РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

18.09.2023Справа № 910/10459/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) господарську справу

за позовом Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація"

до фізичної особи - підприємця Чорноуса Ігоря Сергійовича

про стягнення 11 323,97 грн

без виклику представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи - підприємця Чорноуса Ігоря Сергійовича (далі - відповідач) про стягнення 11 323,97 грн (9 645,58 грн заборгованості з компенсації витрат, 1 409,94 грн втрат від інфляції, 268,45 грн 3% річних).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором № 28/2966 від 24.04.2019 в частині відшкодування витрат за користування земельною ділянкою у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.07.2023 відкрито провадження у справі № 910/10459/23 та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, визначено сторонам строк для надання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та доказів в обґрунтування своєї позиції.

Згідно з положеннями ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Судом встановлено факт належного повідомлення сторін про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Ухвала суду від 07.07.2023 була отримана позивачем 17.07.2023.

Відповідачу копія ухвали суду направлена за адресою, яка вказана в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте поштове відправлення № 513, яким направлена копія ухвали суду про відкриття провадження, повернута до суду з довідкою відділення зв`язку, в якій причиною невручення поштового відправлення вказано «за закінченням терміну зберігання».

Відповідач правом на подання відзиву на позов не скористався.

Від сторін не надходило клопотань про розгляд даної справи з повідомленням викликом представників сторін.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику їх уповноважених представників (без проведення судового засідання) та наявність у матеріалах справи доказів, необхідних і достатніх для вирішення спору по суті, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами відповідно до правил ч. 9 ст. 165, ст. 202 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

24.04.2017 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), ФОП Чорноусом Ігорем Сергійовичем (орендар), а також позивачем (підприємство-балансоутримувач) укладено договір № 2966 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, згідно з п. 1.1 якого орендодавцем передано, а орендарем прийнято об`єкт оренди за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, буд. 32, літера А, для розміщення кафе, що не здійснює продаж товарів підакцизної групи.

Відповідно до п. 9.1 договору вказаний договір є укладеним з моменту підписання його сторонами та діє з 24.04.2019 по 22.04.2022.

Судом встановлено, що згідно з актом 24.04.2019 між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець) та відповідачем, а також позивачем (підприємство-балансоутримувач) підписано акт приймання-передачі, яким відповідачу передано приміщення за адресою: м. Київ, вул. Вербицького, 32 літ А.

Крім того, 24.04.2019 між позивачем (підприємство-балансоутримувач) та відповідачем (орендар) укладено договір № 28/2966 (далі - договір № 28/2966) про компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, згідно з п. 1.2 якого погоджено, що такий договір визначає взаємовідносини сторін щодо строкової, платної орендарем компенсації витрат підприємства за користування земельної ділянки.

Згідно з п. 2.1 договору № 28/2966 об`єктом компенсації витрати підприємства за користування земельною ділянкою (далі - об`єкт) є: нежитлові приміщення, загальною площею 203,90 кв. м., згідно з викопіюванням з поповерхового плану, що складає невід`ємну частину договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 24.04.2019 № 2266.

Відповідно до п. 3.1 договору № 28/2966 плата за об`єкт компенсації витрат підприємства становить за базовий місяць розрахунку: компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою, на якій розташований об`єкт оренди, за лютий 2019 року складає 397,43 грн на місяць.

Розмір компенсації витрат підприємства за користування земельної ділянкою змінюється за вимогою підприємства-балансоутримувача в односторонньому порядку у випадку зміни розмірів земельного податку згідно з чинним законодавством України (п. 3.3 договору № 28/2966).

Як погоджено п. 3.4 договору № 28/2966, додатково до компенсації витрати підприємства за користування земельною ділянкою нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з компенсацією витрат.

Згідно з п. 3.6 договору № 28/2966 компенсація витрат підприємства за користування земельною ділянкою сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 5 числа поточного місяця за поточний місяць.

Відповідно до п. 3.9 договору № 28/2966 у разі закінчення, припинення (розірвання) цього договору орендар сплачує компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою до дня підписання акту приймання-передачі орендованого приміщення згідно договору № 2966 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, включно у розмірі компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою визначеної договором після дати закінчення (дострокового розірвання) договору.

Закінчення строку дії цього договору не звільняє орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за компенсацію витрат підприємства за користування земельною ділянкою, якщо така виникла, у повному обсязі, враховуючи штрафні санкції, підприємству-балансоутримувачу.

Цей договір є укладеним з моменту укладення договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 24.04.2019 № 2966 і діє з 24.04.2019 по 24.04.2022 (п. 7.1 договору № 28/2966).

Також між сторонами погоджено розрахунок компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою за лютий 2019 року.

Проте, як вказав позивач у позові, відповідач з листопада 2021 року припинив відшкодовувати йому компенсацію витрат за користування земельною ділянкою, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість з компенсації витрат за період дії договору № 28/2966 у розмірі 9 645,58 грн.

Враховуючи, що відповідачем заборгованість не погашена, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути заборгованість з компенсації витрат, а також 3% річних та інфляційні втрати, нараховані на заборгованість.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, оцінюючи правомірність заявлених позивачем вимог, суд виходив з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Під час розгляду даної справи, сторонами не доведено, що приміщення згідно договору оренди № 2966 передано відповідачем (орендарем), орендодавцю та орендні відносини згідно вказаного договору припинені.

Сторонами під час розгляду даної справи не надано доказів відшкодування відповідачем позивачу витрат позивача за користування земельною ділянкою в розмірі 9 645,58 грн, у зв`язку з чим суд вважає вимоги позивача про стягнення заборгованості з відшкодування компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення 1 409,94 грн інфляційних втрат та 268,45 грн 3% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд зазначає, що такі розрахунки є арифметично вірними, а відтак вимоги про стягнення 1 409,94 грн інфляційних втрат та 268,45 грн 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, сплаченого позивачем за подання даного позову підлягає покладенню на відповідача в розмірі 2 684,00 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Чорноуса Ігоря Сергійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства "Київжитлоспецексплуатація" (01001, м. Київ, вул. Володимирська, 51-А, код 03366500) заборгованості з компенсації витрат підприємства за користування земельною ділянкою в розмірі 9 645,58 грн (дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять грн 58 коп.), інфляційні втрати в розмірі 1 409,94 грн (одна тисяча чотириста дев`ять грн 94 коп.), 3% річних в розмірі 268,45 грн (двісті шістдесят вісім грн 45 коп.), витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн 00 коп.).

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 18.09.2023.

Суддя О.Г. Удалова