ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 Справа № 917/1221/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларт"

до Акціонерного товариства "Видавництво "Полтава" корпоративне підприємство АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія"

про стягнення 309 553,00 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Поларт" до Акціонерного товариства "Видавництво "Полтава" корпоративне підприємство АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія" про стягнення 309 553,00 грн заборгованості за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 1-2021 від 08.06.2021.

Ухвалою від 14.07.2023 суд встановив сторонам строки для подання заяв по суті справи, зокрема, відповідачу - строк у 15 днів з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвала від 14.07.2023 вручена відповідачу 20.07.2023, що підтверджується поштовим повідомленням. Отже, останнім днем подачі до суду відзиву на позов є 04.08.2023.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно зі ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно з ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі судом були вчинені такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 цей позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 14.07.2023 суд відкрив провадження у справі № 917/1221/23, визнав справу малозначною, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також встановив строки для подачі заяв по суті справи.

Про відкриття провадження у справі відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 18.07.2023.

Ухвала суду від 14.07.2023, надіслана позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Поларт" на адресу: вул. Конторська, буд. 39, м. Харків, 61052, повернулася до суду з довідкою поштового відділення про відсутність адресата.

Згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Поларт" зареєстроване за адресою: вул. Конторська, буд. 39, м. Харків, 61052.

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Таким чином, відповідно до ст. 242 ГПК України ухвала суду від 14.07.2023 вважається врученою позивачу 25.07.2023.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

Заяви із запереченнями щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

За ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 ГПК України дане рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Поларт" (далі позивач, позикодавець) та Акціонерним товариством "Видавництво "Полтава" корпоративне підприємство АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія" (далі відповідач, позичальник) укладено договір № 1-2021 від 08.06.2021 про надання поворотної фінансової допомоги (далі Договір).

Згідно з п. 1 Договору позикодавець надає, а позичальник приймає безпроцентну поворотну фінансову допомогу грошовими коштами у сумі 800 000,00 грн, що по курсу НБУ на момент підписання цього договору складає 800 000,00/27,17 = 29 444 долара США, та зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів в доларовому еквіваленті по курсу на момент повернення позикодавцеві до 31.05.2022 року включно.

Згідно з п. 2.2 Договору позика надається у безготівковому порядку шляхом перерахування позикодавцем грошових коштів на банківський рахунок позичальника згідно з реквізитами, зазначеними у розділі 9 цього договору.

Згідно з п.3.1. Договору позика має бути повернена в повному обсязі до 31 травня 2022 року включно.

Згідно з п.3.2. Договору термін повернення позики може бути змінено виключно за взаємною згодою сторін, про що укладається додаткова угода до договору.

Згідно з п. 5.1., 5.3. цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31 травня 2022 року включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення терміну дії договору не звільняє сторони від необхідності виконати зобов`язання, що виникли протягом терміну його дії.

Відповідач звернувся до позивача із заявою від 30.07.2021 № 1 з проханням надати йому 230000,00 грн поворотної фінансової допомоги згідно з Договором № 1-2021 від 08.06.2021.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Поларт" на виконання умов договору надав відповідачу фінансову допомогу на загальну суму 230000,00 грн. Зазначене підтверджується платіжною інструкцією № 2683 від 30.07.2021 на суму 230000,00 грн з призначенням платежу оплата поворотної фінансової допомоги за дог. №1-2021 від 02.06.2021. У листі від 02.08.2021 № 02/08 позивач уточнив призначення вказаного платежу та прохав вважати вірним призначення платежу: «Надання поворотної фінансової допомоги за дог. №1-2021 від 02.06.2021».

Позивач у позові вказує, що відповідач позику (поворотну фінансову допомогу) не повернув.

Позивач у позові зазначає, що перерахувало на користь відповідача грошові кошти у розмірі 230 000,00 грн, що по курсу НБУ згідно до умов договору (27,17 грн за 1 долар США) склало 8465 доларів США (із розрахунку: 230 000,00 / 27,17 = $ 8465). А отже, станом на дату звернення до суду еквівалент не повернутої суми безповоротної фінансової допомоги позивач визначив у сумі 309 553, 00 грн (із розрахунку: $ 8 465 * 36,5686 - курс гривні до долара станом на 03.07.2023 року = 309 553, 00 грн).

Позивач у позові зазначає, що відповідач прострочену заборгованість не сплатив.

Виходячи з визначення у договорі поворотної фінансової допомоги вона за своєю суттю є договором безпроцентної позики та регулюється нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), в тому числі, параграф 1 глави 71.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1,3, ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зазначені положення викладені і в ст.193 ГК України.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті.

Відтак, коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України.

В п.1.1 Договору передбачено, що позичальник зобов`язується повернути суму позики в доларовому еквіваленті по курсу на момент повернення позикодавцеві.

З огляду на викладене, позивач правомірно визначив станом на дату звернення до суду еквівалент не повернутої суми безповоротної фінансової допомоги у розмірі 309 553, 00 грн (із розрахунку: $ 8 465 * 36,5686 - курс гривні до долара станом на 03.07.2023 року = 309 553, 19 грн).

Подані суду договір та інші первісні бухгалтерські документи сторонами не оспорюються, доказів визнання їх недійсними суду не надано.

За ч.1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують позовні вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст. 74 ГПК)

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч.3, ч.4 ст. 74 ГПК).

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів в спростування вищевикладеного, сплати боргу чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Таким чином, наявність обставин, на яку позивач посилається як на підставу своїх вимог у позові, суд вважає доведеними, оскільки докази, надані на підтвердження цих обставин, є більш вірогідними, а доказів на її спростування відповідач суду не надав.

Отже, позовні вимоги про стягнення 309553,00 грн простроченої заборгованості з повернення фінансової допомоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати понесені ним у даній справі.

Суд встановив, що за подачу цього позову позивач сплатив 4643,31 грн судового збору за платіжною інструкцією від 03.07.2023 № 5373. Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 04.07.2023.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача повністю.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Акціонерного товариства "Видавництво "Полтава" корпоративне підприємство АТ "ДАК "Укрвидавполіграфія" (вул. Котляревського, буд. 38/40, м. Полтава, 36020; ідентифікаційний код 05905711) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поларт" (вул. Конторська, буд.39, м. Харків, 61052; ідентифікаційний код 31635254) 309 553 грн 00 коп. - боргу з повернення фінансової підтримки, 4633 грн 31 коп. - відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 05.09.2023.

Суддя Т. М. Безрук