ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2454/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу №916/2454/23

За позовом: Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; )

До відповідача: Приватного малого підприємства Роса (67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Чуйкова, буд. 16; )

Про стягнення 112995,18 грн.

Встановив: Позивач Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного малого підприємства Роса про стягнення заборгованості у розмірі 112995,18грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2023р. прийнято позовну заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області до розгляду та відкрито провадження у справі №916/2454/23. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у порядку письмового провадження. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку відсутній за вказаною адресою вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду. Зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. Зазначене узгоджується із правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постановах: від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18, провадження № 12-109гс19; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, провадження № 14-507цс18.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

22.06.2012 року Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради Одеської

області, в подальшому правонаступником якої стала Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області та Приватне мале підприємства Роса уклали договір оренди земельної ділянки.

Згідно п. 1 Договору, відповідачем була прийнята у тимчасове довгострокове користування на умовах оренди строком на 25 років земельна ділянка для експлуатації та обслуговування бази відпочинку «ГУД ЗОН КЛАБ, яка знаходиться смт Затока, вул. Золотий беріг 11, кадастровий номер земельної ділянки: :02:004:0166.

Відповідно до п. 9 Договору зазначено, що орендна плата вноситься Орендарем у грошовому вигляді щорічно. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції та підлягає перегляду щорічно.

Позивачем було зазначено суду, що відповідач належно не виконував свої зобов`язання зі плати орендної плати, оскільки погашення було здійснено частково, що підтверджується випискою руху коштів за рахунком.

Як вказує позивач, загальна заборгованість відповідача за договором оренди земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції та розміру нормативно-грошової оцінки становить станом на 01.05.2023 року становить 112995,18 грн.

Станом на дату звернення з позовом до господарського суду заборгованість відповідачем не погашена.

Відповідно до перспективного плану формування територій громад Одеської області, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 травня 2020 року №623-р "Про затвердження перспективного плану формування територій громад Одеської області" Затоківську селищну раду Білгород-Дністровської міської ради Одеської області приєднано до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області.

Згідно пункту 2 рішення Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 27 листопада 2020 року №11-VIII "Про початок реорганізації Затоківської селищної ради шляхом приєднання до Кароліно-Бугазької сільської ради", Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Затоківської селищної ради Білгород-Дністровської міської ради Одеської області. Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про добровільне об`єднання територіальних громад №157-VIII від 05.02.2015р. цей Закон регулює відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад. Суб`єктами добровільного об`єднання територіальних громад є суміжні територіальні громади сіл, селищ, міст. Об`єднана територіальна громада, адміністративним центром якої визначено місто, є міською територіальною громадою, центром якої визначено

12.06.2020р. Кабінетом Міністрів України було прийнято розпорядження „Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Одеської області № 720-р, з додатку до якого вбачається, що до складу Кароліно-Бугазької територіальної громади входять території Кароліно-Бугазької та Затоківської (Білгород-Дністровський район) територіальних громад.

06.12.2020р. набув чинності Закон України „Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій № 1009-IX від 17.11.2020р., яким було доповнено розділ V Прикінцеві та перехідні положення Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні № 280/97-ВР від 21.05.1997р. пунктами 6-1 та 6-2.

Кароліно-Бугазькою сільською радою Білгород-Дністровського району Одеської області було прийнято рішення №111-VIII від 31.03.2021р. із урахуванням рішення від 27.10.2020р. №1 «Про початок повноважень депутатів Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області», № 2 «Про визнання ОСОБА_1 таким, що набув повноваження Кароліно-Бугазького сільського голови Білгород-Дністровського району Одеської області», рішення від 27.11.2020р. №11 «Про реорганізацію Затоківської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області шляхом приєднання до Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород- Дністровського району Одеської області».

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як з`ясовано судом, 22.06.2012 року Затоківська селищна рада Білгород-Дністровської міськради Одеської області, в подальшому правонаступником якої стала Кароліно-Бугазька сільська рада Білгород-Дністровського району Одеської області та Приватне мале підприємства Роса уклали договір оренди земельної ділянки.

Матеріали справи містять Акт від 04.04.2012р. встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, що надається у довгострокову оренду терміном на 20 років Приватному малому підприємству Роса для будівництва готельно-оздоровчого комплексу за адресою: бульвар Золотий беріг, 11, Лиманьский район, смт. Затока, м. Білгород-Дністровського, Одеської області.

Відповідно до довідки від 03.05.2023р. вих. № 01-35/72 Відділу фінансів Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області з`ясовано, що заборгованість Приватного малого підприємства Роса згідно Договору оренди земельної ділянки від 22.06.2012р. станом на 01.05.2023р. становить 112995,18 грн.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Підсумовуючи все вищевикладене, дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за умовами Договору оренди земельної ділянки від 22.06.2012 року щодо сплати орендної плати в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, не спростовано відповідачем за час розгляду справи, у зв`язку з чим, позовні вимоги задовольняються судом.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 112995,18 грн. заборгованості зі сплати орендної плати

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 2147,20 грн. (1,5%*0,8) покладаються на відповідача.

Суд зазначає, що питання про повернення надлишково сплаченого судового збору буде вирішено судом після подання відповідного клопотання позивачем до суду.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області задовольнити повністю.

2.Стягути з Приватного малого підприємства Роса (67600, Одеська обл., м. Біляївка, вул. Чуйкова, буд. 16; ) на користь Кароліно-Бугазької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (67844, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, с. Кароліно-Бугаз, вул. Приморська, 1; ) заборгованість у розмірі 112995 (сто дванадцять тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн. 18 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн. 20 коп.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2023р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко