ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2023 р. Справа№ 910/8354/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Євсікова О.О.

Гаврилюка О.М.

за участю секретаря судового засідання Мовчан А.Г.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 31.08.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення

за результатами розгляду апеляційної скарги Приватного підприємства "Дублер-Люкс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022

у справі №910/8354/21 (суддя Васильченко Т.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

до Приватного підприємства "Дублер-Люкс"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац"

про стягнення 182 465,90 грн.,

та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Дублер-Люкс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

про стягнення 269 683,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяв

19.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 72 800,00 грн.

26.04.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 20 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду заяви по суті

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.06.2023 відкрито провадження у справі № 910/8354/21 за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення суду.

18.07.2023 рішенням Вищої ради правосуддя ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Північного апеляційного господарського суду у відставку.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.07.2023, справу № 910/8354/21 передано колегії суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Буравльов С.І., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 прийнято справу № 910/8354/21 за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення суду до провадження колегію суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді - Буравльов С.І., Євсіков О.О. Розгляд справи № 910/8354/21 за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення суду призначено на 31.08.2023.

Згідно з витягом із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023, у зв`язку з перебуванням судді Буравльова С.І., у відпустці, для розгляду заяв Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 прийнято справу №910/8354/21 за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Ткаченко Б.О., судді: Гаврилюк О.М., Євсіков О.О.

Письмові пояснення та заперечення учасників апеляційного провадження

11.07.2023 (повторно 12.07.2023) через відділ документального забезпечення суду від відповідача за первісним позовом надійшли заперечення на заяву про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

Узагальнені доводи зводяться до того, що позивачем не доведено неминучість понесених витрат на правову допомогу, у зв`язку з чим відповідач за первісним позовом просить у задоволенні заяви відмовити.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

Учасники апеляційного провадження з`явились у судове засідання 11.07.2023 та надали свої пояснення по суті заяв про ухвалення додаткового рішення.

Обставини справи

Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (далі - ТОВ "Перший український експертний центр") звернулось до Господарського суду міста Києва із позовними вимогами про стягнення з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" (далі - ПП "Дублер-Люкс") заборгованості у розмірі 182 465,90 грн, з яких: 172 233,50 грн - основний борг; 8 214,62 грн - інфляційні втрати; 2 017,78 грн - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати за договором про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території від 01.07.2019 №1213/07/19 у період з 01.02.2020 по 01.05.2021.

05.07.2022 до Господарського суду міста Києва ПП "Дублер-Люкс" подано зустрічний позов до ТОВ "Перший український експертний центр" про стягнення з останнього 199 988,91 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що ТОВ "Перший український експертний центр" здійснює нарахування за послуги з утримання будинку та прибудинкової території виходячи з невірно визначеної площі орендованого нерухомого майна, а тому повинен повернути переплату за договором від 01.07.2019 №1213/07/19 у заявленій до стягнення сумі. При цьому, зауважує на тому, що Північним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України встановлено зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку ТОВ "Перший український експертний центр" щодо розміру встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до Приватного підприємства "Дублер-Люкс" про стягнення 182 465,90 грн. задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" заборгованість в сумі 107 129,63 грн., 3% річних у розмірі 1 330,96 грн, інфляційні втрати у розмірі 6 189,55 грн. та судовий збір у розмірі 1 719,75 грн. В решті первісного позову відмовлено. У задоволенні зустрічного позову Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 269 683,52 грн. відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-реконструкція" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 (доповнення до апеляційної скарги від 15.12.2022). Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 в частині стягнення з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" заборгованість в сумі 107 129,63 грн. 3% річних у розмірі 1 330,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 189,55 грн. та судовий збір у розмірі 1 719,75 грн. Ухвалити нове рішення, яким в частині стягнення з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" заборгованість в сумі 107 129,63 грн. 3% річних у розмірі 1 330,96 грн., інфляційні втрати у розмірі 6 189,55 грн. та судовий збір у розмірі 1 719,75 грн. - відмовити. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/8354/21 від 09.08.2022 в частині відмовити в задоволені зустрічного позову Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення передплати в сумі 269 683,52 грн. Ухвалити нове рішення, яким задовольнити зустрічний позов Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення передплати в сумі 269 683,52 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дублер-Люкс" залишено без задоволення. Рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21 залишено без змін. Поновлено дію рішення Господарського суду міста Києва від 09.08.2022 у справі №910/8354/21.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина четверта статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини п`ятої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

За приписами частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За приписами статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 2 частини першої статті 129 Господарського процесуального кодексу України). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (пункт 3 частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України).

Розподіл судом інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини четвертої статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 наголошено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. З ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості; ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

У частині 1 статті 1312 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про ухвалення додаткового рішення колегія суддів зазначає наступне.

Як убачається із матеріалів справи, позивачем за первісним позовом до заяви про ухвалення додаткового рішення додано: копію договору про надання правової допомоги №1 від 23.01.2023; копію акту надання послуг (правової допомоги) №19 від 19.04.2023; копію рахунку на оплату від 19.04.2023; докази направлення заяви разом з додатками відповідачу та третій особі.

Зокрема, із наданого позивачем за первісним позовом акту наданих послуг (правової допомоги) №19 від 19.04.2023 вбачається, що адвокатом Закарлюкою Ніною Сергіївною надавались послуги:

- ознайомлення та аналіз апеляційної скарги Відповідача на рішення Господарського суд міста Києва у справі №910/8354/21 від 09.08.2021, підбір та аналіз судової практики Верховного Суду в аналогічних справах;

-| підготовка відзиву на апеляційну скаргу у справі №910/8354/21;

- направлення відзиву на апеляційну скаргу у справі Ne910/8354/21 на адресу відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ТІВАЦ» та до Північного апеляційного господарського суду;

- участь y судових засіданнях Північного апеляційного господарського суду 14.02.2023, 21.03.2023, 18.04.2023.

Гонорар (плата за послуги) за надану правову допомогу становить 20 000.00 (двадцять тисяч гри 00 коп.).

Клієнт не має жодних претензій щодо якості, кількості та/або своєчасності наданої правової допомоги.

Також колегією суддів встановлено, що відповідно до п.1 Договору №1 про надання правової допомоги від 23.01.2023 у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Адвокат Закарлюка Ніна Сергіївна зобов`язується надати клієнту визначені цим Договором юридичні послуги (правову допомогу) щодо захисту інтересів, прав та свобод останнього у судовій справі № 910/8354/21 в Північному апеляційному господарському суді за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до Приватного підприємства "Дублер-Люкс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац" про стягнення 182 465,90 грн. та за зустрічним позовом Приватного підприємства "Дублер-Люкс" до товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про стягнення 269 683,52 грн.

Відповідно до п.5.1. розмір Гонорару (плати за послуги) Адвоката за надані послуги, передбачені п.1.1. цього Договору становить 20 000,00 грн. (за представництво інтересів Клієнта на стадії розгляду справи судом апеляційної інстанції.

У постанові Верховного Суду від 25.07.2019 у справі №904/66/18 зазначено, що у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який тим не менш, повинен ґрунтуватися на більш чітких критеріях, визначених у частині 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката.

Таким чином, домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі «East/West» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West., заява №19336/04, §268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Отже, за наявності угод, які передбачають «гонорар успіху», ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі «Пакдемірлі проти Туреччини» (Pakdemirli v., заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала «гонорар успіху» у сумі 6672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату «гонорару успіху», у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18.

Суд зазначає, що існування обставин, які є підставами для зменшення розміру витрат на правову допомогу адвоката, зацікавлена сторона (в даному випадку - відповідач за первісним позовом) доводить суду належними та допустимими доказами при поданні заяви про зменшення розміру адвокатських витрат.

Дослідивши заперечення відповідача за первісним позовом проти задоволення відповідної заяви, колегія суддів зазначає, що доводи викладені у даних запереченнях є нічим іншим як припущеннями самого відповідача за первісним позовом, а тому залишаються колегією суддів поза увагою.

Метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача (подібний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 04.10.2021 від №640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19 тощо). Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Підсумовуючи все вищевикладене, а також надаючи правову оцінку запереченням відповідача за первісним позовом про стягнення таких витрат з останнього, колегія суддів дійшла висновку про відповідність заявлених позивачем за первісним позовом витрат на професійну правничу допомогу у заявленому розмірі вимогам щодо співмірності, обґрунтованості та пропорційності, у зв`язку із чим заява підлягає повному задоволенню.

Щодо заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення, відповідно до якої останній просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 72 800,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до ч. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Тівац" було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, у той час як апеляційну скаргу Приватного підприємства "Дублер-Люкс" постановою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 у справі №910/8354/21 було залишено без задоволення, а оскаржуване рішення без змін, колегія суддів не вбачає правових підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді апеляційної інстанції в розмірі 72 800,00 грн., саме з позивача за первісним позовом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами статті 244 Господарського процесуального кодексу України слідує, що додаткове рішення - це засіб виправлення неповноти основного судового рішення. Через незмінність судового рішення суд, який його ухвалив, не вправі його скасувати чи змінити, проте, він має право виправити деякі його недоліки, зокрема неповноту. Неповнота судового рішення може полягати в невирішеності деяких питань, що стояли перед судом.

З огляду на викладене, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8354/21 підлягає задоволенню у розмірі 20 000,00 грн.

Водночас у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8354/21 - задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Дублер-Люкс" (01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (01042, м. Київ, вул. Саперне поле, 14/55, оф. 1004; ідентифікаційний код 36844047) 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Тівац" про ухвалення додаткового рішення у справі №910/8354/21 - відмовити.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи № 910/8354/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст підписано 13.09.2023.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.О. Євсіков

О.М. Гаврилюк