ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"08" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1375/23
Господарський суд Київської області у складі судді Гребенюк Т.Д.
за участю секретаря судового засідання Оксенюк А.О.,
про стягнення 487647,79 грн.
за участю представників сторін:
позивача- Іванченко А.В.;
відповідача- Параніч А.М.
Рішенням господарського суду Київської області від 25.08.2023 року (повний текст рішення складено 25.08.2023) позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" задоволено повністю.

29.08.2023 року від ТОВ "ЛТК Електрум" до суду надійшла заява про винесення додаткового рішення (вх. № 16391/23 від 29.08.2023 року), відповідно до якої представник просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 16000, 00 грн., а також 24382,38 грн. гонорару успіху.

Ухвалою Суду від 31.08.2023 року заяву про ухвалення додаткового рішення призначено для розгляду в судовому засіданні на 07.09.2023 року.

Від представника відповідача надійшло клопотання (вх.№17046/23 від 07.09.2023) про ознайомлення з матеріалами справи. Протокольною ухвалою Суду від 07.09.2023 вказане клопотання задоволено, судове засідання відкладене на 08.09.2023 о 12:30 год.

Від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу адвоката (вх.№17085/23 від 08.09.2023), за змістом якого представник просить зменшити суму витрат на 24382,38 грн. У клопотанні, представник відповідача зазначає, що з тексту наданої позивачем додаткової угоди до договору про надання правової допомоги вбачається, що право адвоката на отримання винагороди (гонорару успіху) за надання послуги пов`язане з настанням певної події. Цією подією, судячи з тексту, є стягненням в інтересах клієнта грошової суми з невказаної особи. Конкретний розмір винагороди залежить від стягнутої суми. Доказів настання цієї події, як стверджує відповідач, адвокатом не надано. Як зазначає представник відповідача, з урахуванням специфіки виконавчого провадження та можливого оскарження рішення, на сьогодні не відомо яка сума буде фактично стягнута з боржника, а отже, неможливо визначити суму, яка становить певну частку від стягнутої суми. Наголошує, що позивач (його представник) фактично не брав участі у розгляді справи, що істотно полегшило роботу адвоката позивача. Враховуючи усі наведені вище обставини, вважає, що заявлений адвокатом розмір витрат на оплату послуг адвоката не співмірний зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Тому, попри ту обставину, що акт про надання послуг адвоката клієнтом підписано, вважає, що немає підстав включати вказану в акті частину суми розміром 24382,38 грн. до судових витрат.

У судовому засіданні представник позивача просила заяву про стягнення витрат на правничу допомогу задовольнити, наголошувала, що стягнення таких витрат як «гонорар успіху» передбачений умовами укладеного між сторонами договору, акцентувала увагу на неможливості знецінення праці адвоката.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про стягнення витрат на правничу допомогу в частині стягнення «гонорару успіху» заперечував, вказував, що стягнення означених витрат необґрунтоване, просив зменшити суму витрат на правничу допомогу.

Розглянувши заяву ТОВ "ЛТК Електрум" про ухвалення додаткового рішення, Суд дійшов наступних висновків:

Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України).

Судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи (аналогічний висновок міститься у п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 242/4741/16-ц).

Згідно з ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За змістом ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина 8 статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3 статті 126 цього Кодексу).

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у суді представником ТОВ "ЛТК Електрум" надано: договір про надання правничої допомоги №0313-1 від 02.05.2023 р.; ордер серії АН № 1160385 від 04.05.2023 року; додаткову угоду №2 до договору про надання правничої допомоги №0313-1 від 02.05.2023 р.; акт приймання передачі наданої правничої допомоги за договором про надання професійної правничої допомоги № 0313-1 від 02.05.2023 року на суму 40 382,38 грн.

02.05.2023 року між ТОВ "ЛТК Електрум" та адвокатом Іванченко А.В. було укладено договір про надання правничої допомоги № 0313-1, відповідно до умов якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту правову (правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та у відповідності із законодавством України.

Відповідно до п. 5.1. договору за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар, сума якого узгоджується за згодою сторін та підтверджується актами надання послуг.

З акту надання послуг від 28.08.2023 року вбачається надання адвокатом Іванченко А.В. таких послуг: підготовка, складення та подання позовної заяви до Господарського суду Київської області про стягнення з Товариства з додатковою відповідальністю «Бровари-Молоко» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛТК Електрум» коштів у розмірі 487647,79 грн. на суму 12000,00 грн.; попереднє консультування Клієнта, вивчення наданих Клієнтом документів, вивчення судової практики, визначення та погодження із Клієнтом правової позиції у справі на суму 4000,00 грн., а також відображено суму оплати професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь клієнта (гонорар успіху) передбаченого п. 2 додаткової угоди № 2 в розмірі 5% суми, яку було стягнуто, а саме: 24382,38 грн.

Таким чином, понесені ТОВ "ЛТК Електрум" при розгляді справи №911/1375/23 у господарському суді Київської області витрати на професійну правничу допомогу в сумі 16000,00 грн. є документально підтвердженими, а заявлений розмір витрат на професійну допомогу відповідає критерію розумності вказаних витрат, є співмірним та пропорційним.

Щодо покладення на відповідча витрат на правову допомогу додатково до вказаної вище суми - 16000,00грн. у розмірі 24382,38 грн. ("гонорар успіху"), Суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При встановленні розміру гонорару, відповідно до частини третьої статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як "гонорар успіху", проте Суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2020 року в справі N 904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява N 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2020 зі справи N 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями у присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22.02.2005 у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v. Turkey, заява N 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70- 72).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема, у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Зазначена позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у справі N 910/3547/21 від 27.09.2022.

Отже, заявлена позивачем до стягнення з відповідача на підставі договору про надання правової допомоги сума як гонорар успіху не є безумовною підставою для відшкодування її в зазначеному розмірі за рахунок відповідача. Наразі судом враховано, що судові витрати на правничу допомогу у вигляді "гонорару успіху" за своєю суттю є додатковою оплатою за успішне завершення справи в суді ("гонорар успіху") до оплати за фактично надані послуги, про яку сторони договору про надання правової допомоги також домовились у договорі про надання правової допомоги.

При цьому суд не заперечує право адвоката та його довірителя на таку оцінку вартості та необхідності наданих послуг, але оцінює вказані обставини з точки зору можливості покладення таких витрат на іншу сторону у справі (відповідача).

Суд відзначає, що у цій справі підставою для звернення із заявою про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу є приписи статтей 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, і вимога позивача обумовлена саме необхідністю вирішити питання про розподіл сплачених ним судових витрат (визначених як професійна правнича допомога), що відповідно до вказаних норм процесуального права підлягають розподілу між сторонами.

Так, за змістом пункту 2 Додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №0313-1 від 02.05.2023, адвокат зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів у суді першої інстанції (Господарський суд Київської області), апеляційному (Північний апеляційний господарський суд) та Верховного Суді вартість послуг, зокрема «Оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь Клієнта (гонорар успіху) від суми яку буде стягнуто на користь клієнта, вартість 5%. Оплата послуг з представництва інтересів у суді сплачується протягом 3-х робочих днів з дня набрання судовим рішенням законної сили (п.3.1. Додаткової угоди №2).

Водночас, відповідно до п.1 Акту приймання передачі наданої правничої допомоги від 28.08.2023 за Договором про надання професійної правничої допомоги №0313-1 від 25.05.2023, вбачається, що Виконавцем за період з 02.05.2023 по 25.08.2023 виконано наступні послуги, зокрема «Оплата професійної правничої допомоги за прийняття рішення на користь Клієнта (гонорар успіху) 5% від суми, яку було стягнуто - 487647,79 грн., вартість послуги складає 24382,38 грн.

Суд зазначає, що положення додаткової угоди та Акту приймання передачі наданих послуг містять певні розбіжності щодо суми та порядку оплати «гонорару успіху».

Суд констатує, що така додаткова винагорода адвокату за досягнення позитивного рішення у справі як "гонорар успіху", за своїм змістом і правовою природою не є ціною договору (платою за надані послуги) у розумінні статей 632, 903 Цивільного кодексу України та статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а є платою за сам результат (позитивне рішення), досягнення якого відповідно до умов договору не ставиться в залежність від фактично наданих послуг, так як і не є професійною правничою допомогою в розумінні пункту 1 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не є послугою адвоката та не відноситься до судових витрат.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі N 904/4507/18 зазначила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2023 у справі № 910/15621/19.

За таких обставин, враховуючи те, що витрати на правничу допомогу у вигляді "гонорару успіху" визначені пунктом 2 Додаткової угоди №2 від 02.05.2023 в розмірі 24382,38 грн. не відповідають критерію розумності, оскільки не мають характеру необхідних, без понесення яких у позивача буде відсутня можливість захистити свої права та законні інтереси, не містять обґрунтування обсягу фактичних дій представника позивача, які достатньою мірою можуть бути співвіднесені із досягненням успішного результату, у зв`язку з чим їх відшкодування з огляду на обставини вказаної справи матиме надмірний характер, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, Суд доходить висновку про відсутність підстав для відшкодування "гонорару успіху" за рахунок відповідача та, відповідно, про задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, що підлягає розподілу між сторонами за заявою представника позивача (вх.№17085/23 від 08.09.2023р.).

Таким чином, за висновком суду, розподілу між сторонами підлягають понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу допомогу у розмірі 16000,00 грн. як такі, що є співмірними зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), та підтверджені наданими доказами. У зв`язку з наведеним, заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає задоволенню частково, а витрати на професійну правничу допомогу допомогу у розмірі 16000,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 74, 76-80, 123, 129, 236-238, 244 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1.Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бровари-Молоко" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Академіка Богомольця, буд. 5, код 00445825) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛТК Електрум" (03067, м. Київ, вул. Гарматна, 8, код 37780084) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 16000,00 грн. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовити.

3.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана учасниками справи до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне додаткове рішення складено 13.09.2023р.

Суддя Т.Д. Гребенюк