РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.09.2023 м. КиївСправа № 910/12293/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АРДА";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ ЕМ СІ КОНСАЛТИНГ";

про: стягнення 26.857,29 грн.

Суддя Сергій Балац

Представники: без виклику сторін.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АРДА" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ ЕМ СІ КОНСАЛТИНГ" (далі - відповідач) про стягнення 26.857,29 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено грошове зобов`язання за укладеним між останнім та товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АРДА-ТРЕЙДИНГ" договором поставки від 24.01.2020 № 6446 Кие, заборгованість за яким була відступлена позивачу за договором про відступлення права вимоги від 13.07.2023 № б/н, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 26.857,29 грн., з яких: 18.707,86 грн. - основа заборгованість, 1.183,98 грн. - 3 % річних та 6.965,45 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/12293/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, оскільки вказана справа є справою незначної складності та визнана судом малозначною.

Ухвала про відкриття провадження у даній справі надсилалася судом відповідачеві на адресу його місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесеним до єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між відповідачем, як покупцем та товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АРДА-ТРЕЙДИНГ", як постачальником, укладено договір поставки від 24.01.2020 № 6446 Кие (далі - Договір поставки), відповідно до предмету якого постачальник зобов`язується передавати у власність відповідача, а відповідач приймати та оплачувати на умовах і в порядку, визначених цим Договором, товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у накладних, які є невід`ємною частиною цього Договору (2.1 Договору поставки).

Пунктом 4.2 Договору поставки визначено, що відповідач зобов`язаний оплачувати кожну партію переданого постачальником товару не пізніше 30 днів з дати її поставки.

Положеннями пункту 10.14 Договору поставки передбачено, що постачальник має право уступати, продавати, передавати у заставу право вимоги за цим договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, постачальник поставив, а відповідач отримав товар за Договором поставки на загальну суму 18.752,94 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 11.06.2021 № 11383 на суму 878,40 грн.;

- від 10.12.2021 № 10224 на суму 3.651,54 грн.;

- від 14.12.2021 № 14213 на суму 1.905,42 грн.;

- від 22.12.2021 № 22261 на суму 2.644,80 грн.;

- від 15.02.2022 № 15187 на суму 7.135,74 грн.;

- від 15.02.2022 № 15265 на суму 2.537,04 грн.

Проте, відповідачем не здійснено оплату вказаного товару.

Між товариством з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АРДА-ТРЕЙДИНГ", як первісним кредитором, та позивачем, як новим кредитором, укладено договір про відступлення права вимоги від 13.07.2023 № б/н (далі - Договір про відступлення), відповідно до умов якого позивач повністю одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від відповідача належного виконання зобов`язань за Договором поставки в загальній сумі 18.707,86 грн. згідно накладних: від 14.12.2021 № 14213, від 10.12.2021 № 10224, від 22.12.2021 № 22261, від 11.06.2021 № 11383, від 15.02.2022 № 15187 та від 15.02.2022 № 15265 (п. 2 Договору про відступлення).

Приписами пункту 1 частини 1 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Враховуючи викладені обставини позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки, яка відступлена позивачу за Договором про відступлення в сумі 18.707,86 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 1.183,98 грн. та інфляційних втрат в сумі 6.965,45 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями частини 1 статті 514 Цивільного кодексу України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором поставки, яка відступлена позивачу за Договором про відступлення в сумі 18.707,86 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 18.707,86 грн.

Приписами частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши поданий позивачем до суду розрахунок 3 % річних, суд визнав його арифметично невірним, приймаючи до уваги дати видаткових накладних та положення пункту 4.2 Договору, а саме в частині розрахунку першого дня прострочення виконання грошового зобов`язання за Договором поставки.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача 3 % річних підлягає задоволенню в сумі 815,16 грн. за наступним розрахунком суду, який здійснений в заявлений позивачем період, враховуючи дати видаткових накладних та положення пункту 4.2 Договору, а саме:

видаткова накладнаСума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір відсотків річнихСума відсотків річних за період прострочення (грн.)
від 11.06.2021 № 11383878,4012.07.2021 - 20.07.20237393 %53,35
від 10.12.2021 № 102243.651,5410.01.2022 - 20.07.20235573 %167,17
від 14.12.2021 № 142131.905,4214.01.2022 - 20.07.20235533 %86,61
від 22.12.2021 № 222612.644,8022.01.2022 - 20.07.20235453 %118,47
від 15.02.2022 № 151877.135,7418.03.2022 - 20.07.20234903 %287,38
від 15.02.2022 № 152652.537,0418.03.2022 - 20.07.20234903 %102,18
Загальна сума відсотків річних 815,16

Перевіривши поданий позивачем до суду розрахунок інфляційних втрат, суд визнав його арифметично невірним, приймаючи до уваги початок виникнення у відповідача грошового зобов`язання, правомірність нарахування інфляційних втрат при простроченні понад 15 днів у місяці та сукупний індекс інфляції в період прострочення.

Таким чином, позовна вимога про стягнення з відповідача інфляційних втрат підлягає задоволенню в сумі 6.759,15 грн., а саме:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
07.2021 - 07.202318.707,86136,136.759.15

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи те, що спір виник в результаті неправильних дій відповідача, суд керуючись приписами частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, покладає витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 250, 252, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕМ ЕМ СІ КОНСАЛТИНГ" (Україна, 01004, місто Київ, вулиця Басейна, будинок 6, ідентифікаційний код: 42923037) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ "АРДА" (Україна, 49083, Дніпропетровська область, місто Дніпро, вулиця Собінова, будинок 1, ідентифікаційний код: 45018369) основну заборгованість в сумі 18.707 (вісімнадцять тисяч сімсот сім) грн. 86 коп., 3 % річних в сумі 815 (вісімсот п`ятнадцять) грн. 16 коп., інфляційні втрати в сумі 6.759 (шість тисяч сімсот п`ятдесят дев`ять) грн. 15 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп.

3. У задоволенні решти вимог - відмовити повністю.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Cуддя Сергій Балац