РІШЕННЯ

18 вересня 2023 року м. ТернопільСправа № 921/428/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Гирили І.М.

за участі секретаря судового засідання Коляска І.І.

розглянув матеріали справи

за позовом Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080

до відповідача Скориківської сільської ради, вул. Б. Хмельницького, 1-Б, с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільська область, 47814

про стягнення заборгованості в загальній сумі 632 514, 02 грн

за участі представників

позивача: Валентинової О. М.

відповідача: не прибув

В порядку ст. 8, 222 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) здійснюється повне фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а саме: за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку: vkz.court.gov.ua.

Заяв про відвід (самовідвід) судді та секретаря судового засідання з підстав, визначених ст. 35-37 ГПК України не надходило.

Встановив:

13.06.2023 (згідно з поштовою квитанцією) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", далі - позивач, звернулося до Господарського суду Тернопільської області з позовом до Скориківської сільської ради, далі - відповідач, про стягнення заборгованості в загальній сумі 632 514, 02 грн, з яких: 345 682, 36 грн - заборгованість за спожиту електроенергію; 49 796, 83 грн - пеня, 130 668, 15 грн - інфляційні втрати, 106 366, 68 грн - 15% річних.

Підставою позову визначено неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань згідно з умовами Договору на постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" в частині оплати вартості спожитої за січень - березень 2021 року електричної енергії.

За результатами проведеного 21.06.2023 автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею для розгляду справи №921/428/23 визначено суддю Гирилу І. М. (протокол - в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі 921/428/23; у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження відмовлено; постановлено здійснювати розгляд справи 921/428/23 за правилами загального позовного провадження; призначено у справі № 921/428/23 підготовче засідання на 09:05 год. 19.07.2023; запропоновано сторонам у справі подати/надіслати суду заяви по суті спору чи з процесуальних питань при наявності.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 06.07.2023 задоволено клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" б/н від 05.07.2023 (вх. № 5744) про участь його повноважного представника - адвоката Валентинової О. М. у підготовчому засіданні 19.07.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

18.07.2023 від відповідача надійшло клопотання за вих. №424 від 12.07.2023 про відкладення призначеного на 19.07.2023 о 09:05 год. підготовчого засідання у зв`язку із неможливістю забезпечити явку повноважного представника (перебування у відпустці).

У підготовчому засіданні 19.07.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, суд оголосив перерву до 12:30 год. 31.07.2023, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до проколу судового засідання. Відповідача про підготовче засідання 31.07.2023 повідомлено ухвалою суду від 19.07.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 21.07.2023 задоволено клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" б/н від 20.07.2023 (вх. № 6075 від 21.07.2023) про участь повноважного представника - адвоката Валентинової О. М. у підготовчому засіданні 31.07.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У підготовчому засіданні 31.07.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, суд продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, закрив останнє та призначив справу №921/428/23 до судового розгляду по суті на 10:00 год. 06.09.2023.

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 04.08.2023 задоволено клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" б/н від 03.08.2023 (вх. № 6401 від 03.08.2023) про участь повноважного представника - адвоката Валентинової О. М. у судовому засіданні 06.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

У судовому засіданні 06.09.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважних представників сторін, суд розпочав розгляд справи по суті, заслухав вступне слово представника позивача. Поряд із цим, враховуючи заявлене прибувшого із запізненням в судове засідання клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись із змістом позову, позицію з даного приводу представника позивача, суд оголосив перерву до 14:30 год. 18.09.2023 та зобов`язав відповідача, у строк до 15.09.2023, надати письмові пояснення щодо позовних вимог, про що постановив відповідну ухвалу, яку занесено до протоколу судового засідання. Представника відповідача про судове засідання 18.09.2023 повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

Ухвалою Господарського суду Тернопільської області від 08.09.2023 задоволено клопотання Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" б/н від 07.09.2023 (вх. № 7291 від 03.08.2023) про участь повноважного представника - адвоката Валентинової О. М. у судовому засіданні 18.09.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

В судове засідання 18.09.2023 відповідач явки свого уповноваженого представника не забезпечив, причин неприбуття не повідомив, у встановлений судом строк - до 15.09.2023, пояснень з приводу позовних вимог не надав, з будь-якими заявами з процесуальних питань до суду не звертався.

Ст. 42 ГПК України передбачає, що прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому норми вказаної статті зобов`язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ч. 1 ст. 202 ГПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

За даних обставин, зважаючи на те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а також те, що явка представника відповідача не визнавалась судом обов`язковою, наявних у матеріалах справи документів достатньо для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, суд вважає за можливе розглянути спір в даному судовому засідання, без участі відповідача, за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні 18.09.2023, яке відбулось в режимі відеоконференції за участі повноважного представника позивача, суд продовжив з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, дослідив наявні в матеріалах справи письмові докази, заслухав заключне слово представника позивача та оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Повноважний представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві та посилаючись до долучені до неї письмові докази.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях доводи та пояснення повноважного представника позивача, дослідивши норми чинного законодавства, оцінивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд встановив таке.

На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) за №1344 від 06.11.2018 Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" видана ліцензія на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1023-р від 12.12.2018 (із змінами, внесеними розпорядженнями Кабінету Міністрів України №1520-р від 02.12.2020, №1692-р від 23.12.2021, №1061-р від 25.11.2022) Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" визначено постачальником «останньої надії» на період з 01.01.2019 до 31.12.2023. Територією провадження діяльності зазначеного підприємства визначено територію України, крім території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження..

27.12.2018 Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", як постачальником «останньої надії», на своєму офіційному веб-сайті у мережі Інтернет розміщено: порядок приєднання до умов договору; договір про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії»; комерційну пропозицію №3 до договору; додаток №1 до комерційної пропозиції №3; порядок формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживача постачальником "останньої надії".

Так, зі змісту розміщеного позивачем на його офіційному веб-сайті Договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» вбачається, що зазначений правочин є публічним договором приєднання споживача до цього Договору і регулює порядок та умови продовження постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" Державним підприємством зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" Споживачу, у разі, якщо обраний Споживачем електропостачальник неспроможний постачати електричну енергію, до моменту обрання Споживачем нового електропостачальника або до припинення постачання у передбачених чинним законодавством чи цим Договором випадках. Цей договір укладається сторонами, керуючись ст. 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), шляхом приєднання Споживача до цього Договору на умовах, визначених Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами роздрібного ринку електричної енергії та Комерційної пропозиції, що є Додатком 1 до цього Договору.

Згідно з п. 2.1. Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору, що зазначені в Додатку № 1 до Договору (комерційна пропозиція).

П. 3.1. Договору визначено, що Постачальник здійснює постачання електричної енергії Споживачу з моменту припинення постачання електричної енергії Споживачу діючим електропостачальником у випадках, зазначених в п. 3.2. цієї глави.

Відповідно до п. 3.2 Договору Постачальник забезпечує гарантоване та безперервне постачання електричної енергії Споживачу протягом всього строку постачання, у разі: банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника; закінчення строку дії ліцензії, призупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника; невиконання або неналежного виконання електропостачальником вимог правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам; необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником; припинення електропостачальника, не спроможного постачати електричну енергію, про що він повідомив постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу, відповідно до частини сьомої статті 64 Закону.

Електрична енергія постачається до електроустановок Споживача протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Якщо після закінчення зазначеного строку постачання електричної енергії Споживач не розпочав процедуру зміни електропостачальником, постачання електричної енергії призупиняється. Початок постачання електричної енергії Споживачу починається з факту споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРРЕЕ. У разі фактичного споживання електричної енергії за відсутності договору про постачання електричної енергії з іншим електропостачальником умови договору з постачальником "останньої надії" вважаються прийнятими Споживачем (п. 3.4, 3.6-3.7 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з комерційною пропозицією з постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", яка є додатком до цього Договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричну енергію зазначається в комерційній пропозиції Постачальника (п. 5.2 Договору).

Положеннями п. 5.3, 5.7 Договору визначено, що ціна (тариф) на електричну енергію визначається Постачальником, що формується ним відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором та має зазначатися Постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць (п. 5.8. Договору).

П. 5.10. Договору визначено, що оплата виставленого Постачальником рахунка за цим Договором має бути здійснена Споживачем в терміни, визначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів з дати отримання Споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного у комерційній пропозиції, прийнятої Споживачем.

Порядок звіряння фактичного обсягу спожитої електричної енергії на певну дату чи протягом відповідного періоду визначається відповідно до комерційної пропозиції до цього Договору (п. 5.14 Договору).

Пп. 1, 2 п. 6.2 Договору передбачений обов`язок Споживача повідомляти Постачальника з першим оплаченим рахунком за спожиту електричну енергію про прийняття (акцептування) умов Договору; забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору. Постачальник зобов`язується забезпечувати постачання електричної енергії в порядку та на умовах, визначених цим Договором; обчислювати і виставляти рахунки Споживачу за поставлену електричну енергію відповідно до вимог та порядку, передбаченому ПРЕЕ та цим Договором (пп. 1, 3 п. 7.2 Договору).

Згідно з п. 13.1 Договору останній набирає чинності за фактом споживання електричної енергії у перший день, наступний за останнім днем постачання електричної енергії попереднім електропостачальником, за відсутності факту відключення, передбаченого ПРЕЕ, та діє в частині здійснення розрахунків між сторонами до повного їх здійснення, а в частині постачання електричної енергії його дія не може перевищувати 90 діб.

Додатком 1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" є Комерційна пропозиція №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії".

Зі змісту вказаної Комерційної пропозиції вбачається, що її предметом є постачання електричної енергії як товарної продукції (код 09310000-5 за ДК 021:2015).

П. 1, 3 Комерційної пропозиції №3 визначено наступне: ціна на електричну енергію формується згідно Порядку формування ціни, за якою здійснюється постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії", затвердженого постановою НКРЕКП №1179 від 05.10.2018; Постачальник оприлюднює ціни на електричну енергію на веб-сайті ДПЗД "Укрінтеренерго" (www.uie.kiev.ua) не пізніше ніж за 1 день до їх застосування та порядок формування ціни на електричну енергію. Умови даної пропозиції поширюються на територію України, крім території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

П. 4.1-4.2 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 передбачено, що Споживач сплачує 100% від орієнтованої вартості прогнозованого обсягу споживання електричної енергії за розрахунковий період протягом 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання Споживачем рахунку. Орієнтована вартість розраховується шляхом множення прогнозованого обсягу споживання електричної енергії на ціну, за якою здійснюється постачання електричної енергії Постачальником. Прогнозований обсяг споживання електричної енергії визначається на підставі даних, отриманих Постачальником від Оператора системи розподілу (передачі) (далі - ОС). Остаточний розрахунок за спожиту електричну енергію в розрахунковому періоді здійснюється Споживачем на підставі виставленого Постачальником рахунку до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, розмір якого визначається як різниця між вартістю купованої Споживачем електричної енергії, зазначеної в Акті купівлі-продажу, та сумарною оплатою Споживачем за розрахунковий період з урахуванням ПДВ.

Відповідно до п. 4.3 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 рахунки вважаються отриманими Споживачем належним чином у разі їх направлення особистим врученням (нарочним) або із застосуванням послуг пошти на адресу Споживача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та/або на адресу, надану ОС Постачальнику.

Датою отримання таких рахунків буде вважатися дата їх особистого вручення, що підтверджується підписом одержувача на рахунку або супровідному листі, та/або реєстрацією вхідної кореспонденції, або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом).

У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Згідно з п. 4.4 Комерційної пропозиції № 3 від 07.06.2019 Акт купівлі-продажу електричної енергії (далі - Акт купівлі-продажу) складається на підставі даних про фактичне споживання електричної енергії Споживачем, отриманих від оператора системи.

Після завершення розрахункового періоду та отримання даних від оператора системи Постачальник надсилає на адресу електронної пошти Споживача скановану версію Акту купівлі-продажу, підписаного зі свого боку. Споживач у триденний термін після отримання сканованої версії Акту купівлі-продажу зі свого боку підписує його та направляє скановану версію Акту купівлі-продажу на адресу електронної пошти Постачальника.

Оригінал Акту купівлі-продажу у двох примірниках надсилається поштою на поштову адресу Споживача.

Підписаний з боку Споживача один екземпляр оригіналу Акту купівлі-продажу в триденний термін повертається на поштову адресу Постачальника.

У разі наявності зауважень до Акту купівлі-продажу, Споживач оформлює протокол розбіжностей, в якому вказує обсяг електричної енергії, по якому є розбіжності. Уповноважені особи Постачальника та Споживача терміново проводять переговори з метою усунення розбіжностей, при цьому Споживач або Постачальник залучають ОС для врегулювання спірного питання. У разі якщо сторони не дійшли згоди у вирішенні суперечки, Споживач вирішує спірне питання в порядку, що визначений Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими актами законодавства, що регулюють зазначені спірні відносини. До усунення розбіжностей сторони керуються даними, що зазначені в Акті купівлі-продажу, з подальшим коригуванням даних після врегулювання розбіжностей.

У разі неповернення Споживачем підписаного зі свого боку одного екземпляру оригіналу Акту купівлі-продажу у встановлені строки або його не підписання з боку Споживача у встановлений термін, документ вважається узгодженим та підтвердженим Споживачем та приймається Постачальником як узгоджений.

Листом за №131/39 від 11.01.2021 ВАТ "Тернопільобленерго", як оператор системи розподілу електричної енергії, який здійснює діяльність на території Тернопільської області на підставі постанови НКРЕКП за №1468 від 20.11.2018, повідомило Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" (позивача у даній справі) про переведення споживача - Скориківську сільську раду на постачання постачальником останньої надії з 01.01.2021, у зв`язку із не обранням споживачем електропостачальника.

12.03.2021, згідно з листом за №44/09-2587/ПОН від 05.03.2021, Державне підприємство зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" направило на адресу Скориківської сільської ради для підписання: примірник Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", Комерційну пропозицію №3 від 07.06.2019 для постачання електричної енергії споживачам постачальником "останньої надії" та Додаткову угоду №1 до Договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (рекомендоване повідомлення за штрихкодовим ідентифікатором №694 - в матеріалах справи).

На підставі отриманих від оператора системи розподілу даних про фактичне споживання відповідачем електричної енергії, а саме: звітів щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) ВАТ "Тернопільобленерго" за січень - березень 2021 року, позивачем складено:

- акт купівлі-продажу електроенергії за № 006005 від 31.01.2021 та рахунок №03/18/О01/11821 від 18.02.2021 про споживання відповідачем у січні 2021 року 28 538, 00 кВт/год. електричної енергії по 2 класу напруги на суму 130 511, 00 грн;

- акт купівлі-продажу електроенергії за №010879 від 28.02.2021 та рахунок №03/18/О02/16700 від 22.03.2021 про споживання відповідачем у лютому 2021 року 31 075, 00 кВт/год. електричної енергії по 2 класу напруги на суму 132 860, 54 грн;

- акт купівлі-продажу електроенергії за №012747 від 31.03.2021 та рахунок №03/18/О03/18611 від 12.04.2021 про споживання відповідачем у березні 2021 року 17 602, 00 кВт/год. електричної енергії по 2 класу напруги на суму 82 310, 82 грн.

Акт купівлі-продажу електроенергії за № 006005 від 31.01.2021 та рахунок №03/18/О01/11821 від 18.02.2021 направлено позивачем на електронну адресу відповідача 22.02.2021 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (підтвердження про доставку - в матеріалах справи).

Акт купівлі-продажу електроенергії за №010879 від 28.02.2021 та рахунок №03/18/О02/16700 від 22.03.2021 направлено позивачем на поштову адресу відповідача: с. Скорики, Підволочиський район, Тернопільська область, 47814 згідно з рекомендованим повідомленням про відправлення, виплату поштового переказу за штрихкодовим ідентифікатором 840 та отримано адресатом 07.05.2021 (повідомлення - в матеріалах справи).

Акт купівлі-продажу електроенергії за №012747 від 31.03.2021 та рахунок №03/18/О03/18611 від 12.04.2021 направлено позивачем на електронну адресу відповідача 12.04.2021 та його юридичну адресу (підтвердження про відправку та рекомендоване повідомлення про вручення 12.05.2021 поштового відправлення - в матеріалах справи).

22.12.2021 у зв`язку із не оплатою відповідачем виставлених позивачем рахунків за спожиту електричну енергію в період з січня по березень 2021 року позивач надіслав на адресу Скориківської сільської ради претензію-вимогу №44/11-001465 від 13.12.2021 про оплату у семиденний строк з дати отримання претензії заборгованості за спожиту у період з 01.01.2021 до 10.03.2021 включно електричну енергію на загальну суму 345 682 грн 36 коп.

Однак відповідачем зазначена претензія залишена без відповіді та задоволення.

З врахуванням наведеного, за твердженням Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", борг відповідача за поставлену йому у період з 01.01.2021 по 10.03.2021 включно електричну енергію становить 345 682 грн 36 коп., стягнення якого разом із нарахованими пенею, 15 відсотками річних та інфляційними нарахуваннями і є предметом судового розгляду у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що правовідносини сторін у даній справі стосуються сфери електроенергетики.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку електричної енергії, регулювання відносин, пов`язаних з виробництвом, передачею, розподілом, купівлею-продажем, постачанням електричної енергії для забезпечення надійного та безпечного постачання електричної енергії споживачам з урахуванням інтересів споживачів, розвитку ринкових відносин, мінімізації витрат на постачання електричної енергії та мінімізації негативного впливу на навколишнє природне середовище визначені Законом України "Про ринок електричної енергії" № 2019-VIII від 13.04.2017, з наступними змінами далі - Закон № 2019-VIII.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону № 2019-VIII, тут і надалі в редакції, чинній на дату виникнення спірних відносин, основні умови діяльності учасників ринку електричної енергії та взаємовідносин між ними визначаються нормативно-правовими актами, що регулюють впровадження цього Закону, зокрема, кодексом системи передачі, кодексом систем розподілу; правилами роздрібного ринку; іншими нормативно-правовими актами. Кодекс систем розподілу та правила роздрібного ринку затверджуються Регулятором (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг).

Згідно з ч. 5 ст. 2 Закону № 2019-VIII правила роздрібного ринку передбачають, зокрема, загальні умови постачання електричної енергії споживачам, систему договірних відносин між учасниками роздрібного ринку, права та обов`язки учасників ринку, процедуру заміни споживачем постачальника електричної енергії, умови та порядок припинення та відновлення постачання електричної енергії споживачу, процедуру розгляду скарг споживачів, особливості постачання електричної енергії постачальником універсальної послуги, постачальником "останньої надії".

П. 1 ч. 1 ст. 58 Закону № 2019-VIII передбачено, що споживач має право зокрема: споживач має право купувати електричну енергію для власного споживання за двосторонніми договорами та на організованих сегментах ринку, за умови укладення ним договору про врегулювання небалансів та договору про надання послуг з передачі електричної енергії з оператором системи передачі, а у разі приєднання до системи розподілу - договору про надання послуг з розподілу електричної енергії з оператором системи розподілу; або купувати електричну енергію на роздрібному ринку у електропостачальників або у виробників, що здійснюють виробництво електричної енергії на об`єктах розподіленої генерації, за правилами роздрібного ринку.

Учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Для забезпечення функціонування ринку електричної енергії укладаються, зокрема, і договори про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» (ст. 4 Закону № 2019-VIII).

П. 66 ч. 1 ст. 1 Закону № 2019-VIII визначено, що постачальник "останньої надії" - визначений відповідно до цього Закону електропостачальник, який за обставин, встановлених цим Законом, не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу.

Згідно з ч. 1, 6 ст. 64 Закону № 2019-VIII постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії споживачам у разі:

1) банкрутства, ліквідації попереднього електропостачальника;

2) завершення строку дії ліцензії, зупинення або анулювання ліцензії з постачання електричної енергії споживачам попереднього електропостачальника;

3) невиконання або неналежного виконання електропостачальником правил ринку, правил ринку "на добу наперед" та внутрішньодобового ринку, що унеможливило постачання електричної енергії споживачам;

4) необрання споживачем електропостачальника, зокрема після розірвання договору з попереднім електропостачальником;

5) в інших випадках, передбачених правилами роздрібного ринку.

Ч. 6-10 ст. 64 Закону № 2019-VIII передбачено, що постачальник "останньої надії" здійснює постачання електричної енергії у порядку, визначеному правилами роздрібного ринку, на умовах типового договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії", що затверджується Регулятором, та є публічним договором приєднання. Постачальник "останньої надії" оприлюднює відповідний договір на своєму офіційному веб-сайті.

Електропостачальник, неспроможний постачати електричну енергію, має повідомити про дату припинення постачання електричної енергії постачальника "останньої надії", споживачів, Регулятора, оператора системи передачі та оператора системи розподілу.

Постачальник "останньої надії" здійснює постачання з моменту припинення постачання електричної енергії попереднім електропостачальником. Договір постачання електричної енергії між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Постачальник "останньої надії" постачає електричну енергію споживачу протягом строку, що не може перевищувати 90 днів. Після завершення зазначеного строку постачальник "останньої надії" припиняє електропостачання споживачу.

Порядок заміни електропостачальника на постачальника "останньої надії" визначається правилами роздрібного ринку.

Правила роздрібного ринку електричної енергії (далі - Правила), затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 за №312, далі - Постанова №312.

Відповідно до п. 1.2.9 гл. 1.2 р. 2 Правил (тут і надалі в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) постачальник «останньої надії» здійснює постачання електричної енергії на підставі договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії», зміст якого визначається постачальником «останньої надії» на основі Типового договору про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" (додаток 7 до цих Правил), є публічним договором приєднання та вважається укладеним у визначених законодавством України та цими Правилами випадках, у разі настання яких споживач безакцептно приймає умови договору про постачання електричної енергії постачальником «останньої надії».

Згідно з п. 3.4.1 Правил постачальник «останньої надії» повідомляє споживача про умови постачання, ціну на електричну енергію, а також про право споживача на вибір електропостачальника шляхом оприлюднення зазначеної у цьому пункті інформації на своєму офіційному веб-сайті.

П. 3.4.4 гл. 3.4 р. 3 Правил, положення якого кореспондуються з положеннями ч. 8 ст. 64 Закону № 2019-VIII, визначено, що договір постачання електричної енергії між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з початку фактичного постачання електричної енергії такому споживачу.

Відповідно до п. 6.2.4 гл. 6.2 р. 6 Правил адміністратор розрахунків повідомляє дату переведення споживача (споживачів) на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» постачальнику (постачальникам) послуг комерційного обліку.

Якщо споживач до моменту його переведення на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» не обрав електропостачальника або не забезпечив власного споживання шляхом купівлі електричної енергії за двосторонніми договорами та/або на організованих сегментах ринку, адміністратор комерційного обліку в одноденний термін переводить такого споживача на постачання електричної енергії постачальником «останньої надії» шляхом внесення змін в одноденний строк до облікових записів електропостачальника щодо постачальника «останньої надії» у порядку, визначеному Правилами ринку, з одночасним повідомленням операторів системи (п. 6.2.6 гл. 6.2 р. 6 Правил №312).

П. 10 Постанови №312 передбачено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР.

Таким чином, аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що у разі настання обставин, визначених у ч. 1 ст. 64 Закону № 2019-VIII постачальник "останньої надії" надає послуги з постачання електричної енергії та відповідно до п. 66 ч. 1 ст. 1 цього Закону не має права відмовити споживачу в укладенні договору постачання електричної енергії на обмежений період часу, а факт приєднання Споживача до публічного договору постачання електричної енергії від постачальника "останньої надії" відбувається по факту споживання електричної енергії без укладення договору з іншим електропостачальником.

При цьому факт укладення публічного договору постачання електричної енергії постачальника "останньої надії" пов`язується з початком фактичного постачання електричної енергії споживачу постачальником «останньої надії» (за наявності нормативно визначених умов та з віднесенням оператором системи розподілу такого споживача до портфоліо постачальника «останньої надії»), а не з датою повідомлення споживача про укладення такого договору.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору (ч. 5 ст. 633 ЦК України).

За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги надіслане ВАТ "Тернопільобленерго", яке виконує функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії на території Тернопільської області, на адресу позивача повідомлення за №131/39 від 11.01.2021 про переведення Скориківської сільської ради з 01.01.2021 на постачальника "останньої надії" у зв`язку із не обранням споживачем електропостачальника; відображені у звітах щодо фактичного (звітного) корисного відпуску електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності «Укрінтеренерго», які приєднані до електричних мереж або відносяться до території ліцензованої діяльності оператора системи розподілу (передачі) ВАТ "Тернопільобленерго" за січень - березень 2021 року дані щодо постачання відповідачу у період з 01.01.2021 по 10.03.2021 електричної енергії саме позивачем, суд зазначає, що між сторонами у справі 01.01.2021, з початком фактичного постачання ДПЗД "Укрінтеренерго" електричної енергії Скориківській сільській раді, укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" на умовах публічного Договору постачання електричної енергії постачальником "останньої надії" та комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019, які розроблені з урахуванням вимог ЦК України, відповідно до вимог Закону № 2019-VIII та Правил №312.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ст. 509 ЦК України).

Ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 530 ЦК України).

Згідно з ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ч. 1 ст. 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Обов`язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 74 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України, в тому числі змінено назву статті 79 ГПК з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Brualla Gomez de La Torre v. Spain" від 19.12.1997 наголошено про загальновизнаний принцип негайного впливу процесуальних змін на позови, що розглядаються.

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

Слід зауважити, що Верховний Суд в ході касаційного перегляду судових рішень неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23.08.2016 у справі "Дж. К. та Інші проти Швеції" ("J.K. AND OTHERS v. SWEDEN") ЄСПЛ наголошує, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування "поза розумним сумнівом ("beyond reasonable doubt"). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням "балансу вірогідностей". … Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри".

Схожий стандарт під час оцінки доказів застосовано у рішенні ЄСПЛ від 15.11.2007 у справі "Бендерський проти України" ("BENDERSKIY v. Ukraine"), в якому суд оцінюючи фактичні обставини справи звертаючись до балансу вірогідностей вирішуючи спір виходив з того, що факти встановлені у експертному висновку, є більш вірогідним за інші докази.

Матеріалами справи підтверджується, що нарахування позивачем заборгованості за спожиту відповідачем у період з 01.01.2021 по 10.03.2021 електроенергію відбувалося на підставі звітів ВАТ "Тернопільобленерго" про фактичний (корисний) відпуск електричної енергії за точками комерційного обліку (площадками вимірювання) споживачів постачальника «останньої надії» за січень-березень 2021 року (в матеріалах справи).

Відповідно до вказаних звітів обсяг споживання відповідачем електричної енергії склав: у січні 2021 року - 28 538 кВт/год., вартістю 130 511, 00 грн; у лютому 2021 року - 110 717, 12 кВт/год., вартістю 132 860, 54 грн та у березні (по 10.03.2021 включно) - 17 602 кВт/год., вартістю 82 310, 82 грн, на загальну суму 345 682, 36 грн.

Відповідачем зазначені обставини не спростовано. Доказів наявності у вказаний період договірних відносин з іншим постачальником електричної енергії та, відповідно, її поставку таким постачальником не надано.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що факт поставки позивачем електричної енергії у спірний період підтверджено документально, а відповідачем не спростовано.

В судовому засіданні встановлено, підтверджено матеріалами справи та зазначено вище, що акт купівлі-продажу електроенергії за № 006005 від 31.01.2021 та рахунок №03/18/О01/11821 від 18.02.2021 на оплату спожитої відповідачем у січні 2021 року електричної енергії по 2 класу в кількості 28 538, 00 кВт/год. на суму 130 511, 00 грн направлено позивачем на електронну адресу відповідача (ІНФОРМАЦІЯ_1) 22.02.2021; акт купівлі-продажу електроенергії за №010879 від 28.02.2021 та рахунок №03/18/О02/16700 від 22.03.2021 на оплату спожитої відповідачем у лютому 2021 року електричної енергії по 2 класу в кількості 31 075, 00 кВт/год. на суму 132 860, 54 грн направлено на юридичну адресу відповідача та отримано останнім 07.05.2021; акт купівлі-продажу електроенергії за №012747 від 31.03.2021 та рахунок №03/18/О03/18611 від 12.04.2021 на оплату спожитої відповідачем у березні 2021 року електричної енергії по 2 класу в кількості 17 602, 00 кВт/год. на суму 82 310, 82 грн направлено позивачем на електронну адресу відповідача 12.04.2021 та його юридичну адресу.

Слід зазначити, що електронна адреса, на яку позивач направляв рахунки та акти за січень і березень 2021 року відповідає електронній адресі, вказаній відповідачем у клопотанні за №533 від 05.09.2023. Адреса, на яку були направлені рахунки і акти за лютий і березень 2021 року є юридичною адресою Скориківської сільської ради, що підтверджується наявним в матеріалах справи витягом з ЄДРЮО ФОП та ГФ.

Як уже зазначалось вище, положеннями п. 5.10 Договору та п. 4.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 (Додаток 1 до Договору) визначено, що строк оплати спожитої відповідачем електроенергії становить 5 банківських (робочих) днів з моменту отримання рахунку.

П. 4.3 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 (Додаток 1 до Договору) передбачено, що датою отримання рахунків відповідачем є дата їх особистого вручення або третій календарний день від дати отримання поштовим відділенням зв`язку, в якому обслуговується одержувач (у разі направлення поштою рекомендованим або цінним листом). У разі направлення рахунків електронною поштою або із застосуванням інших засобів електронного зв`язку, датою отримання таких рахунків буде вважатися дата відправлення Постачальником відповідного електронного повідомлення (лист, факс та інше).

Беручи до уваги наведені положення Договору та Комерційної пропозиції, враховуючи встановлені вище судом обставини щодо надіслання позивачем рахунків за січень та березень 2021 року на електронну адресу відповідача 22.02.2021 та 12.04.2021, отримання відповідачем надісланого на його юридичну адресу рахунку за лютий 2021 року 07.05.2021, суд прийшов до висновку, що строк оплати поставленої Скориківській сільській раді у період з 01.01.2021 по 10.03.2021 постачальником "останньої надії "електричної енергії є таким, що настав. Зокрема, за зобов`язаннями січня 2021 року останнім днем сплати є 01.03.2021; за зобов`язаннями лютого 2021 року - 17.05.2021 (з врахуванням перенесеного вихідного дня неділі 09.05.2021 на понеділок 10.05.2021); за зобов`язаннями березня 2021 року - 19.04.2021.

Докази належного виконання Скориківською сільською радою зобов`язань щодо оплати поставленої постачальником "останньої надії" (позивачем у даній справі) електричної енергії у зазначений вище період на загальну суму 345 682, 36 грн в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані.

За даних обставин, позовні вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення з Скориківської сільської ради 345 682, 36 грн заборгованості за спожиту електроенергію суд визнає обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають до задоволення.

Окрім того, предметом судового розгляду у даній справі є вимоги Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго" про стягнення з Скориківської сільської ради 49 796, 83 грн пені, 130 668, 15 грн інфляційних втрат та 106 366, 68 грн 15% річних.

Учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (ч. 1 ст. 216 ГК України).

За змістом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ч. 1 ст. 611 ЦК України).

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В силу ст. 546-551 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. При цьому неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання і її розмір (ч. 2 ст. 551 ЦК України) встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що пеня нараховується в розмірі, встановленому умовами договору, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який стягується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У постанові від 10.09.2020 у справі № 916/1777/19 Верховний Суд зазначив, що: "Наведеною нормою передбачено період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов`язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається із дня, наступного за останнім днем, у який зобов`язання мало бути виконано, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

П. 9.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність передбачену Договором та чинним законодавством.

У разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором, Постачальник має право вимагати сплати пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати за цим Договором (п. 5.11 Договору).

П. 6.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 (Додаток 1 до Договору) визначено, що за внесення передбачених умовами Договору платежів з порушенням термінів, визначених даною комерційної пропозицією, Постачальник має право нарахувати Споживачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати.

Сторони домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання або неналежне виконання зобов`язання припиняється через один рік від дня, коли зобов`язання мало бути виконано. Сплата штрафних санкцій (штраф, пеня) не звільняє Споживача від обов`язку відшкодувати Постачальнику у повному обсязі збитки, спричинені порушенням умов Договору (п. 13.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019).

На підставі наведених вище положень чинного законодавства, умов Договору, зважаючи на допущену відповідачем прострочку по оплаті вартості поставленої у період з січня по березень 2021 року електричної енергії позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню в загальній сумі 49 796, 83 грн, з якої: 20 806, 67 грн за період з 02.03.2021 по 23.02.2022 за зобов`язаннями січня 2021 року; 17 315, 55 грн за період з 18.05.2021 по 23.02.2022 за зобов`язаннями лютого 2021 року та 11 674, 61 грн за період з 20.04.2021 по 23.02.2022 за зобов`язаннями березня 2021 року.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Верховний Суд неодноразово зазначав, що сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. Сторони договору можуть зменшити або збільшити передбачений законом розмір процентів річних.

У п. 7.4 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 встановлено, що споживач, який прострочив виконання грошового зобов`язання з оплати електроенергії, на вимогу постачальника зобов`язаний, крім оплати штрафних санкцій та збитків, сплатити суму боргу за електроенергію з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення зобов`язання, а також п`ятнадцять процентів річних від простроченої суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання.

П. 14.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 визначено, що керуючись ст. 259 ЦК України сторони домовились встановити у цьому Договорі збільшений строк позовної давності: строк загальної позовної давності щодо вимог про стягнення боргу тривалістю п`ять років; строк спеціальної позовної давності щодо вимог про стягнення штрафних санкцій (штраф, пеня) тривалістю п`ять років.

На підставі наведених вище положень чинного законодавства, умов Договору, зважаючи на допущене відповідачем порушення зобов`язань щодо своєчасної оплати вартості поставленої постачальником "останньої надії" у період з 01.01.2021 по 10.03.2021 електричної енергії позивачем нараховано та заявлено до стягнення 15% річних в загальній сумі 106 366, 68 грн, з якої: 42 371, 38 грн за період з 02.03.2021 по 30.04.2023 за зобов`язаннями січня 2021 року; 38 929, 96 грн за період з 18.05.2021 по 30.04.2023 за зобов`язаннями лютого 2021 року та 25 065, 34 грн за період з 20.04.2021 по 30.04.2023 за зобов`язаннями березня 2021 року та інфляційні втрати в загальній сумі 130 668, 15 грн, з якої: 52 905, 38 грн за період з 02.03.2021 по 30.04.2023 за зобов`язаннями січня 2021 року; 47 120, 66 грн за період з 18.05.2021 по 30.04.2023 за зобов`язаннями лютого 2021 року та 30 642, 11 грн за період з 20.04.2021 по 30.04.2023 за зобов`язаннями березня 2021 року.

Згідно із усталеною судовою практикою застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов`язань "господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру заборгованості".

Судом розглянуто проведені позивачем розрахунки заявлених до стягнення сум пені, 15 % річних, інфляційних втрат та зважаючи на доведений матеріалами справи факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань по оплаті поставленої постачальником "останньої надії" у січні-березні 2021 року електричної енергії, з врахуванням встановленого умовами п. 5.10 Договору та 4.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019 терміну здійснення розрахунку, положень п. 4.3, 6.1, 7.4, 13.1 Комерційної пропозиції №3 від 07.06.2019, встановлених судом обставин щодо надіслання та отримання рахунків, в межах визначених позивачем періодів нарахувань, проведено перерахунок заявлених до стягнення сум.

Згідно з проведеним судом перерахунком нарахування 49 796 грн 83 коп. пені, 106 366 грн 67 коп. 15 % річних та 130 668 грн 15 коп. інфляційних втрат є обґрунтованим та правомірним, а позов в даній частині таким, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору в сумі 9 487 грн 71 коп. суд покладає на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. 12-14, 73-74, 76-79, 86, 123, 129, 165, 178, 197, 202, 232-233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Скориківської сільської ради, вул. Б. Хмельницького, 1-Б, с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільська область, 47814, ідентифікаційний код 04394303, на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600 (рахунок IBAN НОМЕР_1 в АТ "Ощадбанк") 345 682 грн 36 коп. заборгованості за спожиту електроенергію.

3. Стягнути з Скориківської сільської ради, вул. Б. Хмельницького, 1-Б, с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільська область, 47814, ідентифікаційний код 04394303, на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600 (рахунок IBAN НОМЕР_2 в ГУ ДКСУ у Київській області) 49 796 грн 83 коп. пені, 130 668 грн 15 коп. інфляційних втрат та 106 366 грн 68 коп. 15% річних.

4. Стягнути з Скориківської сільської ради, вул. Б. Хмельницького, 1-Б, с. Скорики, Тернопільський район, Тернопільська область, 47814, ідентифікаційний код 04394303, на користь Державного підприємства зовнішньоекономічної діяльності "Укрінтеренерго", вул. Кирилівська, 85, м. Київ, 04080, ідентифікаційний код 19480600 (рахунок IBAN НОМЕР_3 в ГУ ДКСУ у Київській області) 9 487 грн 71 коп. судового збору.

5. Накази видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення, в порядку визначеному ст. 256-257 ГПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20.09.2023

Суддя І.М. Гирила