ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

(додаткове)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023м. ХарківСправа № 922/1912/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Кісильовій С.М.

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» про розподіл судових витрат (вх. 22746 від 25.08.2023) по справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» (Україна, 61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код особи 39820081)
до Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАДХЛІБ 2014» (Україна, 25014, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Олега Паршутіна, будинок 20, ідентифікаційний код особи 39251585)
про стягнення коштів
за участю представників:

позивача не з`явився

відповідача Десятерик В.В.

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2023 року Господарський суд Харківської області ухвалив рішення по справі № 922/1912/23, яким вирішив частково задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО», стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАДХЛІБ 2014» (Україна, 25014, Кіровоградська обл., місто Кропивницький, вулиця Олега Паршутіна, будинок 20, ідентифікаційний код особи 39251585) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» (Україна, 61002, Харківська обл., місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код особи 39820081) пеню - 403 222,34 грн, відсотки річних - 476 306,77 грн, інфляційні втрати - 16 603,97 грн та 21180,65 грн судового збору.

25.08.2023 до господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» надійшла заява (вх. № 22746) про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу по справі № 922/1912/23, в якій Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» просить суд ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання щодо розподілу судових витрат Позивача ТОВ «ТБ «НОВААГРО» (місцезнаходження: індекс 61002, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код юридичної особи: 39820081), а саме витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60 300, 00 грн (шістдесят тисяч триста гривень 00 копійок), визнати поважними причини пропуску строку доведення розміру фактично понесених судових витрат у зв`язку із розглядом та поновити його.

Ухвалою від 28.08.2023 подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 04.09.2023 о 12:30.

01.09.2023 за вх. 23503 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАДХЛІБ 2014» про зменшення витрат на правничу допомогу позивача.

У призначене на 04.09.2023 судове засідання з`явився представник відповідача, який висловив заперечення щодо розміру заявлених позивачем судових витрат і підтримав подану до суду заяву про зменшення витрат на правничу допомогу позивача.

Представник заявника у судове засідання з розгляду заяви не з`явився.

Відповідно до положень ч 3. ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Положеннями ч. 8 ст. 129 ГПК України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст. 221 ГПК України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

Звертаючись до суду із заявою про поновлення строку на подання доказів на підтвердження розміру понесених судових витрат позивач зазначав, що у зв`язку зі збройною агресією російською федерації, відбувалося несподіване відключення світла у період з 21 по 23 серпня 2023 року у зв`язку з чим Позивач фактично був позбавлений можливості зібрати докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу через неможливість роздрукувати їх за допомогою принтера.

Розглядаючи клопотання про поновлення строку, суд враховує, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених Господарським процесуальним кодексом (стаття 118 ГПК України).

Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію (ч. 1 ст. 119 ГПК України).Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (ч. 4 ст. 119 ГПК України).

Відповідно до ст. 119 ГПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого судом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Розглянувши клопотання про поновлення процесуального строку та враховуючи доводи заявника і ту обставину, що Харківська область входить до переліку регіонів, де ведуться бойові дії, суд вважає за необхідне його задовольнити.

Відповідно до положень ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями ст.126 ГПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження надання адвокатських послуг, заявником надано договір про надання правової допомоги № 2/ТБ від 04 травня 2020 року, додаткову угоду № б/н від 01 травня 2023 року до Договору про надання правової допомоги, акт приймання-передачі наданих послуг від 23 серпня 2023 року на суму 60 300, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1.3 Договору про надання правової допомоги Адвокатське об`єднання представляє інтереси Клієнта (ТОВ «ТБ «НОВААГРО») у судових органах, зокрема у господарських судах.

Відповідно до додаткової угоди до Договору Адвокатське об`єднання зобов`язалося надати такі послуги:

1) скласти позовну заяву від ТОВ «ТБ «НОВААГРО» до ТОВ «КІРОВОГРАДХЛІБ 2014» про стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків річних, а також підготувати інші процесуальні документи, що будуть пов`язані із розглядом даної справи у суді;

2) супроводжувати справу в Господарському суді Харківської області;

3) надавати консультацій з/без вивчення документів.

Послуги, пов`язані з провадженням у даній справі, надавав представник ТОВ «ТБ «НОВААГРО» адвокат АО «ЛВ» Крайз Олександр Ігорович, а саме: Послуги щодо складання позовної заяви, відповіді на відзив ТОВ «ТБ «НОВААГРО» до ТОВ «КІРОВОГРАДХЛІБ 2014» у справі № 922/1912/23; надавав консультацій з/без вивчення документів; послуги щодо представництва Позивача в судовому засіданні, а також адвокат АО «ЛВ» Чоломбитько Юлія Олександрівна, а саме послуги щодо представництва Позивача в судовому засіданні. На підтвердження наданих послуг за Договором про надання правової допомоги сторони підписали акт приймання-передачі наданих послуг від 23 серпня 2023 року на суму 60 300, 00 грн (шістдесят тисяч триста гривень 00 копійок).

За надані послуги за Договором про надання правової допомоги та додатковою угодою № б/н від 01 травня 2023 року ТОВ «ТБ «НОВААГРО» зобов`язалося сплатити протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг за Договором.

Об`єднана палата Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду в постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 зазначала, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 126 цього Кодексу).

Враховуючи викладене, надані позивачем документи та умови договору про надання правової допомоги досліджені судом та визнаються належними доказами понесених ТОВ «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» витрат на професійну правничу допомогу в процесі розгляду даної господарської справи.

Згідно з ч. 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Заявляючи клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу відповідач вказував, що заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу таким, що не відповідає ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, заявлений позивачем розмір витрат не відповідає критеріям співмірності, реальності, адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, такі витрати не мають характеру необхідних, а отже, їх розмір є необґрунтованим.

Надаючи оцінку обґрунтованості розміру заявлених судових витрат і зазначеним доводам відповідача, суд враховує, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява N 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Водночас за змістом частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Судом враховано складність справи, обсяг наданої правничої допомоги, яка була перелічена представником позивача, ціну позову, значимість справи для сторін, а також їх поведінку під час розгляду спору та не вбачається підстав для визнання обґрунтованими доводів відповідача щодо невідповідності судових витрат фактично наданим послугам або їх завищення.

Суд зазначає, що втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 Цивільного кодексу України, принципу pacta sunt servanda та принципу захисту права працівника або іншої особи на оплату та своєчасність оплати за виконану працю, закріпленому у статті 43 Конституції України.

З огляду на встановлені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру судових витрат позивача на правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги було задоволено частково, суд покладає на відповідача витрати позивача на правничу допомогу пропорційно розміру задоволених вимог (в частині відмовлених позовних вимог, без вирахування суми, на яку було зменшено нарахування пені та відсотків річних), а саме в розмірі 53579,54 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 129, 221, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» про поновлення строку на подання доказів розміру фактично понесених судових витрат на правничу допомогу.

Частково задовольнити заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» (вх. 22746 від 25.08.2023) про розподіл судових.

Ухвалити у справі № 922/1912/23 додаткове рішення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КІРОВОГРАДХЛІБ 2014» (Україна, 25014, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця Олега Паршутіна, будинок 20, ідентифікаційний код особи 39251585) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВИЙ БУДИНОК „НОВААГРО» (Україна, 61002, Харківська область, місто Харків, вулиця Чернишевська, будинок 66, ідентифікаційний код особи 39820081) витрати на правничу допомогу в розмірі 53579,54 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 07.09.2023.

Суддя Л.С. Лаврова