Справа № 909/573/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

19.09.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П.А., секретар судового засідання Попович Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом

за позовом Заступника військового прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах є Фонд Державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях

до відповідача: Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"

про стягнення неустойки

за участю:

прокурора Смітюх В.О.

представниці відповідача Баян Б.Р.

в с т а н о в и в :

Заступник керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в особі Міністерства оборони України звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах є Фонд Державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до відповідача ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення неустойки у розмірі 532491,54грн. за неповернення орендованого майна після закінчення строку дії договору оренди нерухомого майна від 13.11.2017 № 19-О, укладеного між ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" та ДМП "Івано-Франківськтеплокомуненерго", щодо оренди приміщення котельні площею 634,0 кв. м по вул. Хриплинській, 11 у м. Івано-Франківську, яке перебуває на балансі ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод".

Ухвалою від 27.06.2023 суд залишив без руху позовну заяву позивача та встановив десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви

Позивач у встановлений судом строк усунув недоліки позовної заяви.

Суд згідно з ухвалою від 11.07.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представниця відповідача подала відзив на позовну заяву, у якому просить суд відмовити у позові. ( вх 11729/23).

Ухвалою суду від 15.08.2023 суд відклав підготовче судове засідання на 05.09.2023року.

У судовому засіданні 05.09.2023 представникам сторін оголошено перерву до 19.09.2023.

30.08.2023 від відповідача недійшла заява про залишення позову без розгляду з посиланням на те, що відповідно до ст. 4 ЗУ "Про прокуратуру" Генеральний прокурор організовує діяльність прокуратури України, зокрема визначає межі повноважень прокуратур. Нерухоме майно, що передавалось у оренду не належить до об`єктів державної власності в оборонно-промисловому комплексі та не є військовим майном в розумінні ст. 1 ЗУ "Про правовий режим майна у Збройних Силах України". А відтак прокурор, який заявив позов, не володіє процесуальною дієздатністю.

Заступник керівника Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону подав заперечення (вх. №12858/23 від 06.09.2023), зазначає, що жодним нормативно-правовим актом не заборонено спеціалізований прокуратурі у сфері оборони здійснювати представництво інтересів держави в особі Фонду державного майна України та його регіональних відділень. Можливість здійснювати представництво інтересів держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України обґрунтовує положеннями ст. 6 ЗУ "Про Фонд державного майна України" та Положенням про регіональне відділення Фонду державного майна України, затвердженим наказом ФДМУ від 15.05.2012 №678.

Від позивача на адресу суду надійшла заява (вх№10426/23 від 06.09.2023) в порядку ст.227 ГПК України про зупинення провадження у справі. Зокрема, позивач просить зупинити провадження у справі до часу набранням законної сили ухвали у справі № 909/450/23 Господарського суду Івано-Франківської області, яка перебуває на розгляді у Західному апеляційному господарському суді.

Розглянувши клопотання про зупинення провадження у справі суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Неможливість розгляду справи до вирішення іншої справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які встановлюються іншим судом, у принципі не можуть бути встановлені господарським судом у даній справі з незалежних від нього (суду) законодавчо зумовлених причин.

Сама лише взаємопов`язаність двох справ (у тому числі й тих, у яких місцевий господарський суд дійшов протилежних висновків) не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі.

При цьому наведена процесуальна норма прямо встановлює, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 02.06.2020 у справі № 910/6674/19.

Так, метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього.

Подібний правовий висновок викладений, зокрема у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18, від 29.04.2020 у справі №903/611/19, від 18.05.2020 у справі № 905/1728/14-908/4808/14.

Разом з тим, суд зазначає про те, що в частині 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо обов`язку застосування (врахування) судом висновків, викладених у рішеннях судів апеляційної інстанції (зокрема господарських), норми Господарського процесуального кодексу України не містять.

При цьому необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі № 910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі № 910/12694/18.

За таких обставин заявник не навів та необгрунтував доказами підставність зупинення провадження у справі 909/573/23 до розгляду справи №909/450/23

У судовому засіданні представник відповідача підтримала клопотання про залишення позову без розгляду, просила його задоволити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання про залишення позову без розгляду, просив в його задоволенні відмовити, вказавши на те, що жодним нормативно-правовим актом не заборонено спеціалізований прокуратурі у сфері оборони здійснювати представництво інтересів держави в особі Фонду державного майна України та його регіональних відділень. Можливість здійснювати представництво інтересів держави в особі регіонального відділення Фонду державного майна України обґрунтовує положеннями ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Розглянувши подане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру покладено функції представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Статтею 24 Закону України "Про прокуратуру" визначено особливості здійснення окремих форм представництва інтересів громадянина або держави в суді. Так, у ч. 1 вказаної статті зазначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 ЗУ "Про прокуратуру" рішенням Генерального прокурора можуть утворюватися спеціалізовані прокуратури на правах структурного підрозділу Офісу Генерального прокурора, на правах обласних прокуратур, на правах підрозділу обласної прокуратури, на правах окружних прокуратур, на правах підрозділу окружної прокуратури. Перелік, утворення, реорганізація та ліквідація спеціалізованих прокуратур, визначення їх статусу, компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором. Перелік, утворення, реорганізація та ліквідація спеціалізованих прокуратур, визначення їх статусу, компетенції, структури і штатного розпису здійснюються Генеральним прокурором.

Згідно з п. 6.1. наказу Генерального прокурора України № 370 від 22.11.2021 "Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у військовій та оборонній сфері", який був чинним на час подання позову, було передбачено право спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора забезпечувати організацію та здійснення представництва інтересів держави в суді щодо правовідносин, пов`язаних із діяльністю Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, Державної прикордонної служби України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України, Державної служби експортного контролю України, Державного космічного агентства України, підприємств, установ, організацій, що йому підпорядковані; Державного концерну «Укроборонпром», підприємств, що йому підпорядковані та щодо яких ним здійснюється управління корпоративними правами держави; об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України та державного підприємства «Украерорух»; Державного агентства резерву України (з питань державного мобілізаційного резерву); державних замовників у сфері оборони та виконавців, співвиконавців (субпідрядників) державного контракту (договору) з оборонних закупівель; інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ й організацій, що здійснюють накопичення та зберігання матеріальних цінностей державного мобілізаційного резерву; військово-цивільних адміністрацій.

Вказаний перелік є вичерпним, і право здійснювати представництво інтересів держави в особі Фонду державного майна України чи його регіональних відділень не передбачено.

На даний час чинним є наказ Генерального прокурора України 17.05.2023 № 130 "Про особливості організації діяльності спеціалізованих прокуратур у сфері оборони", в п. 6.1. якого передбачено право спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Офісу Генерального прокурора забезпечувати організацію та здійснення представництва інтересів держави в суді щодо правовідносин, пов`язаних із діяльністю Міністерства оборони України, Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Служби зовнішньої розвідки України, Служби безпеки України, Управління державної охорони України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Державного космічного агентства України, підприємств, установ, організацій, що їм підпорядковані; Національного університету оборони України імені Івана Черняховського; Командування Сухопутних військ Збройних Сил України; Міністерства з питань стратегічних галузей промисловості України; Державної служби експортного контролю України; акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" та товариств, щодо яких ним здійснюється управління корпоративними правами держави; Державного підприємства обслуговування повітряного руху України; Державного агентства резерву України (з питань державного мобілізаційного резерву); державних замовників у сфері оборони та виконавців, співвиконавців (субпідрядників) державного контракту (договору) з оборонних закупівель; інших центральних та місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ й організацій, що здійснюють накопичення та зберігання матеріальних цінностей державного мобілізаційного резерву; Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", військово-цивільних адміністрацій, військових адміністрацій з питань забезпечення оборони, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Отже, Івано-Франківська спеціалізована прокуратура у військовій та оборонній сфері Західного регіону не має повноважень звертатись до суду з позовом в інтересах держави в особі Фонду державного майна України та його регіональних відділень.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 226 ГПК України суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має право її підписувати її.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ВП ВС від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, якщо суд дійшов висновку про відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави вже після відкриття провадження у справі, то позовну заяву прокурора належить вважати такою, що підписана особою, яка не має права її підписувати, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 ГПК України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Оскільки прокурор таке клопотання не подав, то підстави для вирішення питання про повернення судового збору - відсутні.

Керуючись статтями 226, 234, 235, 254, 255 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив :

1. У задоволенні клопотання заступника військового прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах є Фонд Державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях (вх.№10426/23 від 06.09.2023) про зупинення провадження у справі №909/573/23 відмовити.

2. Позов Заступника військового прокурора Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону в інтересах держави, уповноваженим органом якої здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах є Фонд Державного майна України в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях до Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго" про стягнення 532491,54грн. залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення - 19.09.2023 та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду у визначені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України строк та порядку.

Повний текст ухвали складений 19.09.2023

Суддя Шкіндер П.А.