ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 Справа № 917/20/23

за позовною заявою ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС», Ідентифікаційний код 39501849, Місцезнаходження: Україна, 04080, місто Київ, вул.Юрківська, будинок 28, офіс 3, Елект. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1

до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «УЗТК ТРЕЙД», Ідентифікаційний код 43075713, Місцезнаходження: Україна, 36008, Полтавська обл., місто Полтава, вул. Автобазівська, будинок 2/9, Елект. пошта:

про стягнення 3 947 593,54 грн

Суддя Киричук О.А.

Секретар судового засідання Тертична О.О.

Представники сторін:

від позивача Обертинська - Єніч А.О., посвідчення КВ № 6291 від 27.12.18

від відповідача Слуцький О.В., посвідчення № 3827 від 08.04.21

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» про стягнення 3 947 593,54 грн. заборгованості за Договором на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, що складається з: плати за понаднормове користування вагонами на вивантаженні за Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року та Додатковою угодою № 6/1 від 12.04.2022 року у сумі 342 000 грн; плати за понаднормове користування вагонами на вивантаженні за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року у сумі 336 000 грн.; плати за понаднормове користування вагонами на вивантаженні за Додатковою угодою № 8 від 30.05.2022 року у сумі 32 400 грн.; плати за користування вагонами за маршрутом слідування відповідно до Додаткової угоди № 8 від 30.05.2022 року у сумі 315 000 грн.; додаткових витрат за Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року, Додатковою угодою № 6/1 від 12.04.2022 року в сумі 1 151 108 грн.; додаткових витрат за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року у сумі 1 577 736 грн.; пені за прострочення виконання зобов`язання в сумі 135 826,85 грн; 3 % річних в сумі 8 149, 61 грн; інфляційного збільшення боргу в сумі 49 373,08 грн.

Суд ухвалою від 06.01.2023 року постановив прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 917/20/23, справу розглядати у порядку загального позовного провадження.

Також, разом з позовною заявою позивачем подана заява про забезпечення позову, у якій позивач просить накласти арешт на грошові кошти у розмірі: 3 947 593,54 грн., які знаходяться на банківських рахунках Відповідача.

Ухвалою від 31.01.2023 року суд відмовив у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

Від Відповідача на адресу суду надійшли відзив на Позовну заяву та клопотання про витребування доказів.

У клопотанні про витребування доказів Відповідач просив суд витребувати у Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32 наступні документи: копії документів Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», його філій, або підрозділів, які встановлювали обмеження залізничних перевезень до / від станції призначення: «БЕЛЬЦ-ОРАШ» (Молдова - 392305) з 01.04.2022 року по 31.07.2022 року; копії документів, які встановлювали обмеження залізничних перевезень до / від санкції призначення: «БЕЛЬЦ-ОРАШ», (Молдова - 392305), зокрема: ЦД/108 від 16.05.2022 року та ЦД/91 від 03.05.2022 року.

Ухвалою від 31.01.2023 року судом задоволено клопотання Відповідача та витребувано зазначені документи у Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, в особі філії «Центр транспортної логістики» Акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Федорова, буд. 32.

На виконання ухвали від 31.01.2023 року АТ «Укрзалізниця» було надано копію листа від 16.05.2022 року № ЦД/108 щодо обмеження перевезення до / від станції призначення: «БЕЛЬЦ-ОРАШ» (Молдова - 392305) з 18.05.2022 року до відміни, а також копію листа від 03.05.2022 року № ЦД/91 щодо введення обмеження перевезень до / від станції призначення: ЧФМ (23), ЧФР (53) через Могилів - Подільский (екс.), Сокиряни (експ.), Льв (368102) для всіх одержувачів.

16.02.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» звернулося до Господарського суду Полтавської області з заявою про забезпечення доказів шляхом витребування доказів (вх. № 2109 від 16.02.23), зокрема, шляхом звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до Міністерства юстиції Республіки Молдова з проханням про отримання в Молдовській залізниці (Calea Fe Moldova) інформації та копій документів (залізничних накладних), що підтверджують дату прибуття на залізничну станцію Бельц - Ораш залізничних вагонів відправлених зі станції Гадяч ім.Сергієнка М.І. (Україна) та станції Абазівка (Україна), а також на залізничну станцію Халмеу зі станції Абазівка (Україна).

Ухвалою від 23.02.2023 року у задоволенні заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» про забезпечення доказів шляхом витребування доказів (вх. № 2109 від 16.02.23) відмовлено.

Ухвалою від 09.03.2023 року судом закрито підготовче провадження по справі № 917/20/23.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 року у справі № 917/20/23.

Ухвалою від 23.03.2023 року судом зупинено провадження у справі № 917/20/23 до розгляду Східним апеляційним господарським судом апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 року у справі № 917/20/23 та повернення матеріалів справи до Господарського суду Полтавської області.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 19.04.2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Полтавської області від 23.02.2023 року у справі № 917/20/23 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.07.2023 року поновлено провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судом встановлено наступні обставини:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» (надалі - Позивач,) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД» (надалі - Відповідач) було укладено Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року (далі - Договір). Умовами Договору передбачені наступні пункти.

Експедитор (Позивач) бере на себе зобов`язання за плату та за рахунок Клієнта (Відповідача) надавати послуги з організації перевезення зернових, зернобобових, олійних культур та продуктів їх переробки або інших вантажів (надалі по тексту - «вантаж») зазначених Клієнтом залізничним транспортом, а також виконання інших дій, необхідних для виконання обов`язків за даним Договором і погоджених з Клієнтом, (п. 1.1. Договору).

Діяльність сторін регламентується даним Договором, існуючими положеннями СМГС, національним транспортним правом та іншими нормативними актами держав, по території яких переміщується вантаж, (п. 1.3. Договору).

Експедитор має право на відшкодування в погоджених із Клієнтом обсягах додаткових видатків, які виникли в нього при виконанні даного Договору, якщо такі видатки здійснювалися в інтересах Клієнта; Експедитор, якщо буде потреба може залучати для виконання своїх зобов`язань третіх осіб, за умови, що він відповідає за їхні дії як за свої власні й залишається відповідальним перед Клієнтом за виконання умов Договору, (п. 2.1. Договору).

Експедитор зобов`язаний, зокрема, повідомляти Клієнту дату відправлення вагонів, усі відомості про хід виконання робіт, про додатково понесені видатки пов`язані з організацією й оформленням перевезення, (п. 2.3. Договору).

Факт надання послуг Експедитором і виконання їм своїх зобов`язань за договором підтверджуються залізничною накладною та Актом виконання робіт / надання послуг, (п. 2.5. Договору).

Експедитор має право відкласти строки виконання свого зобов`язання без понесення відповідальності в наступних випадках, зокрема, заборона навантаження «Укразалізниці» на станції призначення, неузгодження АРМ графіка навантаження одержувачем, (п. 2.6. Договору).

Оплата Клієнтом здійснюється на розрахунковий рахунок Експедитора в наступній пропорції: 80% в якості передоплати згідно виставленого рахунку; 20% вартості, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками обох Сторін акту приймання передачі наданих послуг за кількість фактично відправленого вантажу в пункт призначення, (п. 3.2. Договору).

Вартість робіт і послуг третіх осіб, вартість адміністративних послуг, вартість видачі й оформлення документів, збори, платежі, які не були передбаченими Сторонами, але є необхідними для виконання Договору, покладають на Клієнта і він зобов`язаний їх відшкодувати Експедиторові, (п. 3.3. Договору).

За прострочення в оплаті розрахунків Експедитора по Договору Клієнт додатково оплачує штрафні санкції - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення. Штрафні санкції за невиконання грошового зобов`язання нараховуються протягом не більше 1 (одного року) з моменту виникнення прострочення, (п. 5.1. Договору).

Судом встановлено, що між Позивачем та Відповідачем було укладено Додаткові угоди № 1 - 8 та 6/1 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 05.11.2021 року № 05112021.

Саме за Додатковими угодами № 6, 6/1, 7 та 8 у сторін виник спір щодо стягнення плати з понаднормове користування вагонами та стягнення додаткових витрат.

Згідно з Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року до Договору, Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується надати послуги з організації здійснення перевезення вантажу залізничним транспортом - надати власний рухомий склад для здійснення перевезення наступного вантажу згідно заявки Клієнта: продукція - насіння соняшника, кількість вагонів - 19 вагонів-зерновозів, загальна вага 1000, 000 т+-5%, насипом, станція відправлення 427007 Гадяч, Південної залізниці, станція призначення 393205 Белць-ораш, Республіка Молдова.

Договірна ціна комплексного транспортно-експедиційного обслуговування з перевезення вказаного вантажу по вказаному по маршруту становить: 31 900, 00 (тридцять один дев`ятсот грн., 00 коп.) грн/вагон (в т.ч. ПДВ);

Загальна сума наданих послуг попередньо становить 606 100, 00 (шістсот шість тисяч сто грн., 00 коп.,) гривень +/- 5 %; (в т.ч. ПДВ);

У вартість комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить: оплата залізничного тарифу подачі порожнього вагону на станцію відправлення; користування вагонами; оплата залізничного тарифу по території УЗ завантаженого вагону - за рахунок Клієнта; оплата додаткових станційних зборів - за рахунок Клієнта; встановлення ЗПП на вагони - за рахунок Клієнта; винагорода експедитора - за рахунок Клієнта; сертифікація згідно заявки - за рахунок Клієнта.

У ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить вартість користування вагонами на станції завантаження та вивантаження по 2 (дві) доби. У випадку перевищення вказаного строку з причин не подачі вагонів на завантаження, не завантаження після подачі, не прийняття до перевезення з причин відсутності організації «Клієнтом» підтвердження заявки в АС - Месплан з боку станції призначення (портового терміналу) та перевищення вказаного строку на станцію вивантаження - Клієнт оплачує окрім договірної ціни комплексного транспортно-експедиційного обслуговування плату за користування вагонами в розмірі: 1 200, 00 грн. (кожна розпочата доба вважається, як повна), що нараховується починаючи з 3-ьої доби з дати прибуття порожнього вагону на станцію відправки до моменту адресації завантаженого вагона на станцію призначення та/або з 3-ьої доби з дати прибуття загруженого вагону на станцію призначення до моменту адресації порожнього вагону з під вивантаження, (п. 3. Додаткової угоди № 6 до Договору).

У ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування не входить вартість зберігання і навантаження товару на елеваторі, робота тепловоза та інші послуги на елеваторі. Додаткові витрати Експедитора при виконанні заявки Клієнта будуть враховані у акті виконаних робіт, (п. 4. Додаткової угоди № 6 до Договору).

Аналогічні положення щодо оплати понаднормового використання вагонів містили Додаткові угоди № 6/1 та 7.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди № 8 від 30.05.2022 року у ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить вартість користування вагонами на станції завантаження та вивантаження по 2 (дві) доби. У випадку перевищення вказаного строку з причин не подачі вагонів на завантаження, не завантаження після подачі, не прийняття до перевезення з причин відсутності організації Клієнтом підтвердження заявки в АС-Месплан з боку станції призначення (портового терміналу), та перевищення вказаного строку на станції вивантаження - Клієнт оплачує окрім договірної ціни комплексного транспортно-експедиційного обслуговування плату за користування вагонами в розмірі 1200 грн (кожна розпочата доба вважається як повна), що нараховується, починаючи з 3-ьої доби з дати прибуття порожнього вагона на станцію відправки до моменту адресації завантаженого вагона на станцію призначення та/або з 3-ьої доби з дати прибуття згруженого вагона на станцію призначення до моменту адресації порожнього вагону з під вивантаження.

Згідно з Додатковою угодою № 8 від 30.05.2022 року до Договору, Клієнт доручає, а Експедитор зобов`язується надати послуги з організації здійснення перевезення вантажу залізничним транспортом - надати власний рухомий склад для здійснення перевезення наступного вантажу згідно заявки Клієнта: продукція - насіння соняшника, кількість вагонів - 18, загальна вага 850,000 т +- 5%, насипом, станція відправлення 447602 Абазівка, Південної залізниці, станція призначення 393205 Белць-Ораш, Республіка Молдова.

Договірна ціна комплексного транспортно-експедиційного обслуговування з перевезення вказаного вантажу по вказаному по маршруту становить: 46 800,00 (сорок шість тисяч вісімсот грн., 00 коп.) грн/вагон (в т.ч. ПДВ);

Загальна сума наданих послуг попередньо становить 824 400,00 (вісімсот двадцять чотири тисячі чотириста грн., 00 коп.,) гривень +/- 5 %; (в т.ч. ПДВ);

У вартість комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить: оплата залізничного тарифу подачі порожнього вагону на станцію відправлення; користування вагонами; оплата залізничного тарифу по території УЗ завантаженого вагону - за рахунок Клієнта; оплата додаткових станційних зборів - за рахунок Клієнта; встановлення ЗПП на вагони - за рахунок Клієнта; винагорода експедитора - за рахунок Клієнта; сертифікація згідно заявки - за рахунок Клієнта,

У ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить вартість користування вагонами на станції завантаження та вивантаження по 2 (дві) доби.

У випадку перевищення вказаного строку з причин не подачі вагонів на завантаження, не завантаження після подачі, не прийняття до перевезення з причин відсутності організації «Клієнтом» підтвердження заявки в АС - Месплан з боку станції призначення (портового терміналу) та перевищення вказаного строку на станцію вивантаження - Клієнт оплачує окрім договірної ціни комплексного транспортно-експедиційного обслуговування плату за користування вагонами в розмірі: 1 200, 00 грн. (кожна розпочата доба вважається, як повна), що нараховується починаючи з 3-ьої доби з дати прибуття порожнього вагону на станцію відправки до моменту адресації завантаженого вагона на станцію призначення та/або з 3-ьої доби з дати прибуття загруженого вагону на станцію призначення до моменту адресації порожнього вагону з під вивантаження, (п. 3. Додаткової угоди № 8 до Договору).

Враховуючи те, що в зобов`язання Експедитора не включаються послуги вантажовідправника, у випадку перевищення 30-добового строку користування вагонами з моменту їх прибуття на станцію завантаження до моменту вивантаження на станції призначення та адресації порожнього на наступну станцію навантаження згідно інструкцій Експедитора, Клієнт сплачує Експедитору плату за користування вагонами, яка визначається у вигляді ставки в розмірі 1500, 00 (одна тисяча п`ятсот) грн, у тому числі ПДВ за один вагон у добу (кожна розпочата доба вважається як повна), що нараховується починаючи з 30-тої доби з дати прибуття порожнього вагона на станцію відвантаження, до моменту адресації порожнього вагона на станцію призначення, вказану Експедитором, (п. 4. Додаткової угоди № 8 до Договору).

Факт надання послуг підтверджується актами надання послуг, залізничними накладними, а також не оспорюється Відповідачем.

Так, у позовній заяві Позивачем було визначено стягнення плати за понаднормове користування вагонами на вивантажені за Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року до Договору та за Додатковою угодою № 6/1 від 12.04.2022 року до Договору (маршрут зі станції Гадч ім. Сергієнко Миколи Івановича до станції Бельц - Ораш) у розмірі: 342 000 грн. За понаднормове користування вагонами на вивантажені за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року до Договору (маршрут зі станції Абазівка до станції Бельц - Ораш) у розмірі: 336 000, 00 грн., а також за Додатковою угодою № 8 від 30.05.2022 року до Договору (маршрут зі станції Абазівка до станції Бельц - Ораш) у розмірі: 32 400, 00 грн.

Окрім того, Позивачем за понаднормове користування вагонами за маршрутом слідування відповідно до Додаткової угоди № 8 від 30.05.2022 року до Договору визначено суму стягнення: 315 000, 00 грн. Отже, загальний розмір стягнення коштів за понаднормове користування вагонами, що визначений Позивачем у позовній заяві, складає: 1 025 400, 00 грн.

Також, у позовній заяві позивачем розраховано розмір додаткових витрат, пов`язаних з використанням Відповідачем за Додатковою угодою № 6 та 6/1 до Договору, для перевезення за маршрутом Гадяч - Белць-Ораш залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» за Договором № 280120, що становить: 979 608,00 грн., а також пов`язаних з використанням Відповідачем для перевезення за маршрутом Гадяч - Белць-Ораш залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «АГРОПАРТНЕР» за Договором № 28012022-1 від 28.01.2022 року становить: 171 500 грн.

Визначений Позивачем розмір додаткових витрат за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року, пов`язаних з використанням Відповідачем для перевезення за маршрутом Абазівка - Белць-Ораш залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» за Договором № 280120 від 28.01.2020 р., становить 1 577 736 грн.

Також, за порушення Відповідачем грошового зобов`язання, Позивачем нараховано пені - 135 826,85 грн; 3 % річних - 8 149, 61 грн. та інфляційних втрат - 49 373, 08 грн.

З боку Відповідача було надано відзив на позовну заяву з копіями залізничних накладних, що відображають дати прибуття призначення вагонів. У відзиві на позовну заяву Відповідач заперечує факт понаднормового використання вагонів, а також підстави для компенсації додаткових витрат.

В обгрунтування своєї позиції Позивачем було надано відповідь на відзив зі змісту якої вбачається, що у зв`язку із відсутністю у Позивача точних даних щодо дат прибуття вагонів на станцію призначення та дат адресації порожніх вагонів після вивантаження, а також ненадання відповідних даних АТ «Українська залізниця» на відповідні запити, розрахунок вартості перевищення строку користування вагонами було здійснено орієнтовно, відповідно до довідки дислокації вагонів, сформованої в електронному вигляді. Позивач зазначив, що після отримання від Відповідача відповіді на відзив та залізничних накладних, він зміг встановити точні дані щодо дат прибуття на станцію призначення більшої частини вагонів щодо користування якими було заявлено позовні вимоги, а також адресації цих порожніх вагонів після вивантаження, тому надав скориговані розрахунки вартості понаднормового користування вагонами.

Так, у відповіді на відзив Позивач скоригував стягнення плати за понаднормове користування вагонами на вивантажені за Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року до Договору та за Додатковою угодою № 6/1 від 12.04.2022 року до Договору (маршрут зі станції Гадяч ім. Сергієнко Миколи Івановича до станції Бельц - Ораш) та визначив її суму розмірі 49 200 грн. За понаднормове користування вагонами на вивантажені за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року до Договору (маршрут зі станції Абазівка до станції Бельц - Ораш) Позивач скоригував суму на 90 000 грн., а також за Додатковою угодою № 8 від 30.05.2022 року до Договору (маршрут зі станції Абазівка до станції Бельц - Ораш) у розмірі 7 200 грн.

За понаднормове користування вагонами за маршрутом слідування відповідно до Додаткової угоди № 8 від 30.05.2022 року до Договору Позивач скоригував суму стягнення, яка складає 57 000 грн. Загальний розмір стягнення коштів за понаднормове користування вагонами, що скоригований Позивачем складає 203 400 грн.

Також, Позивач скоригував розмір додаткових витрат, пов`язаних з використанням Відповідачем за Додатковою угодою № 6 та 6/1 до Договору, для перевезення за маршрутом Гадяч-Белць-Ораш залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» за Договором № 280120, що становить 905 334 грн., а також пов`язаних з використанням Відповідачем для перевезення за маршрутом Гадяч - Белць-Ораш залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «АГРОПАРТНЕР» за Договором № 28012022-1 від 28.01.2022 року, що становить 138 500грн. Розмір додаткових витрат за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року, пов`язаних з використанням Відповідачем для перевезення за маршрутом Абазівка - Белць-Ораш залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» за Договором № 280120 від 28.01.2020 року був скоригований та визначений у розмірі 1 026 180 грн.

Під час розгляду справи по суті представник Позивача усно зазначила, що на адресу Відповідача було направлено Акт надання послуг від 17.08.2022 року № 505 за понаднормове користування вагонами на вивантаженні на загальну суму 953 400 грн. з ПДВ, який на її думку є узгоджений сторонами, адже у відповідності до п. 4.4. Договору, передбачено, що за результатами кожного перевезення Сторони погоджують і підписують Акт виконаних робі/наданих послуг. Не повернення «Клієнтом» спрямованого йому для підписання Акту виконаних робіт/наданих послуг або не надання письмових заперечень по ньому в 5 (п`яти) денний строк від дня одержання, визнається Сторонами, як згода «Клієнта» виконаних робіт/наданих послуг (підписання Акту виконаних робіт/наданих послуг «Клієнта» без заперечень).

З`ясувавши позиції сторін та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що заявлені Позивачем позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

З приводу позовних вимог про стягнення коштів за понадстрокове користування вагонами.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості, (ч. ст. 627 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами, (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, (ч. 1 ст. 526 ЦК України).

Отже, уклавши Договір на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року та додаткові угоди до нього, Позивач та Відповідач погодили умови, які є обов`язковими для виконання з обох сторін.

Згідно з п. 3 Додаткової угоди № 6, 6/1, 7 та 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, у ціну комплексного транспортно-експедиційного обслуговування входить вартість користування вагонами на станції завантаження та вивантаження по 2 (дві) доби. У випадку перевищення вказаного строку з причин не подачі вагонів на завантаження, не завантаження після подачі, не прийняття до перевезення з причин відсутності організації «Клієнтом» підтвердження заявки в АС - Месплан з боку станції призначення (портового терміналу) та перевищення вказаного строку на станцію вивантаження - Клієнт оплачує окрім договірної ціни комплексного транспортно-експедиційного обслуговування плату за користування вагонами в розмірі: 1 200 грн. (кожна розпочата доба вважається, як повна), що нараховується починаючи з 3-ьої доби з дати прибуття порожнього вагону на станцію відправки до моменту адресації завантаженого вагона на станцію призначення та/або з 3-ьої доби з дати прибуття загруженого вагону на станцію призначення до моменту адресації порожнього вагону з під вивантаження.

Отже, умовами Договору передбачено, що за користування вагонами на станціях завантаження та вивантаження більше ніж два дні, Відповідач має сплатити додаткову плату у розмірі 1 200 грн.

Згідно п. 4 Додаткової угоди № 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, враховуючи те, що в зобов`язання Експедитора не включаються послуги вантажовідправника, у випадку перевищення 30-добового строку користування вагонами з моменту їх прибуття на станцію завантаження до моменту вивантаження на станції призначення та адресації порожнього на наступну станцію навантаження згідно інструкцій Експедитора, Клієнт сплачує Експедитору плату за користування вагонами, яка визначається у вигляді ставки в розмірі 1500 грн, у тому числі ПДВ за один вагон у добу (кожна розпочата доба вважається як повна), що нараховується починаючи з 30-тої доби з дати прибуття порожнього вагона на станцію відвантаження, до моменту адресації порожнього вагона на станцію призначення, вказану Експедитором.

Відповідач заперечує факт понаднормового користування вагонів на станціях завантаження та вивантаження, але подані ним залізничні накладні, разом з доказами Позивача та таблицями розрахунків, що зазначені у відповіді на відзив, підтверджують наявність понаднормового користування вагонами.

Наявність обмежень АТ «Укрзалізниця» на перевезення не може бути підставою для незастосування п. 3 Додаткової угоди № 6, 6/1, 7 та № 8 та п. 4 Додаткової угоди № 8, адже додаткова плата була погоджена сторонами і її незастосування буде суперечити ст.ст. 627 та 629 ЦК України.

Подана Позивачем у відповіді на відзив на позовну інформація з таблицями розрахунків простою вагонів відповідає даним, що містять залізничні накладні.

Натомість, у позовній заяві та відповіді на відзив, Позивач обраховує стягнення за понаднормове користування вагонами, у відповідності до п. 3 Додаткових угод №№ 6, 6/1 та 7 тим, що Відповідач має сплатити 1200 грн. за одну добу використання одного вагону.

Однак, така позиція Позивача не відповідає умовам Додаткових угод №№ 6, 6/1, 7 та № 8 і є нічим іншим, як невірним трактуванням їх положень.

Аналізуючи зміст п. 3 Додаткових угод №№ 6, 6/1, 7 та 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, суд приходить до висновку, що сторонами було погоджено строк використання вагонів на станціях завантаження та вивантаження - 2 доби, у разі перевищення якого Відповідач має сплатити 1 200 грн.

Суд приймає до уваги увагу, що умовами п. 3 Додаткових угод №№ 6, 6/1, 7 та № 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року не передбачено, що плата у розмірі 1 200 грн. здійснюється за кожен вагон та кожен день понаднормового користування.

Тобто, п. 3 Додаткових угод містить умову сплати коштів за факт перевищення строку користування, а не за тривалість такого перевищення.

Враховуючи відсутність у п. 3 Додаткових угод №№ 6, 6/1, 7 та № 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року узгодження про нарахування додаткової плати у розмірі 1 200 грн. саме за один вагон та одну добу, а також враховуючи кількість вагонів за кожною конкретно додатковою угодою, понаднормове користування, яких різниться, суд приходить до висновку, що з Відповідача мають бути стягнуті 1 200 грн. за кожною Додатковою угодою №№ 6, 6/1, 7 та № 8.

Суд приймає до уваги, що у п. 4 Додаткової угоди № 8 Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, уже передбачена сплата коштів за понаднормове використання вагонів у розмірі 1 500 грн. саме за один вагон у добу, що нараховуються починаючи з 30 - тої доби з дати прибуття порожнього вагона на станцію відвантаження, до моменту адресації порожнього вагона на станцію призначення, вказану Експедитором.

Тобто, сторонами було погоджено конкретні умови застосування п. 3 Додаткової угоди № 6, 6/1, 7 та № 8, а також п. 4 Додаткової угоди № 8.

За п. 4 Додаткової угоди № 8 Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року Позивачем було вірно обраховано плату за понаднормове користування вагонами № 95077228, 95415535, 95415634, 95416152, за маршрутом слідування у розмірі 57 000 грн.

Таким чином, за п. 3 Додаткових угод №№ 6, 6/1, 7 та 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року з Відповідача підлягають стягненню кошти у розмірі 4 800 грн. - за кожен факт перевищення Відповідачем дводенного строку користування вагонами на станціях завантаження та вивантаження за відповідною додатковою угодою, а також кошти у розмірі 57 000 грн. за п. 4 Додаткової угоди № 8 Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року.

З приводу аргументів представника Позивача про узгодження Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505, що були заявлені в усній формі під час розгляду справи по суті, суд зазначає наступне.

Звертаючись з позовною заявою до суду Позивач надав до позовної заяви копію претензії № 14-09-2 від 14.09.2022 року на загальну суму 3 875 310 грн., рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення та опису вкладення у цінний лист 997 з яких вбачається направлення Відповідачеві Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505 з Додатком № 1 та № 2 до нього, а також надав листи Відповідача від 30.11.2022 року № 30/08-22-1 та від 19.10.2022 року № 19/10-22-1.

Зі змісту зазначених документів судом встановлено, що листом від 30.11.2022 року № 30/08-22-1 Відповідач висловив свої заперечення щодо змісту Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505.

При цьому, у заявах по суті справи, Позивач не посилався на застосування п. 4.4. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року та погодження сторонами Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505, зокрема, у позовній заяві та відповіді на відзив. Дані обставини також не є підставою заперечень у заявах по суті з боку Відповідача.

У позовній заяві Позивачем визначено позовні вимоги про стягнення з Відповідача 3947593,54 грн., що складається з: плати за понаднормове користування вагонами на вивантаженні за Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року та Додатковою угодою № 6/1 від 12.04.2022 року в сумі 342 000,00 грн.; плати за понаднормове користування вагонами на вивантаженні за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року в сумі 336 000 грн; плати за понаднормове користування вагонами на вивантаженні за Додатковою угодою № 8 від 30.05.2022 року в сумі 32 400 грн; плати за користування вагонами за маршрутом слідування відповідно до Додаткової угоди № 8 від 30.05.2022 року в сумі 315 000 грн; додаткових витрат за Додатковою угодою № 6 від 12.04.2022 року, Додатковою угодою № 6/1 від 12.04.2022 року в сумі 1 151 108 грн; додаткових витрат за Додатковою угодою № 7 від 13.04.2022 року в сумі 1 577 736 грн.; пені за прострочення виконання зобов`язання в сумі 135 826, 85 грн.; 3 % річних в сумі 8 149, 61 грн.; інфляційного збільшення боргу в сумі 49 373, 08 грн.

Отже, за понаднормове використання вагонів за Додатковими угодами № 6, 6/1, 7 та 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, Позивачем визначено позовні вимоги у розмірі 1 025 400, 00 грн.

При цьому, обрахунок суми штрафних санкцій Позивач здійснював з суми Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505 - 953 400, 00 грн.

Аналізуючи зміст Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505, а також таблиць розрахунку понаднормового користування вагонами, що зазначені у Позовній заяві суд встановив розбіжність у проведених Позивачем розрахунках щодо строку користування вагонами та його вартості.

Тобто, розмір заявленої Позивачем суми коштів, яка підлягає стягненню не відповідає тій, що зазначена в Акті надання послуг від 17.08.2022 року № 505.

Окрім того, у відповіді на відзив у своїх розрахунках Позивачем скориговано розмір заборгованості за понаднормове використання вагонів з боку Відповідача з огляду на отримання копій залізничних накладних разом відзивом на позовну заяву, згідно яких можливо встановити точні дані щодо дат прибуття на станцію призначення більшої частини вагонів.

Також, у відповіді на відзив зазначено, що Позивачем було здійснено орієнтовний розрахунок вартості перевищення строку користування вагонами.

Тобто, у відповіді на відзив на позовну заяву Позивачем визнано вартість понаднормового користування вагонами, згідно Додаткових угод №№ 6, 6/1, 7 та № 8 до Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року на загальну суму 203 400 грн. Факт надання послуг також підтверджуються копіями залізничних накладних на які посилається Позивач.

Додаткових аргументів щодо вищевикладеного у письмових заявах по суті Позивач не зазначав.

Відповідно до ч. 1, 2 та 5 ст. 161 ГПК України, при розгляді справи судом в порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом.

Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Суд може дозволити учаснику справи подати додаткові пояснення щодо окремого питання, яке виникло при розгляді справи, якщо визнає це необхідним.

Згідно з ч. 1 ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, положення ст.ст. 14 та 161 ГПК України визначають, що сторони мають викласти свої аргументи, якими обгрунтовують свої вимоги або заперечення у письмовому вигляді, у заявах по суті, а суд розглядає їх у межах заявлених вимог і на підставі доказів поданими учасниками справи або витребуваними судом.

Узгодження заборгованості у розмірі 953 400 грн. між Позивачем та Відповідачем за Актом надання послуг від 17.08.2022 року № 505 на підставі п. 4.4. Договору не були підставами звернення з позовом у даній справі.

У поданих Позивачем заявах по суті не вбачається аргументації (підстав) щодо застосування п. 4.4. Договору та погодження Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505, що є фактично новою заявленою Позивачем підставою вирішення даного спору.

Додаткових письмових пояснень щодо вказаних обставин Позивач не надавав, з клопотанням про необхідність їх надання до суду не звертався.

Враховуючи те, що під час розгляду справи, у відповідності до положень ст. 161 ГПК України Позивач не подавав заяв по суті, у яких були б викладені підстави для стягнення коштів саме у розмірі 953 400 грн., які на його думку є узгодженими за Актом надання послуг від 17.08.2022 року № 505, суд не може розглядати їх, як ті, що заявлені у межах заявлених позивачем вимог.

Згідно з ч. 3 ст. 46 ГПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

У постанові від 25.06.2019 року по справі № 924/1473/15 Велика Палата Верховного Суду зазначила наступну правову позицію щодо визначення підстав позову:

« 7.42. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

7.43. Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв`язку з цим господарський суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.».

Оскільки обставини щодо направлення Відповідачеві Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505 виникли до пред`явлення позову у даній справі і її зазначення не зберігає первісну підставу позову у частині заявлених позовних вимог про стягнення коштів за понаднормове користування вагонами, адже стосується узгодження заборгованості з обох сторін, а не спору щодо її розміру, а зазначена сума заборгованості у заявах по суті та в Акті надання послуг від 17.08.2022 року № 505 (у визначені строків та вартості використання вагонів) різниться, дану обставину не можна вважати новою, або нововиявленою і такою, що не змінює підстави позову.

Отже, зазначаючи в усній формі про застосування п. 4.4. Договору у даному спорі та про погодження Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505, представником Позивача було заявлено іншу підставу для задоволення позову, ніж та, що була заявлена у заявах по суті, що позбавляє суд можливості розглядати її без зміни підстав позову у даній справі.

Окрім цього, суд вважає за необхідне висловити думку щодо усних тверджень представника Позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Факт того, що стороні договору було надано послуги має підтверджуватися належними доказами.

Відповідно до п. 2.5. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, факт надання послуг «Експедитора» і виконання ним своїх зобов`язань за договором підтверджуються залізничною накладною та Актом виконання робіт/надання послуг.

Тобто, умовами укладеного між сторонами договору передбачено, що акт надання послуг є не єдиним доказом їх надання і має підтверджуватися залізничною накладною.

Суд критично ставиться до усних тверджень представника Позивача щодо акцептування Відповідачем змісту Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505 з огляду на відмінність зазначених у ньому даних від тих, що заявлені Позивачем у заявах по суті, наявність інших доказів, які підтверджують обсяг надання послуг, а також незгоди Відповідача, тому суд вважає за необхідне оцінювати докази, які стосуються наявності заборгованості Відповідача з понаднормового використання вагонів у своїй сукупності.

Відповідно до ч. 1- 3 ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зокрема, залізничні накладні, які підтверджують тривалість користування вагонами з боку Відповідача, твердження, що викладені Позивачем у відповіді на відзив на позовну заяву щодо розміру розрахунків, які підтверджуються наявними залізничними накладними, а також наявність листа Позивача від 30.11.2022 року № 30/08-22-1 у якому зазначено незгоду щодо змісту Акту надання послуг від 17.08.2022 року № 505, суд приходить до висновку, що твердження Позивача щодо погодження понаднормового користування вагонами у розмірі 953 400 грн. з обох сторін не можуть прийматися, як підстава для визнання обставини щодо заборгованості Відповідача у вказаному розмірі, адже суперечить наявним у матеріалах справах доказам та аргументам учасників справи.

Отже, зважаючи на наявність залізничних накладних, які підтверджують тривалість (обсяг) надання послуг у відповідності до п. 2.5. Договору та на які посилається сам Позивач, Акт надання послуг від 17.08.2022 року № 505 не може вважатися належним доказом заборгованості Відповідача у розмірі 953 400 грн.

З приводу заявлених Позивачем позовних вимог про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з використанням Відповідачем залізничних вагонів, наданих Позивачу ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» та ТОВ «АГРОПАРТНЕР» суд зазначає наступне.

Згідно п. 2.3. та 3.3. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, Експедитор зобов`язаний, зокрема, повідомляти Клієнту дату відправлення вагонів, усі відомості про хід виконання робіт, про додатково понесені видатки пов`язані з організацією й оформленням перевезення.

Вартість робіт і послуг третіх осіб, вартість адміністративних послуг, вартість видачі й оформлення документів, збори, платежі, які не були передбаченими Сторонами, але є необхідними для виконання Договору, покладають на Клієнта і він зобов`язаний їх відшкодувати Експедиторові.

Отже, зазначеними пунктами Договору Сторонами погоджено, що Позивач мав повідомляти Відповідача про додатково понесені видатки, а також залучати третіх осіб для виконання взятого на себе зобов`язання.

Суд звертає увагу, що договірні відносини Позивача з його контрагентом, ТОВ «ТРАНСЕКПРЕС», згідно Договору оренди вагонів від 28.01.2020 року № 280120 виникли раніше ніж договірні відносини з Відповідачем, а за своєю правовою природою оренда не є послугою, яка підлягає компенсації з боку Відповідача, згідно п. 3.3. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року.

Згідно листа Міністерства юстиції України, від 23.02.2004 № 8-11-19, договір найму (оренди) не може бути віднесений до договору про надання послуг.

Предметом договору про надання послуг та договору найму є різні об`єкти цивільних прав. Так, предметом договору найму є неспоживна річ (стаття 760 Кодексу, предметом договору про надання послуг є послуга, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності.

Фактично, вартість оренди ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» та послуг ТОВ «АГРОПАРТНЕР» не можна віднести до вартості робіт і послуг третіх осіб, які не були передбачені Сторонами, але є необхідні для виконання Договору, як передбачено п. 3.3. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року.

З твердження Позивача, орендовані вагони у ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» та послуги ТОВ «АГРОПАРТНЕР» залучалися для виконання зобов`язань перед Відповідачем.

Тобто, Позивач ніс безпосередню відповідальність перед своїми контрагентами і міг самостійно розраховувати ризики своєї господарської діяльності.

Відповідно до ст.ст. 42, 44 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Підприємництво здійснюється, зокрема, на основі принципів комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Отже, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утриматись від) таких дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.07.2019 року у справі № 910/15484/17, а також у постанові Верховного Суду від 13.11.2018 року у справі № 910/2376/18.

Таким чином, Позивач, який стверджує, що використовував послуги та майно третіх осіб для виконання Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, передбачив в умовах Додаткових угод № 6, 6/1, 7 та 8 компенсацію за понадстрокове використання вагонів, розрахував настання несприятливих наслідків, і бажає стягнути додаткову плату за понадстрокове користування вагонами та витрати на своїх контрагентів, які з його слів він зазнав у зв`язку з понадстроковим користуванням вагонами, що не відповідає умовам самого Договору та засадам справедливості, добросовісності та розумності, які передбачені ст. 3 ЦК України.

При обгрунтуванні позовних вимог щодо стягнення додаткових витрат з залученням майна та послуг третіх осіб - ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» та ТОВ «АГРОПАРТНЕР», окрім п. 3.3. Договору, Позивач посилається на п. 3.4., яким передбачено, що у випадку коли Експедитор під час дії надзвичайних або непередбачуваних обставин діє в інтересах Клієнта, всі додаткові витрати, збори, платежі покладаються на Клієнта, він зобов`язаний їх відшкодувати Експедиторові. Відшкодування Клієнтом зазначених додаткових витрат, зборів, платежів відбувається лише за умови надання Експедитором належних підтверджуючих документів про такі додаткові витрати, збори, платежі.

Фактично, заявлені Позивачем позовні вимоги про стягнення додаткових витрат за залучення майна та послуг третіх осіб - ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» та ТОВ «АГРОПАРТНЕР» за правовою природою мають характер збитків.

Збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ кредитора, яке пов`язане з утиском його інтересів як учасника певних суспільних відносин і яке виражається у зроблених ним витратах, у втраті або пошкодженні його майна, у втраті доходів, які він повинен був отримати.

У ст. 22 Цивільного кодексу України визначено поняття збитків, яке поділяється на дві частини (види): реальні збитки і упущена вигода.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

У підтвердження понесених витрат у договірних відносинах з ТОВ «ТРАНСЕКСПРЕС» та ТОВ «АГРОПАРТНЕР» Позивач надав договори та акти надання послуг.

При цьому, розглядаючи вимоги такого характеру, суд має виходити, зокрема, з оцінки реальності збитків та їх реального отримання Позивачем.

Як вбачається зі змісту Договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 28.01.2022 року № 28012022-1, укладеного між Позивачем ТОВ «АГРОПАРТНЕР», а також Договору оренди вагонів від 28.01.2020 року № 280120, укладеного між Позивачем та ТОВ «ТРАНЕКПРЕС», сторони правочинів є платниками податку на додану вартість, тому у відповідності до ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платники податку зобов`язані скласти податкову накладну та зареєструвати її у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Умовами зазначеного договору сторонами передбачений відповідний порядок розрахунку.

Так, згідно п. 3.2. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 28.01.2022 року № 28012022-1, укладеного між Позивачем та ТОВ» АГРОПАРТНЕР», оплата Клієнтом здійснюється на розрахунковий рахунок Експедитора в наступній пропорції: - 70% в якості передплати згідно виставленого рахунку; - 30% вартості, протягом 3 (трьох) банківських днів з дати підписання уповноваженими представниками обох Сторін акту приймання - передачі наданих послуг за кількість фактично відправленого вантажу в пункт призначення.

Відповідно до п. 4.3. Договору оренди вагонів від 28.01.2020 року № 280120, укладеного між Позивачем та ТОВ «ТРАНЕКПРЕС», орендна плата сплачується Орендарем у вигляді попередньої 100% оплати за перший місяць оренди, протягом 5 - и банківських днів з дати виставлення Орендодавцем рахунку. У випадках, якщо за попередній місяць оренди виникає передплата, то сума цієї передплати автоматично вважається оплатою за наступний місяць оренди.

Орендна плата за подальші місяці здійснюється Орендарем, на підставі виставленого Орендарем рахунку в розмірі 100% попередньої оплати протягом 5-и банківських днів.

Отже, згідно умов Договору оренди вагонів від 28.01.2020 року № 280120 та Договору на транспортно-експедиційне обслуговування від 28.01.2022 року № 28012022-1, Позивач мав здійснити попередню оплату за послуги та використання майна іншої сторони правочину.

Тобто, згідно умов зазначених договорів, на момент розгляду даної справи у суді, Позивач мав сплатити кошти за надання послуг та використання майна.

При цьому, разом з позовною заявою Позивач не надав документів, які б могли об`єктивно підтвердити отримання збитків та реальність договірних відносин, зокрема, податкові накладні, складені та зареєстровані ТОВ «ТРАНЕКПРЕС» та ТОВ» АГРОПАРТНЕР», платіжні доручення та іншій документи, які б могли підтвердити, що Позивач зменшив своє майнове благо.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.

Таким чином, саме на Позивача покладається тягар доказування розміру збитків, які він отримав.

У даному випадку Позивачем не доведено факт наявності всіх елементів складу правопорушення та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками.

На думку суду, зазначені обставини, як у сукупності, так і кожна окремо є підставою для відмови у задоволені позовних вимог Позивача у частині стягнення з Відповідача додаткових витрат, пов`язаних з контрагентами Позивача - ТОВ «ТРАНСЕКПРЕС» та ТОВ «АГРОПАРТНЕР».

З огляду на розмір визначеного основного грошового зобов`язання, яке підлягає стягненню з Відповідача, судом здійснено перерахунок розрахованої Позивачем пені та 3% річних.

У поданому Позивачем додатку № 2 до позовної заяви, Позивач обраховує строк порушення Відповідачем грошового зобов`язання з 07.09.2022 року - 7-го дня після отримання Відповідачем вимоги від 30.08.2022 року, адже умовами договору не визначено строк компенсації додаткових витрат.

Згідно п. 5.1. Договору на транспортно-експедиційне обслуговування № 05112021 від 05.11.2021 року, за прострочення в оплаті розрахунків Експедитора по Договору Клієнт додатково оплачує штрафні санкції - пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неоплаченої суми за кожний день прострочення. Штрафні санкції за невиконання грошового зобов`язання нараховуються протягом не більше 1 (одного року) з моменту виникнення прострочення.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Тобто, сторонами у Договорі визначено строк нарахування пені, як штрафної санкції, який має нараховуватися не більше одного рогу, тому пеня припиняє нараховуватися лише через рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом

Таким чином, враховуючи розмір основного грошового зобов`язання Позивача, який складає 61 800грн. та період прострочення з 07.09.2022 по 19.12.2022 року, стягненню з Відповідача підлягає пеня - 8 804, 39 грн. та 3% річних - 528, 26 грн.

Щодо судових витрат слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 129 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Звертаючись з позовною заявою до суду Позивач визначив ціну позову, яка складає 3947593, 54 грн. та сплатив судовий збір у розмірі 59 213, 91 грн. Заява про зменшення позовних вимог Позивачем не подавалася.

Згідно з ч. 1 ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, враховуючи те, що задоволенню підлягають позовні вимоги Позивача у частині стягнення основного боргу - 61 800, 00 грн., пені - 8 804, 39 грн. та 3% річних - 528, 26 грн., що загалом складає 71 132, 65 грн., з Відповідача має бути стягнуто судовий збір у розмірі: 1066, 99 грн., що є пропорційним до розміру задоволення позовних вимог.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву Відповідачем визначено орієнтовний розмір судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000 грн.

Згідно з ч. 1 та 2 ст. 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Через канцелярію суду Відповідач подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, разом з яким долучено Договір про надання правової допомоги від 19.01.2023 року № 19/01-22/1, Додаток № 1 «Узгодження погодинної вартості робіт адвоката», та Акт приймання - передачі.

Додатком №1 до Договору сторони визначили узгодження погодинної вартості роботи адвоката, згідно з п. 1 якого ціна 1 години надання такої послуги, як юридична консультація, написання відзиву на позовну заяву та клопотання про витребування доказів судом, написання письмових пояснень та участь у судовому засіданні становить 2 500 грн.

Вказаним додатком сторони також визначили норми витрат часу для суду першої інстанції, зокрема на юридичну консультацію - 30 хв., на написання відзиву на позовну заяву та клопотання про витребування доказів - 3 год. 30 хв., на написання письмових пояснень - 2 години, на участь у судових засіданнях 2 години.

Також, між сторонами підписано акт прийому - передачі до Договору про надання правової допомоги, відповідно до якого визначено, що адвокат виконав, а клієнт прийняв наступні послуги: юридичну консультацію - 1250 грн., написання відзиву на позовну заяву та клопотання про витребування доказів судом - 8 250 грн, написання письмових пояснень - 5 000 грн., участь у судових засіданнях - 5 000 грн., що загалом складає 20 000 грн.

Таким чином, Відповідач згідно з вимогами ст. 74 ГПК України довів надання йому послуг професійної правничої допомоги під час розгляду даної справи.

Враховуючи те, що заявлені Позивачем позовні вимоги підлягають лише частковому задоволенню на Позивача покладаються витрати Відповідача на професійну правничу допомогу, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 19 640 грн.

У відповідності до ч. ч. 4, 6 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання адвокатом відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Позивач клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, при розгляді справі не заявляв. Також, позивач не вказував на неспівмірність витрат на оплату правничої допомоги адвоката у даній справі.

Керуючись статтями 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УЗТК ТРЕЙД», (адреса: Україна, 36008, Полтавська область, м. Полтава, вул. Автобазівська, буд. 2/9, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС» (адреса: Україна, 04080, м. Київ, вул. Юрківська, буд. 28, офіс 3, ) - 61 800 грн. за понадстрокове використання вагонів, 8 804, 39 грн. пені, 528, 26 грн. - 3% річних, 1 066, 99 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНД-ІНВЕСТМЕНТС" (адреса: Україна, 04080, м. Київ, вул. Юрківська, буд. 28, офіс 3, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УЗТК ТРЕЙД", (адреса: Україна, 36008, Полтавська область, м. Полтава, вул. Автобазівська, буд. 2/9, ) 19 640 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.Апеляційна скарга на рішення суду подається до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 08.09.2023р.

Суддя Киричук О.А.