ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2023 Справа № 917/624/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., за участю секретаря судового засідання Сілаєвої О. Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Агро"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл Гард 2018"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокіл Полтавщина 2016"

про стягнення 1 588 270,38 грн

За участю представника третьої особи: Сингаївської Т. С.;

представники інших учасників справи не з`явилися

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося з позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Лан-Агро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сокіл Гард 2018" про стягнення 1 588 270,38 грн за договором позики (безпроцентної позики) № 211201/2Л від 01.12.2021 та угоди від 28.12.2021 про переведення боргу за договором № 211201/2Л від 01.12.2021, у тому числі: 1 200 000,00 грн - основного боргу з повернення позики, 208 767,12 грн - пені, 116 909,59 грн - 28% річних, 26 593,67 грн - інфляційних, 36000,00 грн - штрафу.

Позивач у клопотанні від 01.05.2023 (вхід. № 5779 від 09.05.2023) повідомив, що відповідач заборгованість не сплатив.

Відповідач відзив на позов не надав.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа письмових пояснень по суті справи не надала. Її представник у судовому засіданні позовні вимоги вважав обгрунтованими.

Позивач подав клопотання від 18.09.2023 (вхід. № 11634 від 18.09.2023) про розгляд справи за його відсутності.

Суд встановив, що нез`явлення позивача не перешкоджає вирішенню спору.

У цій справі були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 цей позов переданий на розгляд судді Безрук Т. М. (а.с.25-26).

Ухвалою від 24.04.2023 суд відкрив провадження у справі № 917/624/23 за цим позовом, призначив справу до розгляду у порядку загального позовного провадження в підготовче засідання, встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, залучив третю особу (а.с. 31-32).

Ухвалою від 25.05.2023 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів (а.с. 42-43).

Ухвалою від 20.06.2023 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с.54-55).

Про відкриття провадження у справі та про розгляд справи по суті позивач, відповідач та третя особа повідомлені належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвали від 24.04.2023, від 25.05.2023, 20.06.2023, 11.07.2023 надсилалися на електронну пошту позивача, вказану ним у позові. Отримання цієї ухвали підтверджено клопотанням позивача від 01.05.2023 (а.с.46) та клопотанням від 18.09.2023 (вхід. № 11634 від 18.09.2023).

Ухвали від 24.04.2023, 20.06.2023 отримані позивачем та третьою особою, що підтверджується поштовими повідомленнями від 26.04.2023 (а.с.33), від 22.06.2023 (а.с.56, 57).

Про судове засідання 19.09.2023 третя особа також повідомлена під розписку від 11.07.2023 (а.с.71).

Про відкриття провадження у справі відповідач повідомлений належним чином, що підтверджується наступним.

Ухвали від 24.04.2023, від 25.05.2023, від 20.06.2023, 11.07.2023 надіслані відповідачу на адресу: пр-т Лесі Українки, буд.61А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, повернулися до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата за адресою (а.с.35-37, 48-52, 58-61, 73-76).

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокіл Гард 2018" зареєстроване як юридична особа за адресою пр-т Лесі Українки, буд. 61А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Отже, ухвали від 24.04.2023, від 25.05.2023, від 20.06.2023, від 11.07.2023 вважаються врученими відповідачу.

На офіційному сайті Судової влади України 30.05.2023, 22.06.2023, 13.07.2023 суд розміщував відповідні оголошення про розгляд цієї справи.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

У судовому засіданні 19.09.2023 суд проголосив вступну та резолютивну частини рішення згідно з ч. 6 ст. 233, ст. 240 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив таке.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» (далі позикодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сокіл Полтавщина 2016» (далі - позичальник) укладений договір позики № 211201/2Л від 01 грудня 2021 року (надалі Договір позики; а.с.11).

Відповідно до п. 2.1 Договору позики сума позики складає 1 200 000,00 гривень.

Згідно з п. 3.1 Договору позичальник зобов`язаний повернути позику у строк до 30.11.2022 року.

ТОВ «Лан-Агро» 08 грудня 2021 року здійснило перерахування позики в сумі 1200000,00 гривень на розрахунковий рахунок позичальника (Товариства з обмеженою відповідальністю «Сокіл Полтавщина 2016»), що підтверджується платіжним документом № від 08.12.2021 (а.с.13).

28 грудня 2021 року між ТОВ «Лан-Агро» (кредитор/позикодавець), ТОВ «Сокіл Полтавщина 2016» (первісний боржник/позичальник) та ТОВ «Сокіл Гард 2018» (новий боржник/позичальник) укладено Угоду про переведення боргу за Договором № 211201/2Л від 01.12.2021 року (надалі Угода; а.с.12).

Згідно з п. 1 Угоди нею регулюються відносини, пов`язані із заміною зобов`язаної сторони (первісного боржника/позичальник) у зобов`язанні, що виникає із договору позики №211201/2JI від 01.12.2021 року, укладеного між первісним боржником та кредитором (надалі іменується "Основний договір").

Згідно з п. 2 Угоди первісний боржник переводить на нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 1 200 000,00 гривень, що виник на підставі Основного договору, а новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання.

У п. 3 Угоди вказано, що кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника новим боржником в Основному договорі і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

У п. 4 Угоди зазначено, що новий боржник, підписуючи цей договір, підтверджує, що йому була передана вся необхідна інформація (документація), пов`язана із Основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за Основним договором між первісним боржником та кредитором.

ТОВ «Лан-Агро» у позові вказує, що ТОВ «Сокіл Гард 2018» не повернув отримані кошти в установлений строк, не виконав умови договору, тобто порушив свої договірні зобов`язання.

Третя особа також повернення позики не підтвердила.

ТОВ «Лан-Агро» звернулося до ТОВ «Сокіл Гард 2018» з претензією від 27.03.2023 № 79 з вимогою виконати умови договору щодо повернення позики в сумі 1200000,00 гривень (а.с.14). Направлення претензії підтверджується поштовим чеком від 27.03.2023 (а.с.15).

Позивач у позові вказує, що відповідач суму позики не повернув.

При вирішенні спору суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. 520 ЦК України вказано, що боржник у зобов`язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

У даній справі переведення боргу було проведено за згодою позивача , висловленою в Угоді про переведення боргу від 28.12.2021.

Згідно з ч. 1 стаття 522 ЦК України новий боржник у зобов`язанні має право висунути проти вимоги кредитора всі заперечення, що ґрунтуються на відносинах між кредитором і первісним боржником.

Під час розгляду справи відповідач заперечень щодо позову суду не повідомив.

В ст. 76 ГПК України вказано, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними сторони суду не подали і на них під час розгляду справи не посилалися.

Доказів оспорення поданих первісних бухгалтерських документів суду не надано.

Відповідно до ст.ст.13, 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідачем були порушені права позивача за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення 1200000,00 грн.

Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, вимог закону та у встановлений у зобов`язанні строк.

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України визначено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 5.2 Договору позики, за порушення строків повернення позики позичальник виплачує позикодавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, зі кожен день прострочення за весь період прострочення без будь-яких обмежень по строкам, від суми позики. Крім того, у разі прострочення позичальником повернення позики за даним договором, вій сплачує позикодавцю у відповідності до ст. 625 ЦКУ, 28% річних від суми позики за весь час прострочення.

Відповідно до п. 5.3 Договору, у випадку якщо прострочення повернення позики за даним договором, складає більше 5 календарних днів, позичальник зобов`язаний додатково, окрім пені, сплатити позикодавцю штраф у розмірі 3% від вартості суми позики.

На підставі вказаних положень позивач заявив вимоги про стягнення з відповідача 208767,12 грн пені за період 01.12.2022 06.04.2023, 116 909,59 грн 28 % річних за період 01.12.2022 06.04.2023, 26 593,67 грн інфляційних за період 01.12.2022 28.02.2023, 36000,00 грн штрафу.

Проте позивач не врахував наступних положень законодавства.

У п.15 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (в редакції Закону України № 691-20 від 16.06.2020) встановлено, що у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Такі ж положення вказані у п.8 розділу IX "Прикінцеві положення" Господарського кодексу України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" установлено карантин з 12.03.2020 на усій території України. який продовжено до 22.06.2020 - постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 № 392 та до 31.07.2020 - постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 р. № 500. Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020р. № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211.

Постановою КМУ № 1236 від 09.12.2020 було продовжено на всій території України дію карантину до 28 лютого 2021 р.

23 серпня в "Урядовому кур`єрі" № 182 опублікована постанова КМУ від 19.08.2022 р. № 928, якою внесено зміни до: розпорядження КМУ Про переведення єдиної державної системи цивільного захисту у режим надзвичайної ситуації від 25.03.2020 р. № 338;постанови КМУ Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 09.12.2020 р. № 1236; на всій території України до 31 грудня 2022 р. продовжено карантин через-19 та режим надзвичайної ситуації для єдиної державної системи цивільного захисту.

Таким чином за вказаний період застосовуються вимоги п.15 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України (в редакції Закону України № 691-20 від 16.06.2020) про те, що позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX був доповнений розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України пунктом 18 такого змісту:

"18. У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-IX затверджений Указ Президента України від 1 травня 2023 року № 254/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Частиною першою ст. 598 ЦК України передбачено, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Оскільки пеня, 28 % річних, інфляційні і штраф нараховані позивачем за періоди 01.12.2022 06.04.2023 та 01.12.2022 28.02.2023, тобто у період дії в Україні воєнного стану, то відповідно до пункту 18 розділ "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь позикодавця неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення з відповідача пені, 28 % річних, інфляційних і штрафу. Отже, у позові у цій частині суд відмовляє.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у цій справі на сплату судового збору.

За подачу цього позову позивач сплатив 23824,05 грн. судового збору за платіжною інструкцією № від 10.04.2023 (а.с.20). Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджене випискою від 12.04.2023 (а.с.27).

Відповідно до ч.1 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам, тобто у розмірі 18000,00 грн.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач має право звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись статтями 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариство з обмеженою відповідальністю "Сокіл Гард 2018" (пр-т Лесі Українки, буд. 61А, м. Кременчук, Полтавська область, 39600; ідентифікаційний код 41876044) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лан-Агро" (вул. Центральна, буд.4, село Жуки, Глобинський район, Полтавська область, 39025; ідентифікаційний код 30864грн 00 коп. основного боргу, 18000грн 00 коп. відшкодування витрат з оплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині у позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 19.09 .2023.

Суддя Т. М. Безрук