ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

18.09.2023м. ДніпроСправа № 904/4009/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (м.Дніпро)

про стягнення заборгованості за договором на технічне обслуговування та ремонт обладнання № 19/03141 від 01.03.2019 у загальному розмірі 366 610 грн. 21 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" (далі - відповідач) заборгованість за договором на технічне обслуговування та ремонт обладнання № 19/03141 від 01.03.2019 у загальному розмірі 366 610 грн. 21 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 285 660 грн. 00 коп. - основний борг;

- 68 480 грн. 59 коп. - пеня;

- 153 557 грн. 14 коп. - штраф;

- 8 361 грн. 26 коп. - інфляційні втрати;

- 4 108 грн. 81 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань за договором на технічне обслуговування та ремонт обладнання № 19/03141 від 01.03.2019 в частині повного та своєчасного розрахунку за надані позивачем послуги з технічного обслуговування компресорного обладнання газової ділянки ТОВ МЗ Дніпросталь, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 285 660 грн. 00 коп. За прострочення виконання зобов`язання на підставі пункту 6.4. договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період прострочення з 23.01.2023 по 16.07.2023 в сумі 68 480 грн. 59 коп. На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з 01.02.2023 по 31.05.2023 у сумі 8 361 грн. 26 коп., а також 3% річних за період прострочення з 23.01.2023 по 16.07.2023 у сумі 4 108 грн. 81 коп.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 5 499 грн. 15 коп.

Ухвалою суду від 31.07.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Від позивача засобами електронного зв`язку надійшла заява про відмову від позову (вх. суду № 45970/23 від 11.09.2023), в якій він просить суд закрити провадження у справі №904/4009/23 та повернути позивачу 50% сплаченого ним при подачі позову судового збору. У вказаній заяві позивач посилається на положення пункту 1 частини 2 частини 2 статті 46 та частину 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України та вказує на те, що спір між сторонами врегульовано, оскільки в процесі розгляду справи відповідач погасив спірну заборгованість у повному обсязі. Крім того, у вказаній заяві позивач зазначає про те, що наслідки відмови від позову позивачу відомі та останній їх розуміє.

Слід відзначити, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається без повідомлення учасників справи за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, а також докази, долучені позивачем до матеріалів справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог) на будь - якій стадії судового процесу.

Відповідно до статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Частиною 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Так, під час розгляду справи позивачем була подана заява про відмову від позову, в якій останній посилається на положення пункту 2 частини 2 статті 46 та частину 1 статті 191 Господарського процесуального кодексу України та вказує на те, що спір між сторонами врегульовано, оскільки в процесі розгляду справи відповідач погасив спірну заборгованість у повному обсязі. Крім того, у вказаній заяві позивач зазначає про те, що наслідки відмови від позову позивачу відомі та останній їх розуміє.

Дослідивши зміст поданої позивачем заяви, суд приймає її в якості відмови від позову в порядку статті 191 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову надійшла на офіційну електронну адресу пошти суду та підписана електронним цифровим підписом представника (адвоката) позивача - Матвєєвою Н.Ф., повноваження якої підтверджуються ордером на надання правничої (правової) допомоги серії АІ № 1427186 від 18.07.2023 (а.с. 26), а також, договором про надання правничої допомоги від 22.06.2022 (а.с. 24) та свідоцтвом на право заняття адвокатською діяльністю № 787 від 15.09.2004 (а.с. 25).

Відповідно до статті 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Відносини, пов`язані з використанням електронних цифрових підписів, регулюються законом. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах (стаття 6 вказаного Закону).

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги".

Статтею 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначено, що електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Отже, створення електронного документа завершується накладенням електронного цифрового підпису його автора та надає електронному документу статусу оригіналу.

Судом встановлено, що подана представником (адвокатом) Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" - Матвєєвою Н.Ф. заява скріплена електронним цифровим підписом, що підтверджується залученим до заяви протоколом (а.с. 39), на підставі чого остання має статус оригіналу документа офіційного характеру.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що вказана дія не суперечить законодавству та не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, господарський суд, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про відмову позивача від позову на вчинення таких дій, враховуючи, що позивачеві відомі правові наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі, суд дійшов до висновку, що дана відмова не суперечить чинному законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, у зв`язку з чим підлягає прийняттю.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

Отже, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та закрити провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Щодо розподілу судових витрат слід зазначити наступне.

Згідно з частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік", з урахуванням норм частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 2 684 грн. 00 коп.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду:

- позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 684 грн. 00 коп.) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (939 400 грн. 00 коп.);

- позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В той же час, відповідно до частин 1, 4 статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічна норма закріплена в частині 3 статті 7 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пункту 4 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Таким чином, 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову до суду, згідно з платіжною інструкцією № 2454 від 11.07.2023 на суму 5 499 грн. 15 коп., а саме: 2 749 грн. 58 коп., підлягає поверненню позивачу з бюджету.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 20, 46, 73 - 79, 86, 91, 123, 130, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Роз`яснити сторонам по справі, що відповідно до частини 3 статті 231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

2. Прийняти відмову Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" від позову до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення заборгованості за договором на технічне обслуговування та ремонт обладнання № 19/03141 від 01.03.2019 у загальному розмірі 366 610 грн. 21 коп.

3. Закрити провадження у справі № 904/4009/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Металургійний завод "Дніпросталь" про стягнення заборгованості за договором на технічне обслуговування та ремонт обладнання № 19/03141 від 01.03.2019 у загальному розмірі 366 610 грн. 21 коп.

Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компрессорс Інтернешнл" (вулиця Петропавлівська, будинок 54-А, м.Київ, 04086; ідентифікаційний код 33104260) частину сплаченого судового збору у сумі 2749 грн. 58 коп., перерахованого згідно з платіжною інструкцією № 2454 від 11.07.2023, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, тобто з 18.09.2023.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складений та підписаний - 18.09.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко