ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 вересня 2023 року Справа № 903/191/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг», м.Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВ-АГРО», м.Ковель, Волинська область

відповідача 2: Фізичної особи ОСОБА_1 , АДРЕСА_2

про стягнення 399 446 грн. 87 коп. та вилучення майна

Суддя Шум М. С.

Секрета с/з Сосновська Ю. П.

Представники сторін:

від позивача: Мазаєв С. О.

від відповідачів: Комарницький С. І.

встановив: в позовній заяві від 17.02.2023 (вх.№01-52/220/23 від 21.02.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВ-АГРО» та Фізичної особи ОСОБА_1 позивач просить суд:

1) стягнути з відповідачів як солідарних боржників 399 446 грн. 87 коп. в т.ч. 64 789 грн. 20 коп. простроченої заборгованості за лізинговим платежем, 22 769 грн. 52 коп. процентів річних, 8 070 грн. 23 коп. втрат від інфляції, 22 769 грн. 52 коп. пені, 102 846 грн. 00 коп. штрафу за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна, а також 178 202 грн. 40 коп. неустойки за неповернення об`єкту лізингу.

2) вилучити у ТзОВ «ЗАВ-АГРО» або третіх осіб у користування яких буде знаходитися об`єкт лізингу та передати власнику - ТзОВ «Бест Лізинг» об`єкт лізингу, а саме: сільськогосподарська техніка комбайн NEW HOLLAND CX 8.80, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 .

3) стягнути з відповідачів як солідарних боржників судовий збір в сумі 8 675 грн. 70 коп. та 2 500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачами зобов`язань за договором фінансового лізингу №210122-2/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021, договору поруки №210122-1/П від 22.01.2022, що укладений з відповідачем 2.

Ухвалою суду від 27.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.03.2023.

27.03.2023 на адресу суду від представника відповідача 1 надійшло клопотання про продовження строку на подання відзиву. Додатково просить суд зобов`язати ТзОВ "БЕСТ ЛІЗИНГ" направити на адресу уповноваженого представника відповідача 1 копії позовної заяви.

Ухвалою суду від 28.03.2023 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 02.05.2023, запропоновано відповідачам не пізніше ніж у 15-ти денний строк з дня вручення ухвали подати суду обґрунтований письмовий відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому статтею 178 ГПК України, з нормативно обґрунтованими поясненнями по суті заявлених вимог та доданням оригіналів для огляду та належним чином завірених копій підтверджуючих документів, на які міститься посилання у відзиві, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» направити на адресу уповноваженого представника відповідача 1 копії позовної заяви (Київ - 133, а/с 40, 01133).

Ухвалою суду від 04.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, підготовче засідання призначено на 18.05.2023.

17.05.2023 від представника відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву. ТзОВ «ЗАВ-АГРО» просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У випадку, якщо суд дійде висновку про задоволення позову, зменшити штрафні санкції.

Ухвалою суду від 18.05.2023 розгляд справи в підготовчому засіданні відкладено на 06.06.2023 на 10:45 год.

На підставі ст.ст. 182, 185 195, 234 ГПК України, господарський суд протокольною ухвалою від 06.06.2023 закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 27.06.2023 на 12:30 год., про що сторони повідомлені ухвалою суду від 06.06.2023, а також шляхом розміщення відповідного повідомлення на офіційному сайті суду.

13.06.2023 представник відповідача 1 долучив до матеріалів справи докази надіслання відзиву з додатками на адресу позивача у справі.

Суд прийняв відзив відповідача 1 та долучив його до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 25.07.2023 розгляд справи по суті відкладено на 29.08.2023, постановлено представнику ТзОВ «ЗАВ-АГРО» протягом 2 днів з дня отримання ухвали надіслати повторно відзив з додатками на адресу ТзОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» (вул. Лінійна, 17, м.Київ, mail: ), запропоновано позивачу - ТзОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» протягом 7 календарних днів з дня отримання відзиву надати суду відповідь на відзив з доказами її надіслання відповідачам у справі.

28.08.2023 від позивача надійшли пояснення по справі №2954.

Ухвалою суду від 29.08.2023 розгляд справи по суті відкладено на 05.09.2023.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив суд, що предмет лізингу вилучено у ТОВ «Зав-Агро» 28.08.2023, а відтак позивач просить суд закрити провадження у справі в частині вилучення у ТзОВ «ЗАВ-АГРО» або третіх осіб у користування яких буде знаходитися об`єкт лізингу та передати власнику - ТзОВ «Бест Лізинг» об`єкт лізингу, а саме: сільськогосподарська техніка комбайн NEW HOLLAND CX 8.80, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 , а також повернути позивачу судовий збір за відповідну позовну вимогу.

Інші позовні вимоги позивач підтримав повністю.

Представник відповідача звернув увагу суду, що товариство-відповідач перереєструвалося на підконтрольну Україні територію, веде господарську діяльність та отримує прибуток, однак умови договору не виконує. ТОВ «Бест Лізинг» також має грошові зобов`язання перед фінансовими установами, несплата контрагентами своїх грошових зобов`язань ставить у скрутне матеріальне становище товариство-позивача.

Відповідач у відзиві зазначає, що відповідно до умов п.8.1 договору сторони звільняються від відповідальності у разі затримки чи невиконання зобов`язання або невиконання своїх обов`язків за договором, якщо вказані затримки виникли в наслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обстави). До обставин непереборної сили належать: війна, страйки, пожежі, вибухи, повені чи інші стихійні лиха, дії чи бездіяльність органів влади та/або управління України чи інших країн, які безпосередньо впливають на виконання Сторонами їх обов`язків за договором.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан.

В Україні воєнний стан визначається як особливий правовий режим, що вводиться у разі зкгрози національній безпеці.

Прострочення лізингових платежів прямо співпадає з початком повномасштабного вторгнення та агресією російської федерації проти України та окупації відповідної території України. Прострочення сплати лізингових платежів було підставою розірвання договору.

Відповідно до п.8.2 Договору Сторони зобов`язані письмово, не пізніше 10 діб з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну по настання таких обставин, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього Договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є виключно офіційне підтвердження таких обставин Торгово- промисловою палатою України.

Листом вих.№2024/02.0-7.1 від 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на підставі ст.14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» від 02.12.1997 №671/97-ВР, Статуту ТПП України, засвідчила форс-мажорні обставини (обставину непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою для введення воєнного

На адресу позивача направлено лист-повідомлення №9 від 04.07.2022 про насатння обставин непереборної сили.

Пунктом 8.3 договору передбачено що, якщо обставини вказані в п.8.1 загальних умов, продовжують діяти протягом 30 (тридцяти) днів з дати їх виникнення ,то Сторони проводять переговори з метою визначення заходів, яких слід вжити. У випадку, якщо протягом наступних 10 (десяти)днів Сторони не зможуть домовитися, Лізингодавець може прийняти рішення про вилучення Предмета лізингу, а Лізингодержувач зобов`язаний повернути Предмет лізингу лізингодавцю протягом 15 (п`ятнадцяти) днів з моменту прийняття такого рішення, при цьому усі раніше сплачені Лізингоодержувачем лізингові платежі поверненню не підлягають.

У відзиві зазначено, що повномасштабне вторгнення російської федерації, як обставина непереборної сили унеможливлює сплату лізингових платежів, оскільки ТОВ «Зав-Агро» зазнала нищівних матеріальних збитків. Розташування головної територіальної бази підприємства: село Калініно Волноваського району, юридична адреса: село Єлизаветівка Марійського району. З перших днів повномасштабного вторгнення армії російської федерації та бандитських угрупувань ніким не визнаних ДНР найжорстокіші та найзапекліші бої велись на цих двох напрямках. Волноваський район перший зазнав нищівних руйнувань та попав під окупацію ворогом. Вивезти техніку та комплектуюче обладнання, що є фундаментом економічної основи та заробітку ТОВ «Зав-Агро» не було можливості.

Директор ТОВ «Зав-Агро» звернувся до Кам`янець-Подільського РУП ГУ НП в Хмельницькій області із заявою про вивчення злочину невстановленими особами із числа представників підрозділів збройних сил та інших силових відомств російської федерації, умисно пошкодили майно, що знаходиться у власності ТОВ «Зав-Агро» та в подальшому незаконно заволоділи об`єктами сільськогосподарського призначення, що також належить ТОВ «Зав-Агро». За вище викладеними обставинами відкрито кримінальне провадження №0000892, про що внесені відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань.

Такі обставини були повідомлені при особистій зустрічі 07.09.2022 з представниками позивача.

ТОВ «Зав-Агро» неодноразово повідомляло Позивача про неможливість виконання зобов`язання у зв`язку з настанням обставинами непереборної сили, а також зверталось до Позивача з пропозицією тимчасово призупинити дію Договору за техніку що залишилась на окупованій території.

У власності та користуванні відповідача перебувають 16 комбайнів, 48 жниварок (комплектуюче обладнання до комбайну) та автомобілі, з них 11 комбайнів, 33 жниварки та 2 легкових автомобілі залишились на непідконтрольній території, місце їх знаходження невідоме. Дана обставина підтверджується протоколом допиту потерпілого ОСОБА_2 , директора ТОВ «Зав -Агро» від 02.09.2022.

Відповідач у відзиві також посилається на ст. 233 ГК України про те, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Лист позивача від 13.07.22. №2153 про розірвання (відмови) від Договору з вимогою про повернення позивачу об`єкта лізингу, відповідачем не отримано, що позбавило відповідача можливості оспорити в суді правомірність розірвання договору та вилучення предмету лізингу. В подальшому позивач відмовився від отримання лізингових платежів, посилаючись на розірвання договору.

Відповідач вважає, що позивачем не подано належних та допустимих доказів про направлення повідомлення №2152 від 13.07.22. про розірвання (відмову) від договору, відповідно до п. 6.6 загальних умов договору, оскільки адресати повідомлення розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації. Відділення AT «Укрпошти» тимчасово не функціонує.

Просить суд врахувати такі обставини, що відповідач здійснював основну господарську діяльність, яка на даний час тимчасово окупована, активи товариства які становлять 70% від загального складу - понад 200 000 000 грн. втрачені, про що внесено відомості до ЄРДР.

Вказані обставини, у свою чергу, вплинули на обсяг та результати господарської діяльності, та відповідно, на прибутки та дохід ТОВ «Зав-Агро».

Станом на сьогодні у ТОВ «Зав-Агро» в розпорядженні перебуває 7 одиниць сільськогосподарської техніки, яка також є предметом договору лізингу, а дохід від, використання якої спрямовується на виконання фінансових зобов`язань перед лізингодавцями?

(Альфа-лізинг, ОТП-Лізинг, Астера та Бест Лізинг).

Відповідач просить взяти до уваги ті обставини, що ТОВ «Зав-Агро» позбавлений можливості користування предметом лізингу з підстав які не залежать від нього, а також що умовами договору передбачено узгодження між сторонами подальших дій у разі настання обставин непереборної сили, але принципова відмова позивача йти на будь-які перемовини, щодо врегулювання питання в позасудовому порядку призводить до порушення саме Позивачем умов Договору фінансового лізингу.

Вказане в сукупності свідчить про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Позивач в поясненнях від 25.08.2023 зазначає, що повідомлення №2151 від 13.07.2022 про розірвання договору фінансового лізингу направлено рекомендованим листом відповідачу-1 на адресу с.Єлизаветівка, Донецька область. Відділення поштового зв`язку Київ 38 АТ «Укрпошта» прийняло даний лист та направило на вказану адресу, органом поштового зв`язку не відмовлено позивачу у прийнятті листа на відправку.

Одночасно, позивач звертає увагу суду на те, що відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» в редакції, що діяла на час укладення договору фінансового лізингу, відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

17.02.2023 позивачем цінним листом надіслано відповідачеві 1 на нову адресу позовну заяву від 17.02.2023 з додатками. Відтак, позивач вважає, що договір фінансового лізингу є розірваним з моменту отримання відповідачем 1 свого екземпляру позовної заяви разом з повідомленням від 13.07.2022 №2151 (трек-номер Укрпошти 7550).

Розглянувши матеріали справи, пояснення сторін спору, господарський суд, оцінюючи подані докази за своїм переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, дійшов висновку про часткове задоволення позову та солідарне стягнення з відповідачів простроченої заборгованості за лізинговими платежами, втрат від інфляції, пені, процентів річних та штрафу за неподання інформації про стан майна, в частині стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу суд відмовляє. Провадження у справі щодо вилучення майна підлягає закриттю.

Позиція суду обґрунтована таким:

22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Зав-Агро» (лізингоодержувач) укладено договір №210122-2/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу, відповідно до п.п. 4.1,4.2, 5.1-5.6 якого, об`єктом лізингу є комбайн зернозбиральний, загальною вартістю 4 285 250 грн. 00 коп., з яких 857 050 грн. 00 коп. ПДВ 20%; строк лізингу: 23 місяці; максимальний термін передачі з врахуванням положень Додатку «Загальні умови» - 05.02.2021; місце передачі: м.Донецьк, м.Волноваха; мінімальний строк для дострокового придбання (з дати передачі) - 12 місяців; адреса базування (зберігання): м.Донецьк, м.Волноваха; гранична дата сплати авансового лізингового платежу: 22.01.2021.

Додатком до договору №210122-2/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу від 22.01.2021 сторони узгодили загальні умови договору, які не обмежують та доповнюють договір.

Так, п.1.1 додатку до договору передбачено, що лізингодавець набуває у свою власність і передає на умовах фінансового лізингу у платне володіння та користування вживаний предмет лізингу, найменування, марка, модель, комплектація, рік випуску, ціна одиниці, кількість, вартість і загальна вартість якого на момент укладення договору наведені в Додатку «Специфікація», а лізингоодержувач зобов`язується прийняти об`єкт лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору. По закінченню строку лізингу, до лізингоодержувача переходить право власності на об`єкт лізингу згідно умов цього договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або законодавством). Найменування фінансової операції: фінансовий лізинг.

Строк користування Лізингоодержувачем об`єктом лізингу (строк лізингу) складається з періодів (місяців) лізингу зазначених в Додатку «Графік сплати лізингових платежів» до договору (надалі - графік) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі об`єкту лізингу, але в будь-якому випадку не може бути меншим одного року (п.1.2 додатку до договору). Об`єкт лізингу є власністю лізингодавця протягом строку лізингу та строку дії даного договору. В разі переходу права власності на об`єкт лізингу від лізингодавця до лізингоодержувача згідно умов цього договору, об`єкт лізингу по закінченню строку лізингу лізингоодержувачем не повертається, а передається лізингоодержувачу у власність за виключенням випадків, передбачених договором чи обумовлених угодою сторін. (п.1.3 додатку до договору).

Згідно з п.2.1.7.1 додатку до договору, числом сплати є порядковий номер дня у відповідному календарному місяці дати, яка визначається шляхом додавання двадцяти календарних днів до дати підписання Акту. (наприклад: дата підписання сторонами акту - 25.07.2018. Черговий лізинговий платіж 1-го періоду лізингу сплачується 14.08.2018. Наступні чергові лізингові платежі - кожного 14 числа календарного місяця протягом усього строку лізингу). В разі відсутності такого числа у відповідному календарному місяці (наприклад, якщо числом сплати є 31-ше число, а у календарному місяці 30-ть днів), платіж сплачується в останній робочий день відповідного календарного місяця.

Пунктами 2.2 та 2.3 додатку до договору передбачено, що усі платежі за договором лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати у число сплати, в національній валюті України (гривні) відповідно до графіку та загальних умов, а також інших положень цього договору та/або чинного законодавства шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок лізингодавця. Лізингові платежі включають: платежі по відшкодуванню (компенсації) частини вартості об`єкта лізингу (з врахуванням коригування, вказаного в п.2.5, 2.6 загальних умов); винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий у лізинг об`єкт лізингу з врахуванням коригування, вказаного у п.2.2.1, 2.7-2.9, 3.5 загальних умов (далі - винагорода). При цьому, сторони погодили, що такі лізингові платежі за цим договором не містять покупної ціни, передбаченої цим договором і у сукупності є платою за користування предметом лізингу. Авансовий лізинговий платіж, визначений у графіку сплати лізингових платежів (додаток до договору), з урахуванням п.2.6 Загальних умов, лізингоодержувач зобов`язаний сплатити протягом трьох банківських днів з моменту відправлення рахунку лізингодавцем, але не пізніше ніж в дату, зазначену сторонами в пункті 5.6 цього договору та в сумі, Авансового лізингового платежу, визначеного у графіку сплати лізингових платежів (додаток до договору) незалежно від отримання рахунку.

Якщо строк сплати будь-якого лізингового платежу припадає на неробочий день (вихідний, святковий або ін.) день лізингоодержувач зобов`язаний сплатити такий платіж не пізніше останнього робочого дня, який передує такому вихідному (святковому ін.) дню (п.2.4 додатку до договору).

Відповідно до п.3.4 додатку до договору, приймання лізингоодержувачем об`єкта лізингу в лізинг оформлюється шляхом складання акту. Підписання лізингоодержувачем акту підтверджує в т.ч. належну якість, комплектність справність об`єкта лізингу і відповідність об`єкта лізингу вимогам лізингоодержувача та умовам договору.

Даний договір набирає чинності (вважається укладеним) після його підписання сторонами (в т.ч. обов`язкового підписання сторонами додатків «Загальні умови договору», «Специфікація», «Довідка», «Страхування», «Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності на об`єкт лізингу», «Графік сплати лізингових платежів», «Технічний асістанс», «Поняття нормального зносу» до договору) (п.10.1 додатку до договору).

На виконання умов вказаного договору ТзОВ «Бест Лізинг» передало об`єкт лізингу, а саме: б/в Сільськогосподарська техніка Комбайн зерновий New Holland CX8.80, 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , а ТзОВ «Зав - Агро» прийняло його у користування разом з ключем від предмету лізингу (1 комплект), що підтверджується актом прийому-передачі предмета лізингу в користування від 28.01.2021 за договором №210122-2/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу від 22.01.2021.

Договори, додатки, та акт прийому-передачі Предмета лізингу в користування підписано повноважними представниками та скріплено печатками контрагентів.

Відповідно до пунктів 2.7 загальних умов договору лізингу визначено, що у разі, якщо лізингоодержувач прострочить сплату лізингових платежів, на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України сторони погодили, що лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплачувати проценти річних, розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, протягом всього періоду простроченої заборгованості. Сторони домовилися, що такі проценти в бухгалтерському обліку відносяться на винагороду (комісію) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу, у зв`язку із чим розмір винагороди (комісії) лізингодавцю за отриманий в лізинг предмет лізингу збільшується на суму таких сплачених процентів.

Згідно з п.5.2.1 загальних умов договору лізингу лізингоодержувач зобов`язаний щоквартально (не пізніше 10 календарних днів з моменту закінчення відповідного звітного кварталу) письмово інформувати лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу шляхом направлення лізингодавцю звіту у формі, встановленої додатком «Довідка» до договору. В разі настання з предметом лізингу подій, які мають ознаки страхового випадку, лізингоодержувач зобов`язаний негайно, але в будь-якому випадку не пізніше 24 годин з моменту настання таких подій, письмово та засобами електронного зв`язку інформувати про це лізингодавця шляхом направлення йому звіту у формі, встановленій додатком «Довідка» до договору.

За порушення п.5.2. Загальних умов лізингоодержувач сплачує лізингодавцю штраф у розмірі 1 (один) відсоток Остаточної загальної вартості предмета лізингу, за кожен та будь-який випадок зазначеного порушення. Сторони погодили, що даний штраф є визначеною грошовою сумою, яка не змінюється (після встановлення Остаточної загальної вартості предмета лізингу) протягом строку дії Договору (п.7.1.3 додатку ,,Загальні умови Договору до Договору).

Відповідно до п. 7.1.1 загальних умов договору за порушення обов`язку зі своєчасної сплати платежів, передбачених даним Договором та/або чинним законодавством України, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від простроченої заборгованості за платежами за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані цим Лізингодавцеві, понад вказану пеню. Сторони домовились, що нарахування такої пені за прострочення сплати платежів, передбачених цим Договором та/або чинним законодавством України, припиняється через дванадцять місяців, від дня коли сплата мала відбутися.

Додатком до договору №210122-2/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу від 22.01.2021 долучено Графік сплати лізингових платежів.

Відповідно до п. 6.6 Загальних умов договору лізингодавець має право у односторонньому порядку відмовитися від договору та вилучити об`єкт лізингу у випадках, передбачених пунктами 6.1.1.-6.1.4 Загальних умов договору, зокрема, у випадку, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в цьому договорі.

Пунктом 6.6.1 Загальних умов договору передбачено, що позивач надсилає відповідачеві повідомлення про відмову від договору (його розірвання) та вилучення об`єкту лізингу із зазначенням строку та місце його передачі лізингодавцю в межах України. Лізингодержувач вважається повідомленим про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів з дня, наступного за днем направлення лізингодавцем відповідного про це повідомлення.

Згідно з п. 7.1.2 Загальних умов договору якщо лізингоодержувач та/або інші особи, яким предмет лізингу, може бути надано лізингоодержувачем у тимчасове користування, не повернули об`єкт лізингу або повернули його невчасно, лізингоодержувач сплачує на вибір лізингодавця: неустойку (штраф) у розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу, який передує періоду невиконання лізингоодержувачем обовязку по поверненню об`єкту лізингу, в розрахунку за кожен день такого невиконання - за весь час невиконання.

Неустойку відповідно до п. 7.1.2 договору через невиконання обов`язку повернути автомобіль лізингодавцю ТзОВ «Бест Лізинг» нараховує з 22.07.2022 по 14.02.2023 в розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу до 21.07.2022: 17 період лізингу - 26 206 грн. 40 коп.

22.01.2022 між ТОВ «Бест Лізинг» (Кредитор), ТОВ Зав-Агро» (Боржник) та ОСОБА_1 як фізичною особою (Поручитель) укладено договір поруки №210122-1/П (Договір поруки).

За цим договором Поручитель зобов`язується солідарно відповідати перед Кредитором за виконання Боржником усіх грошових зобов`язань за Договором (Контракт) в повному обсязі, а саме: сплату Кредитору лізингових платежів у встановлені Контрактом строки. Розмір лізингових платежів відповідно до умов Контракту може бути змінений (збільшений); сплату Кредитору санкцій (неустойки, штрафів, пені, інших санкцій), процентів річних, збитків та усіх інших витрат та виплат, сплата яких покладається на Боржника у відповідності до положень Контракту та/або чинного законодавства України (п.2 Договору поруки).

При невиконанні або неналежному виконанні Боржником зобов`язань за Контрактом, виконання яких забезпечується цим договором, Поручитель і Боржник будуть відповідати перед Кредитором солідарно, тобто Кредитор має право на власний розсуд зажадати виконання зобов`язань за Контрактом як від Боржника, так і від Поручителя окремо, так і від Боржника та Поручителя одночасно, як в повному обсязі, так і в частині боргу (п.3 Договору поруки).

Сторони досягли згоди про те, що порука за договором припиняється не раніше ніж через 7 (сім) років з моменту укладення сторонами цього Договору поруки, а в разі, якщо строк лізингу за Контрактом перевищує 4 (чотири) роки, порука припиняється по закінченню строку лізингу за Контрактом, збільшеному на 4 (чотири) роки (п.8 Договору поруки).

Відповідно до ч.1 ст.806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Статтею 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» передбачено, що фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу (ч.1 ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг»).

Статтею 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» (пункти 4,5) передбачено, що після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса:

1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів;

2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом.

Для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.

В матеріалах справи містить повідомлення ТзОВ «Бест Лізинг» від 13.07.2022 №2151 про те, що ТзОВ «Зав-Агро» має за договором №210122-2/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу від 22.01.2021 прострочену заборгованість (не сплатило лізингові платежі) та прострочення становить більше 30 днів. З посиланням на пункти 6.6, 6.6.1 Загальних умов договору ТзОВ «Бест Лізинг» повідомляє про розірвання (відмову від договору), укладеного між сторонами.

Одночасно, в такому повідомленні ТзОВ «Бест Лізинг» вимагає в строк до 21.07.2022 включно повернути ТзОВ «Бест Лізинг» за адресою: 03038, м.Київ, вул.Лінійна, 17 отримане за договором майно - предмет лізингу.

У подальшому, вказуючи на неоплату ТОВ «Зав-Агро» як Лізингоодержувачем лізингових платежів з 18.02.2022 по 16.07.2022 на суму 64 789 грн. 20 коп., невиконання ним обов`язку щодо письмового інформування Лізингодавця про стан та адресу базування предмета лізингу, а також на несвоєчасне повернення предмета лізингу після розірвання Договору, ТОВ «Бест Лізинг» звернулось до Господарського суду Волинської області з позовом у рамках провадження у даній справі.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі…

Частинами 1 та 2 ст.554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

В ст.806 ЦК України (із змінами) закріплено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у володіння та користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Частинами 1, 2, 3, 7 ст.292 ГК України (із змінами) передбачено, що лізинг це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне володіння та користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Залежно від особливостей здійснення лізингових операцій лізинг може бути двох видів фінансовий чи оперативний. За формою здійснення лізинг може бути зворотним, пайовим, міжнародним тощо. Об`єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні засоби, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг. Правове регулювання лізингу здійснюється відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до п.п.2,3,4,5 ч.1 ст.20 Закону України «Про фінансовий лізинг» (із змінами) лізингодавець має право: здійснювати перевірки дотримання лізингоодержувачем умов володіння та користування об`єктом фінансового лізингу, його утримання та експлуатації; у випадках, передбачених законом та/або договором фінансового лізингу, відмовитися від договору фінансового лізингу, стягнути з лізингоодержувача несплачені лізингові платежі, термін сплати яких настав на дату такої відмови, вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу та у разі невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо повернення об`єкта фінансового лізингу сплати неустойки у розмірі, встановленому цим Законом, за володіння та користування об`єктом фінансового лізингу за час прострочення повернення об`єкта фінансового лізингу, якщо інший розмір неустойки не визначений договором фінансового лізингу; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість відповідно до умов договору фінансового лізингу та законодавства; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків, у тому числі оплати ремонту, відшкодування витрат на ремонт об`єкта фінансового лізингу, та/або сплати інших платежів, безпосередньо пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу, відповідно до умов такого договору та законодавства.

В п.3 ч.2, ч.3 ст.21 Закону України «Про фінансовий лізинг» (із змінами) визначено, що лізингоодержувач зобов`язаний: своєчасно сплачувати передбачені договором фінансового лізингу лізингові та інші платежі. Лізингоодержувач може мати також інші права та обов`язки відповідно до умов договору фінансового лізингу, цього Закону та нормативно-правових актів, що регулюють відносини фінансового лізингу.

Господарський суд, проаналізувавши наведені вище норми матеріального права в аспекті спірних правовідносин, зазначає, що між сторонами виникли господарські зобов`язання в зв`язку з укладанням Договору фінансового лізингу між ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ» та ТОВ «ЗАВ-АГРО», а також Договору поруки між ТОВ «БЕСТ ЛІЗИНГ», ТОВ «ЗАВ-АГРО» та фізичною особою ОСОБА_1 .

При цьому Лізингодавцем належним чином виконано взяті на себе зобов`язання за Договором та передано Лізингоодержувачу обумовлений Об`єкт лізингу.

В свою чергу Лізингоодержувачем у порушення приписів ст.ст.525,526,610,629,806 ЦК України, ст.ст.193, 292 ГК України, ст.ст.1, 20, 21 Закону України «Про фінансовий лізинг», умов Договору та додатків до нього не перераховано 64 789 грн. 20 коп. лізингових платежів (13-18 періоди лізингу періоди лізингу), з яких: 0,02 грн. (13 період лізингу) зі строком сплати до 16.02.2022 включно; 12 667,10 грн. (14 період лізингу) до 16.03.2022 включно; 13 103,20 грн (15 період лізингу) до 14.04.2022 включно, 12 957, 84 грн. (16 період лізингу) зі строком сплати до 16.05.2022 включно; 13 103,20 грн. (17 період лізингу) до 16.06.2022 включно; 12 957, 84 грн (18 період лізингу) до 14.07.2022 включно (нарахування платежів здійснено згідно Графіку сплати лізингових платежів та коригування, проведеного на підставі п.2.2.1 додатку ,Загальні умови Договору у зв`язку зі зміною курсу гривні до євро та наведеного в доданих до позову довідках про нарахування лізингових платежів).

Враховуючи викладене, те, що фізична особа ОСОБА_1 поручився за належне виконання усіх зобов`язань ТОВ «Зав-Агро» перед ТОВ «Бест Лізинг» за Договором, позовна вимога про солідарне стягнення з відповідачів 64 789 грн. 20 коп. простроченої заборгованості за лізинговими платежами підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст.549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.4 ст.21 Закону України «Про фінансовий лізинг» (із змінами) невиконання лізингоодержувачем обов`язку щодо сплати лізингових платежів відповідно до умов договору фінансового лізингу є підставою для нарахування неустойки, сплату якої лізингодавець має право вимагати від лізингоодержувача, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у періоді прострочення, від суми заборгованості за кожний день прострочення, за час прострочення, якщо інший розмір неустойки не визначений умовами договору фінансового лізингу.

Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на наведене, те, що матеріалами справи підтверджено невиконання відповідачем зобов`язань за Договором по внесенню лізингових платежів, наданню інформації щодо стану та адреси базування предмета лізингу, господарський суд дійшов висновку, що ТОВ «Бест Лізинг» має право на нарахування:

- 22 769 грн. 52 коп. процентів річних на суми боргу за відповідні періоди прострочення лізингових платежів з 18.02.2022 по 14.02.2023.

- 8 070 грн. 23 коп. інфляційних втрат на суми боргу згідно з простроченими лізинговими платежами за період з березня 2022 по січень 2023.

- 22 769 грн. 52 коп. пені на суми боргу за відповідні періоди прострочення лізингових платежів з 18.02.2022 по 14.02.2023.

- 102 846 грн. 00 коп. штрафу, який нараховано згідно п.7.1.3 додатку Загальні умови Договору на суму 5 142 300 грн. 00 коп. грн (вартість майна) х 1% х 2 (кількість кварталів (1 і 2 квартали 2022) у зв`язку з ненаданням інформації Лізингодавцю про стан та адресу базування предмета лізингу.

Відтак, суд перевіривши методику та правильність розрахунків позивача, дійшов висновку, що позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів 64 789 грн. 20 коп. простроченої заборгованості за лізинговими платежами, 22 769 грн. 52 коп. процентів річних, 8 070 грн. 23 коп. інфляційних втрат, 22 769 грн. 52 коп. пені та 102 846 грн. 00 коп. штрафу підлягає задоволенню.

Щодо клопотання про зменшення штрафних санкцій, суд зазначає таке:

Статтею 233 Господарського кодексу України встановлено, що:

- у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу;

- якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила господарське зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з: інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язань боржником; причини (причин) неналежного виконання зобов`язання; незначності прострочення; наслідків порушення зобов`язання; невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам; поведінки винної особи (в т. ч. вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

При цьому зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки (штрафу, пені) є правом суду; за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та встановлені обставини справи в їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до частини третьої статті 13, частини першої статті 76, статті 78, статті 79 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування; питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із статтею 86 названого Кодексу суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У спірних правовідносинах, пов`язаних з виконанням договору фінансового лізингу позивач і відповідач виступали як господарюючі суб`єкти, і вони несуть відповідний ризик під час здійснення такої господарської діяльності. Зменшення за клопотанням сторони розміру заявлених до стягнення штрафу і пені, які нараховуються за неналежне виконання стороною своїх зобов`язань, кореспондується з обов`язком сторони, до якої відповідна санкція застосовується, довести на підставі належних і допустимих доказів, згідно із статтею 74 ГПК України, статтею 233 Господарського кодексу України, те, що вони не бажали вчинення таких порушень і що вони були зумовлені винятковими обставинами та не завдали значних збитків контрагенту.

Статтею 236 ГПК України передбачено, що

- судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша);

- законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права (частина друга);

- обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (частина п`ята).

У відзиві на позовну заяву наведено низку обставин і письмових доказів, якими (обставинами і доказами) відповідачі обґрунтовують наявність, на їх думку, підстав для зменшення сум штрафу і пені, а саме лист ТПП України щодо засвідчення форс-мажорнимх обставин, копія витягу з ЄРДР щодо відкриття кримінального провадження, копія допиту директора разом з переліком техніки, копія листа-повідомлення №9 від 04.07.2022, №9 від 13.09.2022.

У постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі № 913/785/17 визначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього конкретного випадку виконання господарського зобов`язання.

ВС неодноразово зазначав, що сертифікат про форс-мажорні обставини не є актом державного органу, який спричиняє виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків сторін. У разі судового процесу сертифікат ТПП є лише одним із доказів, який не має наперед визначеної сили перед іншими доказами, і лише в їх сукупності на підставі наданих доказів суд приймає рішення.

Крім того, сторони у договорі визначили порядок та строки повідомлення контрагента про настання форс-мажорних обставин. Доказів направлення відповідачем 1 позивачу листа з повідомленням про настання форс-мажорних обставин у строк, передбачений у договорі, відповідач 1 не надав. До матеріалів справи долучено лише листи-повідомлення, проте жодних доказів надіслання цих листів позивачеві суду не надано, відтак, суду не надано допустимих доказів на підтвердження повідомлення ТОВ «Зав-Агро» позивача про форс-мажорні обставини.

Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор) (п. 50 постанови Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 910/15264/21.

Про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення має бути прямо зазначено в договорі (подібний за змістом правовий висновок міститься у п. 5.63 постанови Верховного Суду від 22.06.2022 у справі N 904/5328/21).

Крім того, відповідач не надав суду жодного доказу на підтвердження скрутного матеріального становища

Обов`язок з обґрунтування і доведення того, що порушення договірних зобов`язань не завдало значних збитків контрагенту, покладається на сторону, до якої застосовується санкція, тобто на Відповідачів, позивач не зобов`язаний був у даному разі доводити наявність у нього збитків у зв`язку з неналежним виконанням умов договору відповідачами. Пов`язаних з цим обставин та доказів відповідачами не зазначено.

Щодо позовних вимог про стягнення 178 202 грн. 40 коп. неустойки за неповернення об`єкту лізингу та вилучення у ТзОВ «ЗАВ-АГРО» або третіх осіб у користування яких буде знаходитися об`єкт лізингу та передати власнику - ТзОВ «Бест Лізинг» суд зазначає таке:

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи, що позивач повідомив суд про вилучення спірного об`єкту лізингу 28.08.2023, про що представник відповідачів не заперечує, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в частині вилучення предмету лізингу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

Частиною 4 ст. 231 ГПК України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Представник позивача просив суд повернути судовий збір у зв`язку із закриттям провадженням у справі.

Судовий збір в сумі 2 684 грн. 00 коп. (позовна вимога немайнового характеру) на підставі п.5 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачу.

Суд також відмовляє у стягненні 178 202 грн. 40 коп. неустойки за неповернення об`єкту лізингу, що нарахована на підставі 7.1.2 Загальних умов договору.

ТзОВ «Бест Лізинг» в позовній заяві та представник товариства в судовому засіданні посилається на повідомлення №2151 від 13.07.2022, яким поставлено до відома лізингоодержувача про відмову (розірвання) від договору №210122-2/ФЛ-Ю-С фінансового лізингу від 22.01.2021, про строки та умови повернення об`єкту лізингу. В повідомленні позивач вимагає повернути предмет лізингу в строк до 21.07.2022.

Неустойку відповідно до п. 7.1.2 договору через невиконання обов`язку повернути автомобіль лізингодавцю ТзОВ «Бест Лізинг» нараховує з 22.07.2022 по 14.02.2023 в розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу до 21.07.2022: 17 період лізингу - 26 206 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що повідомлення ТзОВ «Бест Лізинг» №2151 від 13.07.2022 адресовано ТзОВ «Зав-Агро». На повідомленні зазначено місцезнаходження та фактична адреса бажаного отримувача повідомлення, а саме Місцезнаходження: 85861 Україна, Донецька обл., с.Єлизаветівка Мар`їнського р-ну, вул. Центральна, буд. 39-А, Фактична адреса: 85700, Донецька обл., Волноваський р-н,. м.Волноваха, вул. Центральна, буд. 23-а, 3-1 поверх, кімната №1.

До матеріалів справи долучено фіскальний чек АТ «Укрпошта» про відправлення в с.Єлизаветівка 84047 ТзОВ «Зав-Агро» листа, номер поштового відправлення 881.

Згідно з інформацією з офіційного сайту АТ «Укрпошта» трекінг відправлень «дані про відправлення за номером 881 на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі».

Згідно із Переліком територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року, що затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 до відповідного переліку, в тому числі, включено Мар`їнську міську територіальну громаду Покровського району Донецької області, а також і Волноваську міську територіальну громаду Волноваського району Донецької області.

Як відомо повномасштабне військове вторгнення російської федерації на суверенну територію України відбулося 24.02.2022.

Суд зазначає, що відповідний перелік систематично оновлюється Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України. Зокрема той перелік про який зазначено абзацом вище був актуальним станом на дату, як стверджує позивач, повідомлення лізингодавця про розірвання договору та станом на дату, як також стверджує позивач, поштового відправлення відповідного повідомлення в Мар`їнський район Донецької області.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено (оновлений) Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією; одночасно визнано таким, що втратив чинність наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (із змінами).

Звертаючись до суду із позовною вимогою про стягнення неустойки за неповернення предмету лізингу, обґрунтовуючи свою позицію ТзОВ «Бест Лізинг» посилається на інформування ТзОВ «Зав-Агро» про односторонню відмову (розірвання) договору фінансового лізингу шляхом надіслання повідомлення №2151 від 13.07.2022 в цей самий день - 13.07.2022 в с.Єлизаветівка, Мар`їнський район Донецької області.

Методика та базис розрахунку неустойки обґрунтована повідомленням про розірвання договору №2151 від 13.07.2022.

Враховуючи викладені вище обставини, позивачем не надано суду допустимих та достовірних доказів на підтвердження вчинення юридичнозначущих дій в порядку та у відповідності, передбаченому договором чи іншими нормативно-правовим актами щодо односторонньої відмови від договору лізингу.

Наявні в матеріалах справи повідомлення та фіскальний чек такими доказами не є.

Позиція ТОВ «Бест Лізинг» про те, що відповідачеві 1 стало відомо про розірвання договору після отримання позовної заяви з додатками є безпідставною для стягнення неустойки про яку зазначено в позовній заяві, оскільки позивачем нараховано неустойку враховуючи те, що товариство вимагало повернути об`єкт лізингу до 21.07.2022, а відповідач такі вимоги не виконав.

Неустойку ТзОВ «Бест Лізинг» нараховує з 22.07.2022 по 14.02.2023 в розмірі подвійної суми лізингового платежу, який необхідно було сплатити лізингоодержувачу в останньому періоді лізингу до 21.07.2022: 17 період лізингу - 26 206 грн. 40 коп.

Стягнення такої неустойки є безпідставним. Суд не може вийти за межі позовних вимог та самостійно розраховувати неустойку за неповернення предмету лізингу за інший період та виходячи з суми іншого лізингового платежу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, то витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог, а також з врахуванням закриття провадження у справі в частині, в сумі 3 318 грн. 67 коп. відповідно до ст. 129 ГПК України слід віднести на відповідача.

Позивач просить стягнути з відповідачів судові витрати, а саме 2 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з підпунктом 1 частини 3 статті 123 ГПК України, витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 126 статті 123 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3 та 4 статті 126 ГПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат. Таких доказів або обґрунтувань, в тому числі розрахунків, які б свідчили про неправильність розрахунку витрат або неналежність послуг адвоката до справи, позивач не надав. Між тим, суд дослідив додані до заяви про стягнення фактичних витрат на професійну правничу допомогу докази (рахунки, детальний опис виконаних робіт, акти виконаних робіт) та не встановив недотримання відповідачем (його представником) вимог частини 3 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19.

В матеріалах справи (долучено до позовної заяви) міститься договір №03/01-23 про надання правничої допомоги від 03.01.2023, що укладений між Адвокатським обєднанням «ЛЕКС-ЮЕЙ» та ТОВ «Бест Лізинг».

Відповідно до п.п. 1.1, 3.1 договору АО зобов`язується надати Клієнту правничу допомогу про захист прав та інтересів Клієнта щодо аналізу правової основи господарських операцій, підготовки позову про стягнення заборгованості з боржників Клієнта за договорами, визначеними в додаткових угодах до даного договору. Вартість послуг АО (гонорар) за згодою сторін визначається додатком до даного договору за кожного боржника Клієнта окремо.

Додатком до договору про надання правничої допомоги сторони підписали вартість послуг від 14.02.2023, а саме:

Усні консультації - година - 500 грн. 00 коп.

Аналіз пакету документів за договором фінансового лізингу №210122-2/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021 - година - 500 грн. 00 коп.

Правовий аналіз судової практики щодо аналогічних спорів - година - 500 грн. 00 коп.

Складання процесуальних документів - година - 1000 грн. 00 коп.

14.02.2023 між сторонами договору підписано акт приймання-передачі наданих послуг №14/02-1 із зазначенням детального опису наданих послуг (усні консультації - 500 грн., правовий аналіз судової практики - 500 грн., аналіз пакету документів за договором фінансового лізингу, договором поруки - 500 грн., аналіз договору фінансового лізингу №№210122-2/ФЛ-Ю-С від 22.01.2021, укладеного з ТОВ «Зав-Агро», надання роз`яснення щодо стягнення заборгованості, підготовка позову про стягнення заборгованості за вказаними договорами - 1000 грн.). Загальна вартість наданих послуг складає 2 500 грн. 00 коп.

Платіжною інструкцією від 16.02.2023 ТОВ «Бест Лізинг» сплатило Адвокатському об`єднанню «Лекс-Юей» кошти в сумі 2 500 грн. 00 коп. з призначенням платежу: оплата за послуги з правничої допомоги згідно з Актом №14/02-1 від 14.02.2023, договору про надання правничої допомоги №03/01-23 від 03.01.2023.

В матеріалах справи також міститься Ордер від 14.02.2023 на надання правничої допомоги ТОВ «Бест Лізинг» адвокатом Купельським О. М. Ордер виданий АО «Лекс Юей».

До позовної заяви долучено Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю гр. Купельським О. М. від 18.12.2020серія КС №9644/10.

Судом встановлено, що позовна заява підписана представником позивача адвокатом Купельським О. М. 17.02.2023

Відповідачі не зверталися до суду із клопотанням про зменшення розміру витрат відповідача на професійну правничу допомогу.

З огляду на викладене, за відсутності клопотання позивача про зменшення таких витрат, наявності підтверджуючих документів щодо заявленої суми, вимога позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу підлягає в розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог (з врахуванням відмови у стягненні 178 202 грн. 40 коп. неустойки за неповернення предмету лізингу), а саме в розмірі 1 384 грн. 69 коп.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЗАВ-АГРО» (вул.Миколайчука, 48, м.Ковель, Волинська область, ) та фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (вул. Ярославів Вал, буд.13/2, л. «Б», м.Київ, )

- 64 789 грн. 20 коп. - заборгованість за лізинговими платежами;

- 22 769 грн. 52 коп. - проценти річних;

- 8 070 грн. 23 коп. - втрати від інфляції;

- 22 769 грн. 52 коп. - пеня;

- 102 846 грн. 00 коп. - штраф за неподання відомостей про стан та місцезнаходження майна;

а також 3 318 грн. 67 коп. судового збору та 1 384 грн. 69 коп. витрат на правничу допомогу.

3. В позові про стягнення 178 202 грн. 40 коп. неустойки за неповернення предмету лізингу відмовити.

4. Провадження у справі в часині вилучення у ТзОВ «ЗАВ-АГРО» або третіх осіб у користування яких буде знаходитися об`єкт лізингу та передачі власнику - ТзОВ «Бест Лізинг» об`єкт лізингу, а саме: сільськогосподарська техніка комбайн NEW HOLLAND CX 8.80, 2017 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузова (шасі, рами, заводський) НОМЕР_2 закрити.

5. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Бест Лізинг» (вул. Ярославів Вал, буд.13/2, л. «Б», м.Київ, ) з Державного бюджету України 2 684 грн. 00 коп. судового збору, сплаченого платіжною інструкцією №10582 від 16.02.2023 на суму 8 675 грн. 70 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України

Повний текст рішення

складено та підписана 12.09.2023

Суддя М. С. Шум