженою відповідальністю «Біо-Берег» та товариством з обмеженою відповідальністю «Потестас» було укладено Договір оренди нежитлового приміщення №01 від 07.09.2020 року.

Аналіз приписів частин 1-3, 6 статті 283 ГК України дозволяє дійти висновку, що орендні правовідносини, які виникають між суб`єктами господарювання, опосередковуються укладенням договору оренди, за яким одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності; об`єктом оренди може бути нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Сторони погодили, що строк оренди починає свій перебіг з моменту підписання Сторонами Акту приймання-передачі приміщення в оренду, становить 2 роки 11 місяців і спливає 07 вересня 2022 року (пункт 3.1. Договору). Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік і на тих же умовах, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку дії Договору жодна із Сторін не заявить про припинення його дії на новий строк (пункт 3.2. Договору).

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів звернення жодної із сторін із заявою про припинення Договору, судом встановлено, що договір було пролонговано на 1 (один) рік з 07 вересня 2022 року до 07 вересня 2023 року.

Факт прийому - передачі орендованого майна в оренду підтверджується Актом приймання - передачі від 07.09.2020 року, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у тимчасове платне користування (оренду) виробничий гараж, загальною площею 198 кв.м., що знаходиться за адресою: Закарпатська область, м. Берегове, вул. Достоєвського, 5. Об`єкт оренди був прийнятий орендарем без будь-яких претензій стосовно стану та площі приміщення. Зазначений акт прийому - передачі підписаний сторонами, скріплений їх печатками.

Згідно з приписами статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Щодо розрахунку орендної плати

Частиною 1 статті 286 Господарського Кодексу України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Форма плати за користування майном встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Умовами договору встановлено, що орендна плата за цим договором становить 55 000,00 грн на місяць без урахування ПДВ. Орендна плата сплачується Орендарем Орендодавцю з дати укладення договору, щомісячно, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Орендодавця (пункти 4.1., 4.2. Договору).

Перевіривши здійснені позивачем розрахунки орендної плати за період з вересня 2020 року по квітень 2022 року включно, суд встановив, що утворилась заборгованість з орендної плати м у розмірі 977 000,00 грн.

Враховуючи вище зазначені обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, свого контррозрахунку позовних вимог, хоча мав можливість скористатись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по суті заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості в розмірі 977 000,00 грн є документально доведеними та обґрунтованими, відповідачем не спростованими, тому підлягають задоволенню.

Положеннями статей 13-14 ГПК України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до статей 73, 74, 76-80 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, розглянувши спір на підставі поданих суду доказів, суд дійшов висновку про його задоволення в повному обсязі.

Розподіл судових витрат.

Судові витрати на підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, на відповідача покладається 14 655,00 гривень витрат на оплату судового збору.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, 232, 233, 237, 238, 240 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Потестас» (вул. Трудова, 2А, с. Розівка, Ужгородський район, Закарпатська область, 89423, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Біо-Берег» (вул. Тіноді, буд. 3, м. Берегово, Берегівський район, Закарпатська область, 90202, ) заборгованість за Договором оренди нежитлового приміщення №01 від 07.09.2020 у розмірі 977 000,00 грн (дев`ятсот сімдесят сім тисяч гривень 00 копійок), а також 14 655,00 грн (чотирнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять гривень 00 копійок) витрат позивача з оплати судового збору за подання позовної заяви.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в Західному апеляційному господарському суді в порядку, визначеному розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Повний текст рішення складено 14.09.2023

Суддя Л.В. Андрейчук