ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 926/54/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Мачульський Г. М., Рогач Л. І.,

секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Екомонтажсервіс" на постанову Західного господарського апеляційного суду (колегія суддів у складі: Кордюк Г. Т., Кравчук Н. М., Плотніцький Б. Д.) від 24.04.2023 у справі № 926/54/22

за позовом Першого заступника керівника Чернівецької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Екомонтажсервіс"; 2) Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, скасування державної реєстрації прав та їх обтяжень,

за участю представників:

позивача - Юзьківа М. І.,

відповідача-1 - Гінінгера А. З.,

відповідача-2 - Сидори І. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

1. Перший заступник керівника Чернівецької обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Чернівецької області з позовом в інтересах держави в особі Чернівецької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Екомонтажсервіс" (далі - ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс") та Державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Галини Федорівни про визнання незаконним та скасування рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради Карвацької Г. Ф. від 22.03.2019 (індексний номер рішення - 46135342) про реєстрацію за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" права приватної власності на нежитлову будівлю прохідної літ "А" заг. пл. 4.60 м2, дренажні колодці № 1-7 за адресою м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, запис про право власності 30861644) та про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень на нежитлову будівлю прохідної літ "А" заг. пл. 4.60 м2, дренажні колодці № 1-7 за адресою: м. Чернівці, проспект Незалежності, будинок 137 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, запис про право власності 30861644) за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс".

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

2. Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 21.02.2023 позов залишено без розгляду.

3. Приймаючи оскаржувану ухвалу, місцевий господарський суд виходив з того, що надання на підтвердження підстав для звернення до суду через бездіяльність Чернівецької міської ради листа від іншої юридичної особи свідчить про недотримання з боку прокурора підстав для подання позовної заяви в інтересах держави, які визначені статтею 23 Закону України "Про прокуратуру". Крім того, суд першої інстанції зазначив про те, що звернення прокурора, яке адресовано Чернівецькій міській раді, має бути розглянуто саме депутатами цієї ради у встановленому порядку і по ньому має бути прийнято відповідне рішення, як результат діяльності Ради в особі депутатського корпусу. Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурор передчасно звернувся до суду із відповідною позовною заявою, оскільки ним не виконані ті процедури, які мають передувати такому зверненню до суду для підтвердження підстав для самостійного подання відповідного позову.

4. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 ухвалу суду першої інстанції скасовано, справу направлено до Господарського суду Чернівецької області для продовження розгляду.

5. Суд наголосив, що позов скеровано до суду 30.12.2021, що свідчить, що Чернівецька міська рада, на адресу якої прокурором направлено два листи від 16.06.2021 № 15-1132-21 та від 13.09.2021 № 15-382вих-21, протягом розумного строку, а саме упродовж 2 років 9 місяців з моменту реєстрації права та 6 місяців з моменту повідомлення прокурором не вживала заходів до захисту порушених інтересів, а тому у даному випадку, наявні підстави для представництва, передбачені частиною третьою статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

Короткий зміст касаційної скарги

6. ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" у касаційній скарзі просить постанову апеляційної інстанції скасувати, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

7. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судом апеляційної інстанції норм чинного законодавства, зокрема, статті 23 Закону України "Про прокуратуру", статей 1, 5, 10, 26, 42, 45, 51, 52, 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Узагальнений виклад позицій інших учасників справи

8. Чернівецька обласна прокуратура у відзиві просить касаційну скаргу залишити без задоволення.

Позиція Верховного Суду

9. Як встановлено судами на підставі рішення державного реєстратора Чернівецької міської ради від 26.03.2019 за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" зареєстровано право власності на нежитлову будівлю прохідної літ. "А" загальною площею 4,60 м2, дренажні колодці № 1-7 у м. Чернівці, проспект Незалежності, 137.

10. У листі від 16.06.2021 № 15-1132-21 прокурор проінформував Чернівецьку міську раду про безпідставну реєстрацію державним реєстратором Карвацькою Г. Ф. за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" дренажних колодязів та прохідної, як нерухомого майна.

11. 13.09.2021 прокурор повторно звернувся з листом за № 15-382вих-21 до Чернівецької міської ради, у якому зазначив про безпідставну реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю прохідної літ. "А", загальної площею 4,60 м2, та дренажних колодязів № 1-7 по пр.-т Незалежності, 137 в м. Чернівці, а також просив надати відповідь з приводу того чи будуть вживатися Чернівецькою міською радою заходи до скасування права власності на вищезазначене нерухоме майно.

12. У листах на бланку виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.07.2021 за № 01/02-29/2044 та від 24.09.2021 за № 01/02-29/2698 заступник міського голови та Чернівецький міський голова повідомили обласну прокуратуру про те, що Чернівецькою міською радою не будуть вживатися заходи для усунення цих порушень.

13. 22.10.2021 прокурор у листі № 15-436вих-21 повідомив Чернівецьку міську раду про підготовку позову та про те, що він буде поданий до Господарського суду Чернівецької області.

14. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

15. Положення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України відсилає до спеціального закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді. Таким законом є Закон України "Про прокуратуру".

16. Згідно з абзацами 1, 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.

17. Відповідно до абзаців 1- 3 частини 4 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

18. Одночасно згідно з положеннями частин 3- 5 статті 53 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження в якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

19. Таким чином, зі змісту вищезазначених законодавчих положень вбачається, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

20. Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

21. У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює неналежно.

22. "Нездійснення захисту" має прояв в пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він обізнаний про порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

23. "Здійснення захисту неналежним чином" має прояв в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

24. "Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який, серед іншого, включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

25. Верховний Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

26. Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі № 924/1237/17).

27. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 наведено такі правові висновки: "…Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

28. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

29. Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

30. Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим".

31. Аналогічні за змістом правові висновки викладено Верховним Судом у постанові від 28.04.2021 у справі № 922/3219/20, на яку посилається скаржник як на підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України.

32. З огляду на викладене підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного органу про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від органу, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.

33. У контексті вищенаведеного колегія суддів зазначає, що за своїм змістом положення статті 23 Закону України "Про прокуратуру" спрямовані саме на забезпечення балансу прав, свобод та інтересів учасників процесу з метою, з одного боку, недопущення підміни прокурором належного суб`єкта владних повноважень або надання необґрунтованих переваг відповідним суб`єктам, права яких порушуються, а з іншого боку, захисту інтересів держави у випадку, коли цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює їх захист.

34. З огляду на викладене, встановлюючи підстави для представництва прокурором інтересів держави, суд повинен здійснити оцінку не тільки виконання ним обов`язку попереднього (до звернення до суду) повідомлення відповідного суб`єкта владних повноважень, яке є останнім перед безпосереднім поданням позову (апеляційної та/або касаційної скарги), а й наявних у справі інших доказів щодо обставин, які йому передували, зокрема попереднього листування між прокурором та зазначеним органом.

35. Водночас якщо попереднє листування свідчить про те, що воно мало характер інформування відповідного органу про вже раніше виявлені прокурором порушення, і такий орган протягом розумного строку на зазначену інформацію не відреагував або відреагував повідомленням про те, що він обізнаний (у тому числі до моменту отримання інформації від прокурора) про порушення, але не здійснював та/або не здійснює та/або не буде здійснювати захист порушених інтересів, то у такому випадку наявні підстави для представництва, передбачені абзацом 1 частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру". У такому разі дотримання розумного строку після повідомлення про звернення до суду не є обов`язковим, оскільки дозволяє зробити висновок про нездійснення або здійснення неналежним чином захисту інтересів держави вказаним органом.

36. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 26.05.2021 у справі № 926/14/19.

37. Судом апеляційної інстанції встановлено, що у листі від 16.06.2021 № 15-1132-21 прокурор проінформував Чернівецьку міську раду про безпідставну реєстрацію державним реєстратором Карвацькою Г. Ф. за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" дренажних колодязів та прохідної, як нерухомого майна.

38. Так, прокурор до подання позову, у червні 2021 року звернувся до компетентного органу в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру" фактично надав міській раді можливість відреагувати на стверджувань порушення інтересів держави, зокрема для вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

39. У подальшому, а саме 13.09.2021 прокурор знову звернувся з листом за № 15-382вих-21 до Чернівецької міської ради, у якому повторно зазначив про безпідставну реєстрацію права власності на нерухоме майно - нежитлову будівлю прохідної літ. "А", загальної площею 4,60 м2 , та дренажних колодязів № 1-7 по пр. Незалежності, 137 в м. Чернівці.

40. У листах на бланку виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.07.2021 за № 01/02-29/2044 та від 24.09.2021 за № 01/02-29/2698 заступник міського голови та Чернівецький міський голова повідомили обласну прокуратуру про те, що Чернівецькою міською радою не будуть вживатися заходи для усунення цих порушень.

41. 22.10.2021 прокурором у листі № 15-436вих-21 повідомив Чернівецьку міську раду про підготовку позову та про те, що він буде поданий до Господарського суду Чернівецької області.

42. Позов подано до суду 30.12.2021, тобто Чернівецька міська рада упродовж 2 років 9 місяців з моменту реєстрації права та 6 місяців з моменту повідомлення прокурором не вживала заходів до захисту порушених інтересів, а тому у даному випадку, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що наявні підстави для представництва, передбачені частини третьої статті 23 Закону України "Про прокуратуру".

43. Твердження скаржника про те, що звернення прокурора, яке адресовано Чернівецькій міській раді, має бути розглянуто саме депутатами цієї ради у встановленому порядку і по ньому має бути прийнято відповідне рішення, як результат діяльності Ради в особі депутатського корпусу, апеляційна інстанція вже розглядала та зазначила, що з аналізу наведеного законодавчого положення вбачається, що нормами законодавства, зокрема частиною 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", якою визначено перелік питань, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, не передбачено обов`язкової вимоги щодо розгляду такого звернення прокурора саме депутатами і вирішення питання про звернення до суду за захистом порушеного права виключно на пленарному засіданні міської ради.

44. Аргумент скаржника про те, що неможливо брати до уваги листи на бланку виконавчого комітету також розглянутий апеляційним судом, який наголосив, що у листах на бланку виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 08.07.2021 за № 01/02-29/2044 та від 24.09.2021 за № 01/02-29/2698 заступник міського голови та Чернівецький міський голова повідомили обласну прокуратуру про те, що саме Чернівецькою міською радою, а не виконавчим комітетом, не будуть вживатися заходи для усунення порушень щодо скасування державної реєстрації за ТОВ ВКФ "Екомонтажсервіс" права власності на майно.

Надання міським головою та заступником міського голови відповіді на звернення прокуратури на бланку виконавчого комітету не може вважатися недотриманням прокурором вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру", оскільки суд, вирішуючи питання щодо наявності підстав для представництва, не повинен установлювати протиправність бездіяльності компетентного органу чи його посадової особи.

45. При цьому суд взяв до уваги, що Верховний Суду у постанові від 10.08.2021 у справі №9 23/833/20 дійшов висновку, що незважаючи на те, що відповіді прокурору надавалися виконавчим комітетом міської ради - Херсонська міська рада була обізнана про порушення інтересів територіальної громади, яке відбулось раніше звернення прокурора про намір подати позов до суду, а тому висновок суду про залишення позову прокурора без розгляду з підстав недотримання вимог статті 23 Закону України "Про прокуратуру" є проявом правового пуризму та надмірного формалізму, який порушує право на справедливий розгляд справи.

46. З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції про залишення без розгляду позову прокурора та направлення справи для продовження розгляду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

47. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

48. За змістом частини першої статті 309 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга).

49. Враховуючи вищенаведене, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Судові витрати

50. Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку, передбаченому статтею 129 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 306, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційної фірми "Екомонтажсервіс" залишити без задоволення.

2. Постанову Західного господарського апеляційного суду від 24.04.2023 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач