ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023м. ДніпроСправа № 904/3291/22 (904/2610/23)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Соловйової А.Є., за участю секретаря судового засідання Скорик Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Адвокатського об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП", м. Дніпро

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ", м.Дніпро

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСІПАН СЕРВІС", м. Дніпро

відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛУ-ОУШЕН", м. Одеса

відповідача-4 Акціонерного товариства "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СТЮАРТ", м. Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, м. Дніпро

про визнання правочинів недійсними

Представники:

від позивача: Доненко В.В., ордер серія АЕ №1136749 від 27.05.2022

від відповідача-1: Шмалько Ю.О., довіреність б/н від 20.12.2022

від відповідача-2: не з`явився

від відповідача-3: не з`явився

від відповідача-4: Сакали М.Я., ордер серія ВН №1124912 від 30.05.2023

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, м. Дніпро: Кравченко М.В., посв. №000380 від 18.02.2020

СУТЬ СПОРУ:

Адвокатське об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ", відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСІПАН СЕРВІС", відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛУ-ОУШЕН", відповідача-4 Акціонерного товариства "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СТЮАРТ" про визнання правочинів недійсними, в якому просить суд:

1. Визнати удаваним і недійсним правочин - АКТ ПРИЙОМУ-ПЕРЕДАЧІ ВЕКСЕЛІВ від 29.11.2019, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», , 49000 м.Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 41, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКОСІПАН СЕРВІС», , 49000 м.Дніпро, пр. Слобожанський, буд.29;

2. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу цінних паперів від 30.12.2020 №БВ 71/2-20, укладений між ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» , 49000 м.Дніпро, пр.Слобожанський, буд.29 (Продавець) та ТОВ «БЛУ-ОУШЕН» , 65079, м.Одеса, Куликове поле, буд.1, кабінет 5 (Покупець);

3. Визнати недійсним Договір купівлі-продажу цінних паперів від 21.01.2021 №БВ 6/2-3/21, укладений між ТОВ «БЛУ-ОУШЕН», , 65079, м.Одеса, Куликове поле, буд.1, кабінет 5 (Продавець) та Акціонерним товариством «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «СТЮАРТ», , 01024, м. Київ, вул. Богомольця Академіка, будинок 7/14, приміщені82, кімната 3 (Покупець).

Судом за допомогою автоматизованої системи документообігу суду встановлено, що 08.11.2022 Господарським судом Дніпропетровської області відносно відповідача-1 - Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 41, ) відкрито провадження у справі про банкрутство №904/3291/22, що перебуває на розгляді судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйової А. Є.

21.10.2019 року набув чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

Відповідно до положень частини 1, 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, на підставі положень частини 3 ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства матеріали справи №904/3291/22(904/2610/23) передані до розгляду судді Соловйовій А.Є.

Ухвалою суду від 24.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 15.06.2023 о 10:40 год.

30.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" електронною поштою надійшов відзив на позовну, в якому відповідач-1 заявив про визнання у повному обсязі позову АО "КОМПЛЕКС ГРУП".

05.06.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСІПАН СЕРВІС" надійшов відзив на позовну заяву - заява про визнання позову в частині визнання недійсним удаваного правочину - Акту прийому-передачі векселів від 29.11.2019, складеного між ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" та у частині визнання недійсним Договору купівлі-продажу цінних паперів від 30.12.2020 №БВ 71/2-20, укладеному між ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" та ТОВ "БЛУ-ОУШН".

09.06.2023 від Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний фонд "СТЮАРТ" надійшов відзив на позовну заяву АТ "КОМПЛЕКС ГРУП" про визнання правочинів недійсними та письмові пояснення щодо відзиву ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ", заперечення на клопотання АО "КОМПЛЕКС ГРУП" про витребування доказів, в якому просить у задоволенні позовної заяви АО "КОМПЛЕКС ГРУП" про визнання правочинів недійсними відмовити у повному обсязі, постановити ухвалу про відмову у прийняті визнання позову відповідачем - 1.

У судове засідання, призначене на 15.06.2023 з`явились представники позивача, відповідача - 1, надали усні пояснення та зазначили про відсутність будь-яких заяв по суті спору.

Ухвалою суду від 15.06.2023 відкладено судове засідання на 13.07.2023 об 11:40 год.

07.07.2023 на виконання вимог ухвали суду від 15.06.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області подані пояснення третьої сторони.

Суд долучив пояснення до матеріалів справи.

В судовому засіданні, призначеному на 13.07.2023 приймали участь представники позивача, відповідача-1, відповідача-4 та третьої особи.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача-1 визнав позовні вимоги до ТОВ "Гаджет Трейдінг".

Ухвалою суду від 13.07.2023 відкладено судове засідання на 09.08.2023 об 10:00 год.

В судовому засіданні, призначеному на 09.08.2023 приймали участь представники позивача, відповідача-1, відповідача-4 та третьої особи.

Суд здійснив дослідження доказів у справі та надав слово учасникам справи у судових дебатах.

Ухвалою суду від 09.08.2023 відкладено судове засідання на 29.08.2023 об 10:30 год.

В судовому засіданні 29.08.2023 приймали участь представники позивача, відповідача-1, відповідача-4 та третьої особи.

В судовому засіданні 29.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши присутніх представників, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.11.2022 відкрито провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ЦЕТЕХНО" у справі №904/3291/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" (49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, буд. 41, ).

За результатами попереднього засідання ухвалами від 31.01.2023 господарський суд визнав грошові вимоги:

- Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на загальну суму 2 590 459,95 грн, з яких 4962,00 грн - судовий збір, 2 585 497,95 грн - вимоги щодо сплати ЄСВ та податків і зборів по недоїмкам з урахуванням пені за період вересень 2019 - червень 2020 року;

- Адвокатського об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП" (надалі - АО "КОМПЛЕКС ГРУП", Позивач) на загальну суму 1 258 369,00 грн, з яких 4962,00 грн - сума судового збору, 1 253 407,00 грн - вартість фактично наданих послуг (гонорару) за договором про надання правової допомоги від 17.03.2021, укладеним між ТОВ ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ (Замовник) та АО КОМПЛЕКС ГРУП (Виконавець).

Додатковою угодою від 22.03.2021 до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021, укладеним між ТОВ ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ та АО КОМПЛЕКС ГРУП, сторони домовились про комплексне юридичне супроводження Виконавцем спору Замовника із Товариством з обмеженою відповідальністю "ЦЕТЕХНО" за позовною заявою ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" до ТОВ "ЦЕТЕХНО" про стягнення боргу у розмірі 991 073 530,82 грн.

При виконанні договору про надання правової допомоги АО "КОМПЛЕКС ГРУП" підготувало на направило до Господарського суду Одеської області позов про стягнення з ТОВ "ЦЕТЕХНО" (код 43058939) на користь ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" (боржник у справі №904/3291/22) боргу за поставлені протягом жовтня-листопада 2019 року товари на загальну суму 991 073 530,82 грн. У подальшому адвокати АО "КОМПЛЕКС ГРУП" здійснювали правове супроводження спору (справа №916/939/21) в господарських судах першої та апеляційної інстанцій.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 12.10.2021 у справі №916/939/21 зазначений позов ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" задоволено у повному обсязі.

Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.07.2022 рішення суду першої інстанції скасовано і прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" відмовлено повністю.

Суд апеляційної інстанції у постанові від 11.07.2022 у справі №916/939/21 встановив, що ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" протягом жовтня-листопада 2019 року дійсно поставило ТОВ "ЦЕТЕХНО" товар на загальну суму 991 073 530,82 грн на виконання договорів поставки №150819 від 15.08.2019 та купівлі продажу ОФ 25/09-19 від 25.09.2019.

При цьому апеляційний господарський суд зазначив, що на момент розгляду справи ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" не є кредитором ТОВ "ЦЕТЕХНО" за зобов`язаннями з оплати згаданих товарів з огляду на наступне:

1. ТОВ "ЦЕТЕХНО" перерахувало в часткову оплату товарів грошову суму 4 053 500,00 грн;

2. Зобов`язання ТОВ "ЦЕТЕХНО" на суму 45 646,04 грн припинились на підставі Угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог;

3. За договором відступлення права вимоги від 02.12.2019 №02/12 ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" відступило право вимоги до ТОВ "ЦЕТЕХНО" за отримані товари на суму 586 974 385,09 грн новому кредитору - Товариству з обмеженою відповідальністю "ЛАКІ ЛАЙНС".

4. ТОВ «ЦЕТЕХНО» частково розрахувалось за поставлені за договором №150819 від 15.08.2019 товари шляхом передання ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» емітованих покупцем 32-х переказних та простих векселів на загальну суму 400 000 000,00 грн.

Під час розгляду справи №916/939/21 ТОВ «ЦЕТЕХНО», як доказ часткового погашення заборгованості, надало суду копії «Акту прийому-передачі векселя» від 06.11.2019 та 32 векселів (5 простих на суму 224 533 000,00 грн та 27 переказних на суму 175 467 000,00 грн), у яких векселедавцем та трасатом виступає ТОВ «ЦЕТЕХНО», а векселеотримувачем - ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», а також копію довіреності на Чебан Альону Іванівну, яка від імені ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» підписала вказаний Акт, а також індосаменти на векселях про їх передання ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС».

Так, векселедавець емітував на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» наступні цінні папери:

- прості векселі, видані 06.11.2019 ТОВ «ЦЕТЕХНО» зі строком платежу «За пред`явленням, але не пізніше 25 грудня 2025 року» з серією АА та номерами №2828496 на суму 10 404 001,24 грн, №2828497 на суму 61 511 402,05 грн, №2828498 на суму 10 674 483,67 грн, №2828499 на суму 68 852 245,39 грн, №2828500 на суму 73 090 950,84 грн;

- переказні векселі, видані 06.11.2019 ТОВ «ЦЕТЕХНО» зі строком платежу «За пред`явленням, але не пізніше 25 грудня 2025 року» за серією АА та номерами №0035216 на суму 788 756,19 грн, №0035250 на суму 1 176 554,06 грн, №0035481 на суму 7 156 187,00 грн, №0035482 на суму 966 946,08 грн, №0035483 на суму 456 718,81 грн, №0035484 на суму 9 748 600,02 грн, №0035485 на суму 11 172 938,97 грн, №0035486 на суму 906 436,69 грн, №0035487 на суму 821 760,08 грн, №0035488 на суму 10 827 419,98 грн, №0035489 на суму 804 711,99 грн, №0035490 на суму 12 267 158,14 грн, №0035491 на суму 811 737,22 грн, №0035492

на суму 17 438 913,00 грн, №0035493 на суму 520 617,18 грн, №0035494 на суму 13 919 132,00 грн, №0035495 на суму 10 796 675,12 грн, №0035496 на суму 1 246 606,35 грн, №0035497 на суму 12 021580,32 грн, №0035498 на суму 1 219 978,66 грн, №0035499 на суму 12 795 569,79 грн, №0035500 на суму 1 475 883,82 грн, №0035551 на суму 12 576 737,34 грн, №0035552 на суму 1 132 510,96 грн, №0035553 на суму 13 478 406,74 грн, №0035554 на суму 1 389 234,40 грн, №0035555 на суму 17 558 145,90 грн.

Згідно написам на обороті перерахованих векселів ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» передало за іменними недатованими індосаментами ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС», а ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» за такими ж індосаментами передало векселі ТОВ «БЛУ-ОУШН», а останнє - Акціонерному Товариству «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «СТЮАРТ», який станом на дату звернення з дійсною позовною заявою, на думку позивача, є фактичним векселедержателем у якого знаходяться оригінали векселів.

З урахуванням зазначених обставин Позивачем було підготовлено та від імені ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» направлено до Господарського суду Дніпропетровської області позовну заяву до ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» та АТ "ЗНВКІФ "СТЮАРТ" про визнання недійсними згаданих вище індосаментів на двох векселях, підписаних ОСОБА_1 , їх витребування та стягнення грошових коштів за ймовірно погашеним векселедавцем (ТОВ "ЦЕТЕХНО") векселем №0035250. Позов подавався ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" тільки щодо частини із вказаних 32 векселів з урахуванням недостатності у позивача грошових коштів для сплати судового збору у випадку пред`явлення вимог за всіма векселями.

Під час розгляду справи №904/35/22 за позовом ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», АТ "ЗНВКІФ "СТЮАРТ" зазначило, що придбало згадані векселі у ТОВ "БЛУ-ОУШН" за договором купівлі-продажу цінних паперів від 21.01.2021 №БВ 6/2-3/21 і є добросовісним володільцем вказаних цінних паперів. Крім того, представником АТ "ЗНВКІФ "СТЮАРТ" в межах справи №904/35/22 було надано засвідчену копію Акту прийому-передачі векселів від 29.11.2019.

Так, у вказаному Акті зазначено - «З метою погашення заборгованості з оплати товарів за договорами поставки ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» передає у власність, а ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» приймає у власність наступні векселі згідно з переліком». У цьому переліку зазначені згадані вище векселі у кількості 32-х на загальну суму 400 000 000,00 грн.

Отже, Акт прийому-передачі векселів від 29.11.2019 був саме тим цивільно-правовим правочином, за яким векселі передавались ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» у власність ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС". Зазначена обставина була підтверджена рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2022 у справі №904/35/22, яке набрало законної сили.

При цьому серед бухгалтерської і звітної документації як ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ", так і ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» (відповідь на адвокатські запити містяться в матеріалах справи) відсутні будь-які договори, накладні, рахунки та інші первинні документи, які б свідчили про поставку ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» будь-яких товарів на адресу ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ».

У подальшому ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» передало отримані від ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» 32 векселі на загальну суму 400 000 000,00 грн у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛУ-ОУШЕН» за Договором купівлі-продажу цінних паперів від 30.12.2020 №БВ71/2-20. У свою чергу Товариство з обмеженою відповідальністю «БЛУ-ОУШЕН» передало зазначені векселі у власність Акціонерному товариству «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «СТЮАРТ» за згаданим вище Договором купівлі-продажу цінних паперів від 21.01.2021 №БВ 6/2-3/21.

При цьому, Позивач зазначив, що згідно роздруківки з сайту opendatabot (копія якої міститься в матеріалах справи), власником 100% статутного капіталу ТОВ "ЦЕТЕХНО" є саме АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «СТЮАРТ.

Позивач стверджує, що в результаті укладення всіх зазначених вище правочинів товари за договором поставки від 15.08.2019 №15082019 на суму 400 млн. були отримані ТОВ "ЦЕТЕХНО" від ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" фактично без фінансових затрат для групи підприємств, пов`язаних з АТ «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СТЮАРТ", тобто безкоштовно.

На думку Позивача, підписуючи Акт прийому-передачі векселів від 29.11.2019 сторони - ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" насправді вчинили не правочин, пов`язаний з визначенням порядку розрахунку за договорами поставки, а інший правочин - договір дарування цінних паперів, де ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» є дарувальником, а ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС» - обдаровуваним.

Позивач вважає, що безоплатне відчуження майна підприємницьким товариством всупереч його Статуту на значну суму, що призвело до неплатоспроможності такої особи, має ознаки фраудаторного правочину.

Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України унормовано, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до приписів пункту 2.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов`язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2 Господарського процесуального кодексу України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин.

Аналіз наведених норм дає змогу дійти висновку, що кожна особа (в тому числі й Позивач) має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

На думку Позивача, оспорюваний правочин порушує (зачіпає) права та законні інтереси Позивача у цій справі, також враховуючи наступне.

Згідно п.8 додаткової угоди до згаданого вище Договору про надання правової допомоги від 17.03.2021, у разі ухвалення судом (Господарським судом Одеської області, Південно-західним апеляційним господарським судом, Верховним Судом у складі Касаційного господарського Суду) рішення на користь Замовника, а саме задоволення позовних вимог Замовника, Замовник зобов`язується додатково до гонорару, який буде розраховано відповідно до пунктів 3 та 4 даної додаткової угоди до договору про надання правової допомоги від 17.03.2021 сплатити Виконавцю винагороду, яка входить до складу гонорару, за складність справи та її значення для Замовника в розмірі 3% від суми фактично задоволених майнових вимог.

Південно-західний апеляційний суд постановою від 11.07.2022 у справі №916/932/21 відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" із зазначених правовідносин у значній частині (400 000 000,00 грн) з посиланням саме на передачу (незаконну на думку Позивача) кредиторських прав векселедержателя від ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" до ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС".

В результаті цього Позивач у справі був позбавлений права на додаткову винагороду на суму 12 000 000,00 грн, що також свідчить про те, що спірні Акт прийому-передачі векселів від 29.11.2019 та договори купівлі-продажу цінних паперів безумовно зачіпають права і законні інтереси АО "КОМПЛЕКС ГРУП".

З урахуванням усього зазначеного Позивач вважає, що є безспірні законні підстави для визнання судом недійсними Договору купівлі-продажу цінних паперів від 3012.2020 № БВ 71/2-20, укладеного між ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" (Продавець) та ТОВ "БЛУ-ОУШН" (Покупець), а також Договору купівлі-продажу цінних паперів від 21.01.2021 №БВ 6/2-3/21, укладеного між ТОВ «БЛУ-ОУШН» (Продавець) та Акціонерним товариством ЗНВКІФ "СТЮАРТ".

В матеріалах справи міститься відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" на позовну заяву Адвокатського об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП", в якому Відповідач-1 визнав позовні вимоги АО "КОМПЛЕКС ГРУП" про визнання недійсним удаваного правочину - Акту прийому-передачі векселів від 29.11.2019, укладеного між ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" в повному обсязі.

В матеріалах справи міститься відзив Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСІПАН СЕРВІС" на позовну заяву Адвокатського об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП", в якому Відповідач-2 визнав позовні вимоги АО "КОМПЛЕКС ГРУП" в частині визнання недійсним удаваного правочину - Акту прийому-передачі векселів від 29.11.2019, укладеного між ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" та ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" та в частині визнання Договору купівлі-продажу цінних паперів від 30.12.2020 №БВ 71/2-20 укладеного між ТОВ "ЕКОСІПАН СЕРВІС" та ТОВ "БЛУ-ОУШЕН".

В матеріалах справи міститься відзив Акціонерного товариства "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СТЮАРТ", в якому Відповідач-4 заперечує проти задоволення позовних вимог Адвокатського об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП", зазначивши, що спірні правочини є таким, що укладені у відповідності до вимог законодавства; при їх укладенні не було будь-яких заборон на вчинення оспорюваних правочинів та які були б підставою для визнання їх недійсними; відсутність порушеного права Позивача.

Предметом доказування у цій справі є наявність обставин, з яким закон пов`язує недійсність укладених правочинів, а саме: відсутність реального наміру вчинення господарських операцій, якими опосередковується виконання спірного правочину, відсутність будь-якої ділової чи підприємницької мети, фраудаторність спірного правочину.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з таких підстав та встановлених обставин.

Суд погоджується з позицією Позивача щодо фраудаторності Акту прийому-передачі векселів від 29.11.2019, оскільки уклавши оспорюваний договір ТОВ "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" не тільки не отримало жодного прибутку від відчуження цінних паперів, а навпаки, всупереч власним фінансовим інтересам фактично позбулося ліквідного активу, що свідчить про відсутність будь-якої ділової чи підприємницької мети.

В той же час, суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і у разі встановлення порушеного права з`ясувати, чи буде воно відновлено у заявлений спосіб.

У статті 4 ГПК України передбачено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту може бути визначено як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Отже, захисту підлягає наявне законне порушене право (інтерес) особи, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав чи інтересів та звернулася за таким захистом до суду. Тому для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право (інтерес), і чи це право (інтерес) порушено відповідачем.

Положення частини 2 статті 16 ЦК України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

ЦК України визначає правочин як дію особи, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; шляхом укладання правочинів суб`єкти цивільних відносин реалізують свої правомочності, суб`єктивні цивільні права за допомогою передачі цих прав іншим учасникам.

Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частин 1, 3 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

У розумінні наведених положень законодавства оспорювати правочин у суді може одна із сторін правочину або інша заінтересована особа. За відсутності визначення поняття "заінтересована особа" такою особою є кожен, хто має конкретний майновий інтерес в оспорюваному договорі.

Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним, спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Власний інтерес заінтересованої особи полягає в тому, щоб предмет правочину перебував у власності конкретної особи чи щоб сторона (сторони) правочину перебувала у певному правовому становищі, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації заінтересованою особою її прав.

Особа, яка звертається до суду з позовом про визнання недійсним договору (чи його окремих положень), повинна довести конкретні факти порушення її майнових прав та інтересів, а саме: має довести, що її права та законні інтереси як заінтересованої особи безпосередньо порушені оспорюваним договором і в результаті визнання його (чи його окремих положень) недійсним майнові права заінтересованої особи буде захищено та відновлено.

Реалізуючи право на судовий захист і звертаючись до суду з позовом про визнання недійсним правочину, стороною якого не є, позивач зобов`язаний довести (підтвердити) в установленому законом порядку, яким чином оспорюваний ним договір порушує (зачіпає) його права та законні інтереси, а суд, у свою чергу, - перевірити доводи та докази, якими позивач обґрунтовує такі свої вимоги, і в залежності від встановленого вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту позивача. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову, незалежно від інших встановлених судом обставин.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Законодавець встановлює, що наявність підстав для визнання правочину недійсним має визначатися судом на момент його вчинення. Для такого визнання з огляду на приписи статті 5 ЦК України суд має застосувати акт цивільного законодавства, чинний на момент укладення договору (такі висновки сформульовано в постановах Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі № 905/1227/17 і від 13.07.2022 у справі № 363/1834/17).

Частинами 1 і 2 статті 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Двостороння реституція є обов`язковим наслідком визнаного судом недійсним правочину та не може бути проігнорована сторонами. Тобто при недійсності правочину повернення отриманого сторонами за своєю правовою природою становить юридичний обов`язок, що виникає із закону та юридичного факту недійсності правочину (аналогічний висновок викладено в пунктах 64 і 65 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/1907/15).

Проте згідно з частиною 5 статті 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи.

Відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності оспорюваного правочину, як і про визнання його недійсним, може бути заявлена однією зі сторін правочину або іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Така вимога може бути об`єднана з вимогою про визнання правочину недійсним, що в цілому сприяє швидкому та ефективному відновленню правового становища сторін, яке існувало до вчинення правочину, або заявлена як самостійна вимога у вигляді окремого позову. Якщо позов щодо застосування наслідків недійсності правочину не подано, суд не може застосувати наслідки недійсності оспорюваного правочину з власної ініціативи, оскільки згідно з абзацом 2 частини 5 статті 216 ЦК України зазначене право є у суду лише щодо нікчемних правочинів (такий правовий висновок викладено в пунктах 80- 82 постанови судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23.09.2021 у справі №904/1907/15 та в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.09.2021 у справі № 925/1276/19).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Однак якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ГПК України).

Застосування будь-якого способу захисту цивільного права та інтересу має бути об`єктивно виправданим та обґрунтованим. Це означає, що: застосування судом способу захисту, обраного позивачем, повинно реально відновлювати його наявне суб`єктивне право, яке порушене, оспорюється або не визнається; обраний спосіб захисту повинен відповідати характеру правопорушення; застосування обраного способу захисту має відповідати цілям судочинства; застосування обраного способу захисту не повинно суперечити принципам верховенства права та процесуальної економії, зокрема не повинно спонукати позивача знову звертатися за захистом до суду (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі №916/1415/19 (пункт 6.13), від 26.01.2021 у справі № 522/1528/15-ц (пункт 82), від 08.02.2022 у справі №209/3085/20 (пункт 24)). Спосіб захисту права є ефективним тоді, коли він забезпечуватиме поновлення порушеного права, а в разі неможливості такого поновлення - гарантуватиме можливість отримати відповідну компенсацію. Тобто цей захист має бути повним і забезпечувати у такий спосіб досягнення мети правосуддя та процесуальну економію (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (пункт 63)).

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, суди повинні зважати й на його ефективність з погляду Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). У § 145 рішення від 15.11.1996 у справі «Чахал проти Сполученого Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, заява № 22414/93, [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) зазначив, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові способи для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати особі такі способи правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасниці Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань.

У статті 13 Конвенції гарантується доступність на національному рівні засобу захисту, здатного втілити в життя сутність прав та свобод за Конвенцією, в якому б вигляді вони не забезпечувались у національній правовій системі. Зміст зобов`язань за статтею 13 Конвенції залежить, зокрема, від характеру скарг заявника. Однак засіб захисту, що вимагається статтею 13, має бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (§ 75 рішення ЄСПЛ від 05.05.2005 у справі «Афанасьєв проти України» (заява № 38722/02)).

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово зазначала, що перелік способів захисту, визначений у частині 2 статті 16 ЦК України, не є вичерпним. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини 2 вказаної статті). Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (див., зокрема, постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 57), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (пункт 40), від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц, від 11.09.2019 у справі №487/10132/14-ц (пункт 89), від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц (пункт 7.23), від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17).

Об`єднана палата зазначає, що визнання правочину недійсним не з метою домогтися відновлення власного порушеного права (та/або інтересу) у спосіб реституції, що застосовується між сторонами такого правочину, а з метою створити підстави для подальшого звернення з іншим позовом або преюдиційну обставину чи доказ для іншого судового провадження суперечать завданням господарського (цивільного) судочинства, наведеним у частині 1 статті 2 ГПК України (частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Аналогічні висновки сформульовано в пунктах 5.5- 5.8, 5.12, 5.29 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 908/976/19.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 154 постанови від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц звернула увагу на те, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини 1 статті 216, статті 387, частин 1, 3 статті 1212 ЦК України).

У постанові Верховного суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 26.05.2023 у справі №905/77/21 зроблено наступний висновок:

"Позовна вимога про визнання недійсним договору є належним способом захисту, який передбачено законом.

Разом із тим позовна вимога про визнання виконаного/частково виконаного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту цивільних прав лише в разі, якщо вона поєднується з позовною вимогою про застосування наслідків недійсності правочину, зокрема, про стягнення коштів на користь позивача, витребування майна з володіння відповідача.

Окреме заявлення позовної вимоги про визнання виконаного/частково виконаного договору недійсним без вимоги про застосування наслідків його недійсності не є ефективним способом захисту, бо не призводить до поновлення майнових прав позивача.

Водночас, у випадку звернення прокурора в інтересах держави з позовом про визнання недійсним виконаного/частково виконаного договору про закупівлю без заявлення вимоги про застосування наслідків недійсності правочину, виключається як необхідність дослідження господарськими судами наслідків визнання договору недійсним для держави як позивача, так і необхідність з`ясування того, яким чином будуть відновлені права позивача, зокрема, обставин можливості проведення реституції, можливості проведення повторної закупівлі товару (робіт, послуг) у разі повернення відповідачем коштів, обов`язку відшкодування іншій стороні правочину вартості товару (робіт, послуг) чи збитків, оскільки обрання позивачем неефективного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові".

З урахуванням наведеного господарський суд зазначає, що саме по собі визнання недійсним Акту прийому-передачі від 29.11.2019, укладеного між ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ» та ТОВ «ЕКОСІПАН СЕРВІС», а також визнання недійсними Договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ 71/2-20 від 30.12.2020 та №БВ 6/2-3/21 від 01.01.2021 без одночасної вимоги про витребування векселів, які є предметом правочину на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», не призведе до поновлення майнових прав ТОВ «ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ», що свідчить про неефективність обраного Позивачем способу захисту та наявність підстав для відмови в позові.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 254, 256-259 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Адвокатського об`єднання "КОМПЛЕКС ГРУП" (49000, м.Дніпро, вул. Королеви Єлізавети, буд. 2, оф. 408, ) до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАДЖЕТ ТРЕЙДІНГ" (49000, м. Дніпро, проспект Яворницького Дмитра, буд. 41, ), відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕКОСІПАН СЕРВІС" (49000, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд 29, ), відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю "БЛУ-ОУШЕН" (65079, м. Одеса, Куликове поле, буд. 1, кабінет 5, ), відповідача-4 Акціонерного товариства "ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД "СТЮАРТ" (01024, м. Київ, вул. Богомольця Академіка, буд. 7/14, прим. 182, кім. 3, ), третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005,м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) про визнання правочинів недійсними відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядки та строки, встановлені ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 08.09.2023.

Суддя А.Є. Соловйова