РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

19.09.2023Справа № 910/6609/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Мандриченка О.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін,

справу № 910/6609/23

За позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сегетіс";

про стягнення 19 928,50 грн.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" звернулось з позовом до Господарського суду міста Києва, в якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сегетіс" 19928,50 грн плати за безоблікове водокористування.

Позовні вимоги обґрунтовані самовільним користуванням відповідачем послугами з централізованого водопостачання та водовідведення (без згоди позивача та без укладеного договору), що було зафіксовано в акті обстеження від 12.08.2020 № 237672.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/6609/23, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

З метою повідомлення сторін про розгляд справи, судом, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 01.05.2023 була направлена на адреси сторін рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення уповноваженим представникам сторін.

До господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Сегетіс" надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до господарського суду надійшла відповідь на відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "Сегетіс" на позовну заяву.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

21.12.2016 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" (далі також - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сегетіс" (далі також - абонент, відповідач) укладено договір № 06909/5-10СА (далі - договір) на надання послуг з водопостачання та приймання стічних вод через приєднані мережі, за змістом п. 1.1. якого, постачальник зобов`язується надавати абоненту послуги з постачання питної води та приймання від ного стічних вод у систему каналізації м. Києва за адресами об`єктів водоспоживання, зазначеними у дислокації об`єктів водоспоживання та водовідведення (яка є невід`ємною частиною цього договору) та на підставі пред`явлених абонентом умов (дозволу) на скид стічних вод у систему каналізації м. Києва, а абонент зобов`язується здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг н. умовах цього договору та дотримуватися порядку користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод, що встановлені Правилами користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 № 190 (в подальшому - Правила користування), Правилами приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затвердженими наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.02.2002 за № 37, зареєстрованих в Міністерстві юстиції 26.04.2002 за № 403/6691 (на день подання позову діяли Правила приймання стічних вод до систем централізованого водовідведення, затверджені Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 01.02.2017 № 316) (в подальшому - Правила приймання), Правилами приймання стічних вод абонентів у систему каналізації міста Києва, затверджених розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради від 12.10.2011 за № 1879, зареєстрованими в головному управлінні юстиції м. Києва 17.11.2011 за № 44/903 (в подальшому - Місцеві правила приймання), а також дотримуватися норм, визначених іншими нормативними актами, що регулюють правовідносини, які виникають за цим договором.

Згідно з пунктом 2.1.1. договору, облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показаннями лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об`єктів водоспоживання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показаннями лічильника. В разі технічної неможливості встановлення лічильника, кількість поставленої для поливу води може визначатися за узгодженим з постачальником розрахунком на підставі наданих абонентом офіційних документів, якими визначена площа поливу.

Положеннями пункту 2.1.2. договору передбачено, що зняття показів засобу (-ів) обліку здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника. Для абонента із стабільним об`ємом водоспоживання (до 30 м. куб. із незначним коливанням ) зняття показань з лічильника може здійснюватися постачальником поквартально, при цьому останній направляє абоненту щомісячно розрахункові документи на оплату наданих послуг, виходячи із його середньодобового споживання води. Покази засобу (-ів) обліку за відповідний період можуть бути прийняті до розрахунків постачальником від абонента в письмовому вигляді. В разі, якщо абонент не забезпечить присутності свого представника для зняття показів, дані, що зняті постачальником є підставою для виставлення розрахункових документів на оплату наданих послуг.

Відповідно до пункту 3.2.1. договору постачальник має право вимагати від абонента дотримання ним Правил користування, Правил приймання, місцевих правил приймання та інших нормативних документів, зазначених в пункті 1.1 цього договору.

У відповідності до пункту 3.2.4. договору, постачальник має право в будь-який час проводити обстеження водопровідних та каналізаційних систем абонента, приладів, пристроїв та цілісності пломб на них, перевіряти дотримання абонентом вимог, передбачених пунктом 1.5 цього договору, контролювати раціональне водоспоживання тощо, а також складати акти за результатами цих обстежень.

Положеннями пункту 3.3.9. договору передбачено, що абонент зобов`язаний забезпечувати наявність та цілісність засобу (-ів) обліку на водомірних вузлах, цілісність пломб на лічильниках, гідрантах, запірній арматурі та інших водопровідних і каналізаційних пристроях. У разі пропажі лічильника терміново повідомляти про це постачальника та придбати новий лічильник для забезпечення належного обліку наданих послуг, не демонтувати непрацюючий (пошкоджений) лічильник без дозволу та присутності представника постачальника.

Пунктом 5.2. договору визначено, що у випадку зміни діючого законодавства, що регулюють відносини в сфері водопостачання та водовідведення, а також прийняття органами місцевого самоврядування чи виконавчої влади нормативних актів, якими регулюють відносини з надання послуг за цим договором, прийняття рішень щодо змін порядку розрахунків між суб`єктами господарювання, нове законодавство та новий порядок поширюється на умови цього договору без узгодження його сторонами та внесення додаткових змін.

Згідно з пунктом 7.1. договору, цей договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить про це іншу сторону. Відносини сторін до укладення нового договору регулюються даним договором.

В дислокації субспоживачів (орендарів та/або нежитлових приміщень) житлового/нежитлового фонду, як невід`ємна частина договору № 06909/5-10СА від 21.12.2016 сторони визначили адреси об`єктів водоспоживання, серед яких, зокрема, є і вул. Новопирогівська, 23 у м. Києві, категорія об`єкту водоспоживання - магазин, особовий рахунок: 27-81.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 12.08.2020 Приватним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" проведено обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 23, за результатами перевірки було виявлено самовільне водокористування, про що було складено акт обстеження № 237672, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Сегетіс" в проміжок часу з 13.07.2020 по 12.08.2020 самовільно користувався послугами з централізованого водопостачання та водовідведення за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 23, що є порушенням Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Мінжитлокомунгоспу розпорядженням від 27.06.2008 №190, у зв`язку із чим позивачем нарахована вартість наданих послуг у розмірі 19 928,50 грн за період з 13.07.2020 по 12.08.2020.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилався на те, що матеріали справи не містять жодних доказів самовільного підключення відповідачем до водоспоживання станом на 12.08.2020 та зазначив, що акт обстеження № 237672 не підписував, застереження про відмову підписати зазначений акт з боку відповідача відсутні, в акті не зафіксовано факт самовільного приєднання, а тому акт обстеження № 237672 не є належним та допустимим доказом по справі та також зазначив, що за адресою: м. Київ, вул. Новопирогівська, 23 є власником лише частини приміщень, а саме приміщень № 1 - № 11, проте в акті не вказано в якому саме приміщенні здійснювалося обстеження, а отже позивачем не було належно встановлено про безоблікове підключення саме відповідачем.

В свою чергу позивач, у відповіді на відзив посилався на те, що представник відповідача був присутній під час проведення обстеження, від підписання акту обстеження № 237672 від 12.08.2020 відмовився, про що позивачем було складено акт № 1 від 12.08.2020.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 3 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо із закону та іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2020 позивачем проведено обстеження водопостачання та водовідведення об`єкта господарювання, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. вул. Новопирогівська, 23, за результатами якого виявлено самовільне водокористування у продуктовому магазині, який належить відповдіачеві, про що складено акт обстеження об`єкта водопостачання та водовідведення від 12.08.2020 № 237672.

Статтею 1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення" встановлено, що централізоване питне водопостачання - це господарська діяльність із забезпечення споживачів питною водою за допомогою комплексу об`єктів, споруд, розподільних водопровідних мереж, пов`язаних єдиним технологічним процесом виробництва та транспортування питної води. Централізоване водовідведення - господарська діяльність із відведення та очищення комунальних та інших стічних вод за допомогою комплексу об`єктів, споруд, колекторів, трубопроводів, пов`язаних єдиним технологічним процесом.

В силу норм статті 19 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", відносини сторін в сфері питного водопостачання ґрунтуються на укладеному сторонами договорі.

Порядок користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення населених пунктів України визначається Правилами № 190 (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), які є обов`язковими для всіх юридичних осіб незалежно від форм власності і підпорядкування та фізичних осіб - підприємців, що мають у власності, господарському віданні або оперативному управлінні об`єкти, системи водопостачання та водовідведення, які безпосередньо приєднані до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення і з якими виробником укладено договір на отримання питної води, скидання стічних вод.

Відповідно до п. 3.1., 3.2. Правил № 190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на основі показів засобів обліку. Водокористування вважається безобліковим, якщо споживач самовільно приєднався до систем централізованого комунального водопостачання та водовідведення або самовільно користується ними.

Згідно з п. 4.3. Правил № 190, забороняється будь-яке самовільне приєднання об`єктів водоспоживання до діючих систем централізованого водопостачання та водовідведення (включаючи приєднання до будинкових вводів, внутрішньобудинкових мереж або до мереж споживачів).

Як вбачається з акту обстеження об`єкта водопостачання та водовідведення від 12.08.2020 № 237672, станом на 12.08.2020 відповідачем порушено п. 3.2. Правил № 190.

У відзиві на позов відповідач стверджує, що він не підписував акт обстеження об`єкта водопостачання та водовідведення від 13.04.2021 № 255471, оскільки акт складався за його відсутності.

Судом враховано, що акт обстеження об`єкта водопостачання та водовідведення від 12.08.2020 № 237672 з боку відповідача не підписаний.

Водночас, за доводами позивача обстеження об`єкту водопостачання відбувалось в присутності представника відповідача, однак представник відповідач відмовився підписувати акт обстеження об`єкта водопостачання та водовідведення від 12.08.2020 № 237672.

На підтвердження своїх доводів позивачем додано до матеріалів справи акт №1 від 12.08.2020 про відмову представників відповідача від підпису акту № 237672 обстеження об`єкта водопостачання та водовідведення.

У зв`язку з викладеним, доводи відповідача про те, що акт складався за його відсутності, суд вважає недоведеними.

Більш того, відповідачем не надано жодного належного, достовірного та допустимого доказу на спростування зафіксованих в акті фактів порушень.

У разі безоблікового водокористування виробник виконує розрахунок витрат води за пропускною спроможністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2,0 м/сек та дією її повним перерізом протягом 24 годин за добу. Розрахунковий період при безобліковому водокористуванні встановлюється з дня початку такого користування. Якщо термін початку безоблікового водокористування виявити неможливо, розрахунковий період становить один місяць (пункти 3.3., 3.4. Правил № 190).

Як зазначає позивач, на підставі пунктів 3.3., 3.4. Правил № 190, оскільки самовільне водокористування та наявність незареєстрованого засобу обліку було зафіксовано 12.08.2020, то безобліковим вважається період водокористування з 13.07.2020 по 12.08.2020, за який відповідачу було нараховано плату у розмірі 19 928,50 грн.

Судом з встановлено, що позивач звертався до відповідача із попередженням № 9867/8/8/02-20 від 07.12.2020 про припинення надання послуг з водопостачання та водовідведення у випадку несплати відповідачем зазначеної суми коштів.

Згідно з ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 22.08.2022 на адресу відповідача позивачем було направлено вимогу № 4436/12/8/02-22 від 18.08.2022 із копією акта обстеження водоспоживання та водовідведення об`єкта та копією розрахунку за безоблікове, самовільне користування послугами, в якій позивач вимагав у відповідача сплатити грошові кошти в сумі 19 928,50 грн протягом 7 днів з моменту отримання вказаної вимоги, що підтверджується описом вкладення в цінний лист та поштовою квитанцією № 268.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання вимоги позивача по сплаті заборгованості.

Враховуючи викладене вище, факт порушення відповідачем Правил № 190 у вигляді безоблікового водокористування в період з 13.07.2020 по 12.08.2020 позивачем належним чином доведений, документально підтверджений, а відповідачем не спростований, доказів оплати вказаної суми заборгованості відповідачем не надано, суд задовольняє позовні вимоги про стягнення заборгованості у розмірі 19 928,50 грн.

Згідно із ч. 2-3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

За приписами ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236 - 242, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Сегетіс" (01133, м. Київ, вул. Мечникова, буд. 7, ідентифікаційний код юридичної особи 37035395) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1А, ідентифікаційний код юридичної особи 03327664) заборгованість у розмірі 19 928 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять вісім) грн 50 коп. та судовий збір у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 (двадцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Мандриченко