ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2023 р. Справа№ 911/2174/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Руденко М.А.

суддів: Барсук М.А.

Кропивної Л.В.

при секретарі: Реуцька Т.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Вінічук О.М. (одер серія ВХ№1048818 від 28.06.2023 в режимі відеоконференції)

від відповідача: Корзаченко В.М. (ордер серія АІ№1196730 від 22.04.2023)

розглянувши матеріали апеляційної скарги приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ"

на рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023

у справі №911/2174/22 (суддя Заєць Д.Г.)

за позовом акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ"

до приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ"

про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ (далі - позивач), у якій позивач з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог б/н від 06.02.2023 року (вх. №991 від 07.02.2023 року) просив стягнути з Приватного підприємства «АВТОМАГІСТРАЛЬ» (далі - відповідач) заборгованість за Договором субпідряду №20/04/СП4 від 20.04.2021 року у сумі 1369329,65 грн. основного боргу, 214892,64 грн. пені, 41144,91 грн. інфляційних втрат, 12893,55 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду Київської області від 21.03.2023 позовні вимоги акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ" до приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" про стягнення заборгованості задоволено частково. Стягнуто з приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" на користь акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ" 1369329 грн. 65 коп. основного боргу, 107446 грн. 32 коп. пені, 6446 грн. 77 коп. 3% річних, 41144 грн. 91 коп. інфляційних втрат, 24573 грн. 91 коп. витрат по сплаті судового збору. Повернуто на користь акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ" з державного бюджету України 9241 грн. 40 коп. судового збору, сплаченого згідно платіжного доручення №55106 від 24.10.2022, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи господарського суду Київської області №911/2174/22. В іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, приватне підприємство "АВТОМАГІСТРАЛЬ" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22 та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ" до приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" у частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат задовольнити частково, а саме: стягнути 2 148, 93 грн. пені; стягнути 1 289, 35 грн. 3% річних; стягнути 4 114, 49, грн. інфляційних втрат. В іншій частині позовних вимог про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат відмовити. Рішення в частині стягнення боргу та судових витрат залишити без змін.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що на думку відповідача, суд неправомірно залишив поза увагою його твердження про існування правових підстав для зменшення пені, 3% річних та інфляційних втрат до 10% від нарахованих сум, що буде справедливим у тій ситуації, у якій опинився відповідач за відсутності власної вини. Вказане твердження скаржник обґрунтовує тим що, що територія головного офісу відповідача знаходилась під окупацією до 03.04.2022 р., за наслідками чого підприємство опинилось у складному фінансовому становищі та не могло тривалий час повідомити своїх контрагентів про відсутність можливості виконання зобов`язань. Також відповідач посилається на те, що Службою автомобільних доріг у Житомирській області свідомо не приймаються та не оплачуються виконані відповідачем роботи. Враховуючи викладене відповідач вважає, що довів існування форс-мажорних обставин, які унеможливлюють своєчасне виконання ним зобов`язань по договору.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.05.2022 апеляційну скаргу приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" на рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22 залишено без руху, надавши скаржнику строк не більше десяти днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків шляхом подання доказів про сплату судового збору. Роз`яснено скаржнику, що при невиконанні вимог даної ухвали апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

23.05.2023 через канцелярію суду скаржником на виконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху було подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 поновлено Приватному підприємству "АВТОМАГІСТРАЛЬ" пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22, відкрито апеляційне провадження у справі №911/2174/22, зупинено дію оскаржуваного рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22 до закінчення апеляційного провадження у даній справі, справу призначено до розгляду на 04.07.2023 об 11 год. 15 хв.

28.06.2023 через систему "Електронний суд" Північного апеляційного господарського суду від представника акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ" Вінічука Олександра Миколайовича надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Розпорядженням Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 враховуючи перебування судді Пономаренка Є.Ю., у відпустці, який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, справу №911/2174/22 передано на повторний автоматизований розподіл.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.07.2023, справу №911/2174/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Руденко М.А., судді Кропивна Л.В., Барсук М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 прийнято апеляційну скаргу приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" на рішення господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22 до провадження колегії суддів у складі: Руденко М.А. (головуючий суддя), судді Кропивна Л.В., Барсук М.А., задоволено клопотання представника акціонерного товариства "Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ" про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.07.2023 клопотання представника приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" про відкладення розгляду справи задоволено, судове засідання у справі №911/2174/22 в режимі відеоконференції відкладено на 05.09.2023 об 11 год. 45 хв.

У судовому засіданні 05.09.2023 представник відповідача, підтримав доводи своєї апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати в частині, прийняти нове рішення яким зменшити суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Представник позивача, у судовому засіданні заперечив проти вимог апеляційної скарги відповідача, просив її залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Дослідивши матеріали апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з урахуванням правил ст.ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 20 квітня 2021 року між Приватним підприємством «Автомагістраль», як генеральним підрядником та Приватним акціонерним товариством «Хмельницьке шляхово-будівельне управління №56» (змінено найменування на Акціонерне товариство «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ»), як субпідрядником укладено Договір субпідряду №20/04/СП4 63710000-9. (а.с.11-20 т.1) Послуги з обслуговування наземних видів транспорту (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 84,5 км) (далі - Договір), згідно умов п. 1.1. якого, Субпідрядник зобов`язується у порядку та на умовах, визначених цим Договором, надати послуги: 63710000-9. Послуги з обслуговування наземних видів транспорту. (Послуги з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного значення Житомирської області протяжністю 84,5 км), за рахунок коштів державного бюджету та в обумовлений цим Договором термін.

Генеральний підрядник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за належним чином надані послуги в порядку, передбаченому розділом 4 цього Договору. Генеральний підрядник зобов`язаний приймати надані послуги згідно з Актом приймання виконаних робіт (ф. №КБ-2в) за умови дотримання Виконавцем пункту 2.1. Договору (п.п. 7.1.1, 7.1.2 Договору).

Згідно п. 8.3 Договору, за несвоєчасне або неналежне виконання сторонами інших зобов`язань за Договором винна сторона сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період на який нараховується пеня, від суми невиконаного або неналежним чином виконаного зобов`язання за кожний день прострочення.

За періоди виконання з 01.01.2022 по 18.01.2022 та : з 01.01.2022 по 18.01.2022, щодо об`єкту а/д М-06 Київ-Чоп (на м. Будапешт через мм. Львів, Мукачеве і Ужгород) на ділянці км 103+357 - км 153+050, під`їзди до м. Житомир км 0+000 - км 2+834, км 0+000 - км 6+175, транспортні розв`язки 25,8 км. комісією із представників сторін складено Дефектні (уточнюючі) акти щодо робіт.(а.с.21-22 т.1)

В подальшому Субпідрядником складено Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 1388007,56 грн. (а.с.23-32 т.1), Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 2714,36 грн.(а.с.33-36 т.1), Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 300199,25 грн.(а.с.38-41 т.1), Акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2022 року на загальну суму 78408,48 грн. (а.с.43-46 т.1), Довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №1 на загальну суму 1769329,65 грн.(а.с.47 т.1)

Пунктом 4.12. Договору передбачено, що бюджетні зобов`язання за Договором виникають у разі наявності та в межах бюджетних асигнувань, передбачених планом використання бюджетних коштів, а оплата здійснюється в межах фактичного надходження бюджетних коштів.

Позивач вказує, що факт надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок Генерального підрядника є моментом настання строку виконання зобов`язання за цим Договором в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 530 ЦК України, за наявності підписаних сторонами актів форми №КБ-2в та №КБ-3.

Факт надходження грошових коштів на рахунок відповідача від замовника - Служби автомобільних доріг у Житомирській області за надані послуги субпідрядником підтверджується відомостями по трансакції: - №227379284 від 27.01.2022 (дата оплати 31.01.2022) (а.с.48 т.1), відповідно до якої Служба автомобільних доріг у Житомирській області перерахувала на рахунок ПП "Автомагістраль" грошові кошти у сумі 7156 867,96 грн. з призначенням платежу: 3111020;2281; за над.посл.з експл.утрим.держ.а/д; КБ-2в №1 від 27.01.22 р., д.100 від 14.04.21, д/у№100/7/9 від 18.01.22р.; ПДВ-1192811,33; - №228180606 від 08.02.2022 (дата оплати 10.02.2022) (а.с.49 т.1) відповідно до якої Служба автомобільних доріг у Житомирській області перерахувала на рахунок ПП "Автомагістраль" грошові кошти у сумі 6715962,37 грн. з призначенням платежу: 3111020;2281;за над.посл.з експл.утрим.держ.а/д; КБ-2в№9 від 08.02.22 р., д.100 від 14.04.21, д/у№100/7/9 від 18.01.22р.; ПДВ-1119327,06.

Позивачем на адресу відповідача 16.05.2022 (а.с.61-64 т.1) надіслано лист №333 від 04.05.2022 із описом вкладення, в якому містились оригінали виконавчої документації, зокрема, Акти форми №КБ-2в та форми №КБ-3в, що підтверджується поштовим відправленням №870 та описом вкладення до листа від 24.05.2022 року. Вказані документи, що є підставою для здійснення оплати за Договором вручено ПП «Автомагістраль».

Позивачем на адресу відповідача 23.06.2022 року надіслано вимогу №293 (а.с.67-70 т.1), у якій викладено прохання відповідача виконати зобов`язання за Договором та перерахувати у строк до 29.06.2022 р. включно на рахунок позивача наявну заборгованість за виконані роботи.

Листом №435 від 01.07.2022 р. (а.с.75-76 т.1) відповідач просив позивача надати належним чином оформлені документи, якими підтверджується обсяг виконаних позивачем робіт, а саме: відомості договірних цін, розрахунки до них та підтверджуючі документи (накладні на придбані матеріали, розрахунок фактичних витрат вартості експлуатації машин та механізмів, розрахунок відрахувань за 2-м блоком загальновиробничих витрат «Єдиний внесок на загальнообов`язкову державне соціальне страхування» з урахуванням працюючих інвалідів), які передбачені п.п. 4.1 та 5.11.3 Договору.

Позивачем 16.08.2022 року на адресу відповідача надіслано лист №492 (а.с.77-81 т.1), яким відповідачу повторно надіслано виконавчу документацію, що раніше надавалась йому у робочому порядку за Договором, який отримано відповідачем 19.08.2022 року, що підтверджується інформацією «Укрпошта» за відправленням №145. (а.с.85 т.1)

Відповідач Акти приймання виконаних будівельних робіт та Довідку про вартість виконаних будівельних робіт залишив без підписання.

При цьому зауважень до отриманих документів та заперечень щодо обсягів наданих послуг відповідачем не надано.

Позивач вказує, що відповідач всупереч умовам договору взяте на себе зобов`язання по оплаті наданих робіт не виконав, заперечень щодо їх якості не надав, що стало підставою для звернення позивача із даним позовом.

Матеріалами справи підтверджується виконання позивачем обумовлених Договором робіт на суму 1769329,65 грн. (акти приймання-передачі виконаних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат №1). Однак, відповідачем, у встановлений п. 4.12 Договору строк, свої зобов`язання з оплати вартості виконаних робіт не виконано, тому, враховуючи сплату в процесі розгляду справи частини заборгованості, суд першої інстанції встановив, що заборгованість відповідача становить 1369329,65 грн.

За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог. Також судом задоволено клопотання відповідача про зменшення розміру нарахованих позивачем сум та присуджено до стягнення пеню та 3% річних 50% розмірі від нарахованої позивачем суми у відповідності до приписів ч.3 ст.551 ЦК України та ч.1 ст.233 ГК України.

Враховую положення ч. 1 ст. 269 ГПК України, те, що скаржник не заперечує висновки суду в частині стягнення основного боргу, але виражає незгоду з висновками суду в частині відмови у задоволенні його клопотання та зменшення суми пені, 3% річних та інфляційних втрат до 10% від пред`явленої до стягнення суми, саме вказані твердження визначають межі апеляційного оскарження та щодо чого колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Звертаючись із позовом, з урахуванням заяв про зменшення позовних вимог, позивач просив також стягнути з відповідача:

- 214892,64 грн. пені (нарахованої на заборгованість позивача у сумі: 1769329,65 грн. за період з 28.10.2022 по 29.11.2022 у розмірі 79983,40 грн.; у сумі 1569329,65 грн. за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 у розмірі 42995,33 грн.; у сумі 1369329,65 грн. за період з 20.12.2022 по 06.02.2023 у розмірі 91913,91 грн.);

- 3% річних у сумі 12893,55 грн. (нарахованих на заборгованість позивача у сумі: 1769329,65 грн. за період з 28.10.2022 по 29.11.2022 у розмірі 4799,00 грн.; у сумі 1569329,65 грн. за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 у розмірі 2579,72 грн.; у сумі 1369329,65 грн. за період з 20.12.2022 по 06.02.2023 у розмірі 5514,83 грн.);

- інфляційних втрат у сумі 41144,91 грн. (нарахованих на заборгованість позивача у сумі: 1769329,65 грн. за період з 28.10.2022 по 29.11.2022 у розмірі 12385,31 грн.; у сумі 1569329,65 грн. за період з 30.11.2022 по 19.12.2022 у розмірі 10985,31 грн.; у сумі 1369329,65 грн. за період з 20.12.2022 по 06.02.2023 у розмірі 17801,29 грн.).

Суд першої інстанції, здійснивши перевірку пред`явлених до стягнення сум 3% річних, інфляційних втрат та пені встановив арифметичну правильність таких розрахунків та обґрунтованість вимог про стягнення 214892,64 грн. пені, 12893,55 грн. 3% річних та 41144,91 грн. інфляційних втрат.

Відповідач заперечень щодо порядку розрахунку та розміру нарахованих сум у апеляційній скарзі не висловлює, проте з посиланням на існування форс-мажорних обставин просить зменшити розмір стягнутих 3% річних, інфляційних втрат та пені до 10% від заявлених позивачем сум.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України, передбачено можливість зменшення за рішенням суду розміру неустойки, що стягується з боржника за порушення зобов`язання, якщо розмір неустойки значно перевищує розмір збитків. При цьому, відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

При цьому, слід враховувати, що ст. 551 ЦК України та ст. 233 ГК України направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником.

Неустойка не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором. Зазначені норми законодавства ставлять право суду на зменшення неустойки в залежність від співвідношення її розміру і збитків.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи із інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначного прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (у тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

Зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.

Цивільні та господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Конституційного Суду України від 11.07.2013 року №7-рп/2013, а також, у постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №913/89/18, від 04.12.2018 у справі №916/65/18, від 03.07.2019 у справі №917/791/18, від 22.10.2019 у справі №904/5830/18, від 25.02.2020 у справі №903/322/19, від 07.04.2020 у справі №904/1936/19, від 12.05.2020 у справі №910/9767/19.

Верховний Суд у постанові від 29.05.2023 у справі № 904/907/22 дійшов висновку, що норма частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України передбачає дві умови для зменшення розміру неустойки, а саме: (1) якщо він значно перевищує розмір збитків, (2) наявність інших обставин, які мають істотне значення. Водночас, тлумачення частини 3 статті 551 Цивільного кодексу України свідчить, що в ній не передбачено вимог щодо обов`язкової наявності одночасно двох умов, а тому достатнім для зменшення неустойки може бути наявність лише однієї з них.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18 викладено правові висновки, згідно яких, визначено, що стягувана позивачем з відповідача сума річних у визначеному за договором розмірі від несплаченої загальної вартості товару є відповідальністю сторони господарського договору за допущене нею правопорушення у сфері господарювання, тому, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до ст. 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника.

Чинним законодавством не врегульований розмір (відсоткове співвідношення) можливого зменшення розміру штрафних санкцій. Відповідно, таке питання вирішується господарським судом згідно із статтею 86 ГПК України, тобто за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (правові висновки Верховного Суду у постановах від 05.03.2019 у справі № 923/536/18, від 10.04.2019 у справі № 905/1005/18, від 06.09.2019 у справі № 914/2252/18, від 14.07.2021 у справі № 916/878/20 та ін.).

Саме суд першої та апеляційної інстанцій користується певною можливістю розсуду щодо зменшення розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінюючи наявність та розмір збитків та інші обставини, які мають істотне значення (правові висновки Верховного Суду у постановах від 03.03.2021 у справі № 925/74/19, від 02.06.2021 у справі №5023/10655/11 (922/2455/20) та ін).

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано врахував, що 1) відповідачем частково погашено основний борг у сумі 400000,00 грн., що свідчить про вжиття відповідачем заходів до виконання зобов`язання за договором, 2) загальна сума пені та 3% річних є значними, 3) в матеріалах справи відсутні прямі докази понесення позивачем збитків внаслідок порушення відповідачем свого зобов`язання за Договором.

Основною підставою для зменшення пред`явлених до стягнення сум інфляційних втрат, 3% річних та пені відповідач наводить введення в Україні воєнного стану, перебування підприємства під окупацією та завдання цим шкоди.

Разом з тим, у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 р. у cправі №916/628/22 викладено правову позицію, відповідно до якої виключно віднесення, введеного в Україні, воєнного стану до форс-мажорних обставин не свідчить про існування таких обставин у конкретних правовідносинах та неможливість виконання відповідачем господарських зобов`язань за договором в частині своєчасної оплати за виконані роботи.

Крім того, загальновідомою є обставина стосовно того, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022, який продовжено згідно зі змінами, внесеними, зокрема, Указом №58/2023 від 06.02.2023 з 05:30 19.02.2023 строком на 90 діб.

Наслідки вказаної агресії, яка ще триває, негативно відобразилися на усіх без виключення сферах господарської діяльності та вплинули на діяльність суб`єктів господарювання, особливо тих, які її здійснювали (здійснюють) на території ведення активних бойових дій.

Разом з тим, як вірно враховано судом першої інстанції, порушення відповідачем зобов`язань мало місце до початку військової агресії, проте наведене не нівелює права суду за наявності наведених обставин станом на дату розгляду спору зменшити розмір неустойки.

Враховуючи надане законом право суду на зменшення розміру штрафних санкцій, приймаючи до уваги суттєвий розмір заявленої АТ «Ю АР ДІ УКРАЇНСЬКІ ДОРОГИ» пені та 3% річних, а також, таку істотну обставину, як введення в Україні воєнного стану, що вплинуло на ефективність та можливість ведення господарської діяльності відповідачем, керуючись приписами ч. 3 ст. 551 ЦК України, ч.1 ст. 233 ГК України, та принципом збалансованості інтересів сторін, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про необхідність часткового задоволення клопотання відповідача та зменшення розміру нарахованої позивачем пені та 3% річних на 50%, за наслідком чого стягненню підлягають 107446,32 грн. пені, 6446,77 грн. 3% річних.

Доказів існування підстав для подальшого зменшення розміру нарахованої позивачем пені, 3% річних та інфляційних втрат до 10% від заявленої суми скаржником не надано.

Також колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбачено підстав для зменшення інфляційних нарахувань, що відповідає викладеній у постановах Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі №902/417/18, від 19.06.2019 року у справі №703/2718/16-ц правовій позиції. З огляду на викладене, апеляційний суд визнає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення пред`явлених до стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат до 10% від нарахованих сум.

Дослідивши матеріали справі, в межах доводів і вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції робить висновок, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дав належну оцінку доказам у справі та виніс законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. Доводи апеляційної скарги висновку місцевого господарського суду з огляду на вищезазначене не спростовують.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, а тому погоджується із рішенням Господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.

Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 269, 270, 273, 275, 276, 281-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства "АВТОМАГІСТРАЛЬ" на рішення Господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 21.03.2023 у справі №911/2174/22 залишити без змін.

3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.

4. Матеріали справи №911/2174/22 повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст судового рішення складено 11.09.2023

Головуючий суддя М.А. Руденко

Судді М.А. Барсук

Л.В. Кропивна