РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2023Справа № 910/6309/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О., за участю секретаря судового засідання Свіденко С.К., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Фізичної особи-підприємця Гуриненка Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" (32302, Хмельницька обл., місто Кам`янець-Подільський, вулиця Гагаріна, будинок 83, квартира 1; ідентифікаційний код 41931199)

про стягнення 434 132, 40 грн,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" (32302, Хмельницька обл., місто Кам`янець-Подільський, вулиця Гагаріна, будинок 83, квартира 1; ідентифікаційний код 41931199)

до Фізичної особи-підприємця Гуриненка Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

про стягнення 927 047, 78 грн,

Представники сторін:

від позивача (відповідач за зустрічним): Гуриненко С.М., Стадник А.С.

від відповідача (позивач за зустрічним): Кочмарук М.В.

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції позивача

До Господарського суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець Гуриненко Сергій Миколайович з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 434 132, 40 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до договору оренди № 29/03 від 29.03.2021 та розписки, яка фактично є додатковою угодою до договору, позивачем в повному обсязі виконувались свої грошові зобов`язання, а отже, після дострокового розірвання договору за ініціативи відповідача, неповернення позивачу авансового платежу є порушенням вимог ст. 1212 ЦК України.

У відповіді на відзив ФОП Гуриненко С.М. зазначає про необґрунтованість, безпідставність, та таким, що вводить суд в оману щодо достовірності викладеної у відзиві на позовну заяву про стягнення коштів інформацію про правовідносини сторін.

У відзиві на зустрічний позов ФОП Гуриненко С.М. заперечує щодо даного позову, вказуючи про його необґрунтованість, безпідставність, а обставини викладені в ньому, такими, що спотворюють розуміння про правдивість та дійсність договірних правовідносин між сторонами.

2. Стислий виклад позиції відповідача

У поданому відповідачем за первісним позовом відзиві останній заперечує щодо задоволення позовних вимог вказуючи, що позивач добровільно, без претензій та не заявивши жодних заперечень щодо розірвання договору, передав орендодавцю об`єкт нерухомості, а отже, позивач погодився з вимогами відповідача. Також, відповідач вказує, що текст розписки свідчить про те, що вона є додатковою угодою до договору оренди № 29/03 від 29.03.2021, проте, вона ніяким чином не змінює умов такого договору, а лише її доповнює. Крім того, ТОВ "Ерріпо" вказує про наявність заборгованості саме у ФОП Гуриненко С.М., у зв`язку з порушенням останнім договірних зобов`язань та не здійсненням в повному обсязі сплати орендної плати.

В обґрунтування необхідності звернення із зустрічним позовом ТОВ "Ерріпо" зазначає, що через невнесення ФОП Гуриненко С.М. повної суми коштів відповідно до розписки за період з червня по грудень 2022 року, а також відсутність будь-яких платежів, визначених у розписці, за січень-лютий 2023 року, в останнього виникла заборгованість в загальному розмірі 1 207 354, 83 грн.

В той час, у ФОП Гуриненко С.М. була наявна сума в розмірі 7 665 доларів США, передана раніше, яка була врахована ТОВ "Ерріпо" для покриття частини заборгованості ФОП Гуриненко С.М.

Таким чином, на переконанням позивача за зустрічним позовом у ФОП Гуриненко С.М. наявна заборгованість в розмірі 927 045, 78 грн.

3. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 24.05.2023.

24.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо позовних вимог.

24.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання про ознайомлення з матеріалами справи від позивача.

24.05.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" до Фізичної особи-підприємця Гуриненка Сергія Миколайовича про стягнення 927 047, 78 грн.

У підготовчому засіданні 24.05.2023 оголошено перерву до 14.06.2023.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" до свого провадження. Розгляд зустрічної позовної заяви вирішено здійснювати спільно з первісним позовом. Підготовче засідання по справі № 910/6309/23 призначено на 14.06.2023.

01.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла відповідь на відзив в якій позивач відзначає, що відзив на позовну заяву є необґрунтованим, безпідставним та таким, що вводить суд в оману щодо достовірності викладеної у ньому інформації про правовідносини сторін.

14.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява ТОВ "Ерріпо" про ознайомлення з матеріалами справи.

Підготовче засідання 14.06.2023 відкладено на 28.06.2023.

15.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшов відзив ФОП Гуриненка Сергія Миколайовича на зустрічну позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення позовних вимог, вказуючи про її необґрунтованість та безпідставність, а обставини викладені первісним позивачем в ній - спотворюють розуміння про правовідносини та дійсність договірних правовідносин між сторонами. ФОП Гуриненко Сергій Миколайович зазначає, що ТОВ "Ерріпо" не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 02.08.2023.

30.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

20.07.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Ерріпо" надійшли письмові пояснення.

31.07.2023 через електронний суд та 01.08.2023 до Господарського суду міста Києва від ФОП Гуриненка Сергія Миколайовича надійшли заперечення на письмові пояснення ТОВ "Ерріпо".

31.07.2023 через електронний суд та 01.08.2023 до Господарського суду міста Києва від ФОП Гуриненка Сергія Миколайовича надійшло клопотання про поновлення строку на подання доказів з доданими до нього доказами.

У судовому засіданні 02.08.2023 оголошено перерву до 30.08.2023.

15.08.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла заява відповідача про ознайомлення з матеріалами справи.

23.08.2023 до Господарського суду міста Києва від ТОВ "Ерріпо" надійшли додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.08.2023 відмовлено у задоволенні клопотання ФОП Гуриненка Сергія Миколайовича про поновлення строку на подання доказів. Додані до клопотань докази, а саме, акти наданих послуг залишено без розгляду.

У судовому засіданні 30.08.2023 оголошено перерву до 06.09.2023.

У судовому засіданні 06.09.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги за первісним позовом та просив суд про їх задоволення, натомість, заперечив щодо задоволення зустрічного позову та просив суд відмовити в його задоволенні.

Представник відповідача заперечив щодо вимог за первісним позовом, просив суд відмовити в задоволенні позову, в той час, підтримав позовні вимоги за зустрічним позовом та просив суд про їх задоволення.

Таким чином, приймаючи до уваги, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи у судовому засіданні 06.09.2023 дослідивши її матеріали та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

29.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Гуриненком Сергієм Миколайовичем (орендар) був укладений договір оренди № 29/03 відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в оренду групу приміщень № 233, загальною площею 255, 5 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, будинок 53, приміщення 233, далі за текстом "об`єкт".

Згідно п. 3.1. та 3.2. договору щомісячна орендна плата складається з базової частини орендної плати та компенсації частини орендної плати. Щомісячна базова частина орендної плати складає 24 000, 00 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору компенсаційна частина вкладає суму в українській гривні, що дорівнює розміру фактичних витрат орендодавця на оплату електроенергії за показниками лічильника, водопостачання і водовідведення за показниками лічильника відповідно до розрахункових документів, що надаються постачальниками таких послуг, пов`язаних з експлуатацією об`єкту з моменту підписання орендарем акту прийомки-передачі.

Також, 29.03.2021 Гуриненком Сергієм Миколайовичем складено розписку № 01.03-21 відповідно до якої останній зобов`язався передати Ковальчук І.В. кошти на виконання договору оренди № 29/03 від 29.03.2021 в наступні терміни: з першого числа поточного місяця по десяте число поточного місяця.

Періоди та суми оплат:

з 01.08.2021 по 31.08.2021 - 5 100 $ США (за мінусом 96 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати);

з 01.09.2021 по 31.02.2023 - 5 100 $ США (за мінусом 24 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати);

з 01.03.2023 по 31.02.2024 - 6 387 $ США (за мінусом 24 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати);

з 01.03.2024 по 01.05.2024 - 7 665 $ США (за мінусом 24 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати).

28.02.2022 орендодавцем та орендарем було укладено додаткову угоду № 1 до договору оренди № 29/03 від 29.03.2021, якою орендна плата у період з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року не нараховується, а починаючи з 01.06.2022 розмір орендної плати за один календарний місяця становить 15 330,00 грн (п`ятнадцять тисяч триста тридцять гривень нуль копійок).

Орендодавець листом-повідомленням від 27.01.2023 повідомив орендаря про розірвання договору оренди № 29/03 від 29.03.2021 у зв`язку з неодноразовим простроченням орендарем сплати орендної плати за договором більше, ніж на 30 календарних днів з дня настання обов`язку сплати, та вимагав повернути 17.02.2023 орендодавцю об`єкта у належному стані.

17.02.2023 між сторонами був підписаний акт прийому-передачі об`єкта нерухомості, яким орендарю надано дозвіл у строк до 24.02.2023 (включно) демонтувати наступні від`ємні поліпшення: міжкімнатні двері, електропроводка з кабелетримаючими конструкціями, навісну сантехніку, систему вентиляції та кондиціонування, та підтверджено, що за попереднім оглядом Об`єкту не виявлено на ньому дефектів від первинного стану.

24.02.2023 між сторонами укладено акт прийому-передачі об`єкта нерухомості, яким засвідчено факт здійснення орендарем до 24.02.2023 (включно) демонтажу від`ємних поліпшень; стан приміщення зафіксовано у фото та відеозйомках.

06.03.2023 засобами поштового зв`язку ФОП Гуриненко С.М. направив на поштову адресу ТОВ "Ерріпо" претензію № 06/03 від 06.03.2023 щодо неналежного виконання останнім умов договором та вимогу повернути передоплату (аванс) у сумі 7 665 доларів США за договором.

10.03.2023 ТОВ "Ерріпо" було отримано вказану вище претензію, однак, жодної відповіді на неї надано не було, відповідно кошти не повернуто.

При цьому, ФОП Гуриненко С.М. вказує, що ним добровільно 30.03.2021 було здійснено платіж в сумі 7 665 доларів США, а також оплати в період з 16.09.2022 по 13.12.2022 з призначенням "за червень-грудень місяці 2022 року" в сумі 153 900, 00 грн, які є фактично передоплатою (авансовими платежами) за договором.

Під час приймання-передачі (повернення) об`єкта ТОВ "Ерріпо", останній не повернув ФОП Гуриненко С.М. авансові платежі в сумі 7 665 доларів США та в сумі 153 900, 00 грн, будь-яких послуг чи можливості користування приміщенням за отриману передоплату з моменту повернення об`єкту, ФОП Гуриненко С.М. не отримав, а тому, на переконання останнього, неповернення ТОВ "Ерріпо" вказаної суми порушення вимог ст. 1212 та 1213 ЦК України.

Натомість, ТОВ "Ерріпо" звертаючись із зустрічним позовом вказує, що через невнесення ФОП Гуриненко С.М. повної суми коштів відповідно до розписки за період з червня по грудень 2022 року, а також відсутність будь-яких платежів, визначених у розписці, за січень-лютий 2023 року, в останнього виникла заборгованість в загальному розмірі 1 207 354, 83 грн, зокрема: червень 2022 - 103 200, 00 грн, липень 2022 - 103 200, 00 грн, серпень 2022 - 140 532, 00 грн, вересень 2022 - 140 532, 00 грн, жовтень 2022 - 140 507, 00 грн, листопад 2022 - 140 507, 00 грн, грудень 2022 - 140 507, 00 грн, січень 2023 - 162 507, 00 грн, лютий 2023 (до 24.02.2023 включно) - 135 862, 83 грн.

В той час, у ФОП Гуриненко С.М. була наявна сума в розмірі 7 665 доларів США, передана раніше, яка була врахована ТОВ "Ерріпо" для покриття частини заборгованості ФОП Гуриненко С.М.

Таким чином, на переконанням позивача за зустрічним позовом у ФОП Гуриненко С.М. наявна заборгованість в розмірі 927 045, 78 грн.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору № 29/03 від 29.03.2021, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до положень ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Так, згідно ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У відповідності до ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України, передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, як було встановлено судом вище, 29.03.2021 Гуриненком Сергієм Миколайовичем складено розписку № 01.03-21 відповідно до якої останній зобов`язався передати Ковальчук І.В. кошти на виконання договору оренди № 29/03 від 29.03.2021 в наступні терміни: з першого числа поточного місяця по десяте число поточного місяця.

Періоди та суми оплат:

з 01.08.2021 по 31.08.2021 - 5 100 $ США (за мінусом 96 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати);

з 01.09.2021 по 31.02.2023 - 5 100 $ США (за мінусом 24 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати);

з 01.03.2023 по 31.02.2024 - 6 387 $ США (за мінусом 24 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати);

з 01.03.2024 по 01.05.2024 - 7 665 $ США (за мінусом 24 000,00 грн. по курсу НБУ на день оплати).

Судом встановлено, що на зворотному боці розписки наявні підписи обох сторін договору щодо підтвердження оплат, здійснених ОСОБА_1 на користь ТОВ "Ерріпо", та прийняття такого виконання директором товариства Ковальчук І.В., зокрема:

30.03.2021 - 7 665 доларів США;

14.09.2021 - 5 700 доларів США (надпис "1500 доларів США - серпень; 4 200 доларів США - вересень");

20.10.2021 - 4 200 доларів США (надпис "жовтень");

12.11.2021 - 4 200 доларів США (надпис "листопад"):

15.12.2021 - 4 200 доларів США (надпис "грудень");

19.01.2022 - 4 250 доларів США (надпис "січень");

15.02.2022 - 4 260 доларів США (надпис "лютий");

16.09.2022 - 87 900,00 грн. (надпис "червень; липень; серпень; вересень");

02.11.2022 - 22 000,00 грн. (надпис "жовтень 2022");

14.11.2022 - 22 000,00 грн. (надпис "листопад 2022");

13.12.2022 - 22 000,00 грн. (надпис "грудень 2022").

При тому, суд вказує, що факту отримання вказаних коштів ТОВ "Ерріпо" не спростовується та не заперечується.

За приписами ч. 1 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.

Частинами 1 та 4 ст. 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відтак, з огляду на зміст розписки, за своєю правовою природою в даному випадку вона є документом, який укладений сторонами в межах договору оренди № 29/03 від 29.03.2021, враховуючи вільне волевиявлення сторін.

При цьому, суд відзначає, що означена розписка фактично змінює умови виконання ФОП Гуриненко С.М. зобов`язань за договором щодо порядку (зокрема, готівковий розрахунок в доларах США) та вартості оплати оренди за вказаним договором оренди.

Тобто, в контексті викладеного дана розписка фактично є додатковою угодою до договору, укладеною між сторонами договору. Натомість, сама назва такого документу, як "Розписка № 01.03-21 від 29.03.2021" не змінює її правову природу з огляду на зміст. Сторонами визнається вказана розписка як додаткова угода до договору.

Положення п. 3.5. договору, що дублюється та узгоджується також зі змістом розписки, плата за оренду приміщення здійснюється на умовах передоплати за один місяць з першого числа поточного місяця по десяте число поточного місяця.

Приписами ч. 1, 3 ст. 653 ЦК України закріплено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З огляду на наведені приписи законодавства, суд вказує, що після укладення додаткової угоди № від 28.02.2022 до договору оренди № 29/03 від 29.03.2021 умови зобов`язань за розпискою (яка є документом, що змінює умови договору в частині оплати та є фактично додатковою угодою до договору) припиняють свою дію, адже, 28.02.2022 сторони дійшли згоди про зміну порядку та розміру орендної плати, що є зміною зобов`язань за договором в розумінні господарського та цивільного законодавства.

Відтак, з 28.02.2022 узгоджений наступний порядок оплати оренди за договором: у період з 01 березня 2022 року по 31 травня 2022 року орендна плата не нараховується, а починаючи з 01.06.2022 розмір орендної плати за один календарний місяця становить 15 330,00 грн.

Таким чином, суд вказує, що всі оплати здійснені ФОП Гуриненко С.М. після 28.02.2022 та прийняті директором ТОВ "Ерріпо" Ковальчук І.В. (що підтверджується інформацією на зворотному боці розписки) фактично являються авансовими платежами за договором.

Як було встановлено судом вище, 24.02.2023 між сторонами укладено акт прийому-передачі об`єкта нерухомості, яким засвідчено факт здійснення орендарем до 24.02.2023 (включно) демонтажу від`ємних поліпшень; стан приміщення зафіксовано у фото та відео зйомках.

За приписами ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Отже, з огляду на положення ст. 531 ЦК України, зміст розписки свідчить про те, що директором ТОВ "Ерріпо" Ковальчук І.В. прийняттям грошових коштів від Гуриненка С.М., про що свідчить підписання розписки, погодився на отримання орендної плати за майбутні періоди згідно з укладеним договором, що у свою чергу свідчить про відсутність заборгованості ФОП Гуриненко С.М. за договором оренди.

Також факт відсутності заборгованості підтверджується листом-повідомленням про розірвання договору оренди від ТОВ "Еріппо", в якому останній вказую про прострочення ФОП Гуриненко оплати по договору за січень, лютий, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2022 року на 4,6,5,5,5,3,6,13днів відповідно. Цим самим підтверджуючи, що розрахунки за договором були проведені в повному обсязі проте з прострочкою в днях.

Строк оплати рівнозначної суми передоплати у розмірі 7 665 доларів США, який передбачений за березень-травень 2024 року за умовами договору оренди (із врахуванням змін до нього) ще не настав, тому розмір цієї внесеної Гуриненком С.М. частини передоплати не може вважатись будь-чим іншим.

Крім того, враховуючи сплачені ФОП Гуриненко С.М. та прийняті директором ТОВ "Ерріпо" Ковальчук І.В. платежі за розпискою № 01.03-21 від 29.03.2021, сума в розмірі 153 900, 00 грн (яка складається із оплат в період з 16.09.2022 по 13.12.2022) також являється авансовим платежем.

Натомість, суд вказує, що доводи ТОВ "Ерріпо", які викладені останнім у відзиві на первісний позов, зокрема, щодо наявності у ФОП Гуриненко С.М. заборгованості за договором оренди № 29/03 від 29.03.2021 та відповідно підстави, з якими ТОВ "Ерріпо" обумовлює можливість задоволення зустрічного позову посилаючись на порушення ФОП Гуриненко С.М. договірних зобов`язань та наявністю заборгованості за договором оренди № 29/03 від 29.03.2021 в сумі в сумі 927 045, 78 грн, відхиляються судом, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно приписів ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено обов`язок боржника щодо виконання взятого на себе зобов`язання, а кредитора - щодо прийняти ним особисто виконання такого зобов`язання.

Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Так, враховуючи різне тлумачення сторонами цих умов, в даному випадку умов розписки № 01.03-21 від 29.03.2021, суд вважає за необхідне застосувати принцип "contra proferentem".

Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. При цьому це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які "не були індивідуально узгоджені" (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір "під переважним впливом однієї зі сторін" (under the diminant sinfluence of the party).

Цей механізм закріплений у міжнародних актах, зокрема, відповідно до ст. 4.6 Принципів УНІДРУА, п. 1 ст. 11-8:103 Модельних правил європейського приватного права, ст. 5:103 Принципів Європейського договірного права, "у разі сумніву стосовно значення спеціально не узгодженої умови договору перевага надається тлумаченню, яке протилежне інтересам сторони, яка її запропонувала"

Саме споживчі договори, які укладаються на стандартних умовах, є пріоритетною сферою застосування принципу contra proferentem, який застосовується для тлумачення на користь споживача. Оскільки стандартні умови визначаються однією зі сторін договору, то вони не є результатом переговорів і в їх змісті не відображається реальна воля контрагентів.

Якщо умови договору формуються одним із контрагентів, то він повинен нести відповідальність за негативні наслідки, які викликані їх неясністю. Праву однієї зі сторін визначати умови договору повинен відповідати обов`язок забезпечувати зрозумілість таких умов. Якщо ж сторона не використала свій шанс, то негативні наслідки повинні стосуватися саме її, а не іншої сторони, яка не брала участі у формулюванні умов договору. Тобто правило contra proferentem варте розглядати і як санкцію стосовно недобросовісного контрагента, оскільки неясність може виникати через зловживання своїм становищем, умисне включення в договір двозначних формулювань з метою отримання вигоди Застосування правила contra proferentem у такому випадку є справедливим та обґрунтованим, що дає змогу захистити права слабшої сторони договору.

Таким чином, оскільки в наслідок укладення сторонами розписки, відповідно до умов якої ТОВ "Ерріпо" в особі директора Ковальчука І.В. отримувало орендну плату за договором оренди № 29/03 від 29.03.2021 на підставі даної розписки в готівковому розрахунку не тільки в гривні, а й в доларах США, відтак, як суб`єкт господарювання не сплачував податки за ведення господарської діяльності (стосується тієї частини що сплачувалась на підставі розписки), то за таких обставин, суд дійшов висновку, що всі ризики та негативні наслідки, що виникли в результаті прийняття ТОВ "Ерріпо" умов правочину - розписки несе особа, яка прийняла такі умови, тобто, ТОВ "Ерріпо".

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України передбачено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Таким чином, оскільки правова підстава набуття та збереження грошових коштів в сумі 7 665 доларів США та 153 900,00 грн відпала у зв`язку з розірванням договору оренди та поверненням орендованого майна, то такі кошти є безпідставно збереженими ТОВ "Ерріпо" та мають бути повернуті ФОП Гуриненко С.М., а відтак, первісний позов підлягає задоволенню.

В той час, доводи позивача за зустрічним позовом, щодо наявності у ФОП Гуриненка С.М. заборгованості за договором оренди, на переконання суду не знайшли свого підтвердження, а відтак, зустрічний позов ТОВ "Ерріпо" не підлягає задоволенню.

Частинами 1-2 ст. 74 ГПК України унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1-3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

З огляду на встановлені в ході розгляду даної справи обставини, суд дійшов висновку, що оскільки правова підстава набуття та збереження грошових коштів в сумі 7 665 доларів США та 153 900,00 грн (що за своєю правовою природою являлися передоплатою, відпала), у зв`язку із розірванням договору оренди № 29/03 від 29.03.2021 та поверненням орендованого майна, то такі кошти є безпідставно збереженими ТОВ "Ерріпо" та мають бути повернуті ФОП Гуриненко С.М., а відтак, первісний позов підлягає задоволенню.

В той час, доводи позивача за зустрічним позовом, щодо наявності у ФОП Гуриненко С.М. заборгованості за договором оренди № 29/03 від 29.03.2021, на переконання суду не знайшли свого підтвердження, а відтак, зустрічний позов ТОВ "Ерріпо" не підлягає задоволенню.

Разом з тим, суд відзначає, що аналізуючи питання обсягу дослідження доводів учасників справи та їх відображення у судовому рішенні, суд першої інстанції спирається на висновки, що зробив Європейський суд з прав людини від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Серявін та інші проти України" вказано, що усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N303-A, п. 29).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 13.03.2018 Верховного Суду по справі № 910/13407/17.

З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

При цьому, суд відзначає, що іншим доводам сторін оцінка судом не надається, адже, вони не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, за первісним позовом - покладаються на відповідача, за зустрічним позовом - покладаються на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов Фізичної особи-підприємця Гуриненка Сергія Миколайовича - задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" (32302, Хмельницька обл., місто Кам`янець-Подільський, вулиця Гагаріна, будинок 83, квартира 1; ідентифікаційний код 41931199) на користь Фізичної особи-підприємця Гуриненка Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) кошти в сумі 7 655 (сім тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) доларів США, що еквівалентно 280 232 (двісті вісімдесят тисяч двісті тридцять два) грн 40 коп. за курсом НБУ (станом на 20.04.2023) та 153 900 (сто п`ятдесят три тисячі дев`ятсот) грн 00 коп. та судовий збір в сумі 6 511 (шість тисяч п`ятсот одинадцять) грн 90 коп.

3. У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Ерріпо" (32302, Хмельницька обл., місто Кам`янець-Подільський, вулиця Гагаріна, будинок 83, квартира 1; ідентифікаційний код 41931199) до Фізичної особи-підприємця Гуриненка Сергія Миколайовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення 927 047, 78 грн - відмовити.

4. Судові витрати позивачу за зустрічним позовом не відшкодовуються.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 14.09.2023

Суддя Дмитро БАРАНОВ