РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2023Справа № 910/8633/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Пукаса А.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес ЛТД» (вул. Жуковського, 43, м. Одеса, 65045; ідентифікаційний код 39987038)

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: філія «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Санаторна, 12/1, м. Київ, 02099; ідентифікаційний код 40081389)

про стягнення 537 544, 23 грн,

без виклику представників учасників справи,

РОЗГЛЯД СПРАВИ СУДОМ

1. Стислий виклад позиції Позивача

До Господарського суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Гермес ЛТД» (далі за текстом - ТОВ «Гермес ЛТД», Позивач, Покупець) з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом - АТ «Українська залізниця», Відповідач), за участю третьої особи - філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом - філія «ЦУП» АТ Українська залізниця) про стягнення заборгованості в розмірі 537 544, 23 грн, яка складається з суми попередньої оплати 220 082, 74 грн за договором поставки № ЦУП-02/0006/21 від 05.01.2021 (далі за текстом - Договір), пені - 104 539, 30 грн, штрафу - 15 405, 79 грн, інфляційних втрат - 63 869, 40 грн, 3 % річних - 8 592 грн, збитків (втрачена вигода) - 125 055 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач зазначає, що ним на виконання умов Договору здійснено попередню оплату в розмірі 220 082, 74 грн за поставку товару Відповідачем, чого останнім у визначений Договором строк не здійснено та що стало підставою для звернення до суду з метою стягнення вказаної суми.

Крім того, Позивач зазначає, що в ході здійснення господарської діяльності поставлена Відповідачем продукція мала б бути поставлена з націнкою ТОВ «НУМПА» на підставі договору поставки № 21022022 від 21.02.2022, а Позивачем отримано прибуток.

Так, в результаті порушення Відповідачем умов Договору та не постачання товару, Позивачем заявлено до стягнення суму збитків, яку ним розраховано з урахуванням потенційних доходів та потенційних витрат.

За порушення Відповідачем господарського зобов`язання Позивачем на підставі частини 2 статті 231 Господарського кодексу України (далі за текстом - ГК України) здійснено нарахування пені та штрафу у вказаних вище розмірах, оскільки Відповідач відноситься до державного сектору економіки.

На підставі положень статті 625 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) Позивачем здійснено нарахування 3 % річних та інфляційні втрати.

Позивач зазначає, що з метою досудового врегулювання спору він звертався до Відповідача із листом від 16.03.2022 з вимогою повернути суми попередньої оплати, однак кошти станом на дату подання позову від Відповідача не надходили.

2. Процесуальні дії у справі

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 позовну заяву ТОВ «Гермес ЛТД» залишено без руху, встановлено Позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду уточненої позовної заяви із вірно зазначеним найменуванням Відповідача (в особі філії) та із зазначенням визначених пунктом 2 частини 3 статті 162 ГПК України реквізитів.

29.06.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшла заява Позивача про усунення недоліків, до якої додано уточнену позовну заяву, в якій Позивач просить суд заявлені до стягнення кошти стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі за текстом - АТ «Укрзалізниця, Відповідач), а філію «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» визначено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

19.07.2023 через загальний відділ діловодства до Господарського суду міста Києва надійшли письмові пояснення третьої особи та клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.08.2023 відмолено у задоволенні клопотання філія «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» про розгляд справи в порядку загального позовного провадження у справі № 910/8633/23.

Суд вказує, що ухвала суду від 03.07.2023 надсилалась на адресу Відповідача поштовим повідомленням № 352 та згідно наявного в матеріалах справи рекомендованого повідомлення 07.07.2023 отримана представником Відповідача.

За приписами частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України (далі за текстом - ГПК України) відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Пунктом 3 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 910/8633/23 встановлено Відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання відзиву на позовну заяву, однак станом на дату ухвалення даного рішення суду відзив на позовну заяву не надійшов.

Таким чином, приймаючи до уваги, що Відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі, а матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи, відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05.01.2021 між ТОВ «Гермес ЛТД» (Покупець) та філією «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» (Постачальник) укладено Договір, відповідно до пункту 1.1. якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність, а Покупець оплатити і прийняти Продукцію, найменування, кількість та ціни якої узгоджені у відповідних Специфікаціях.

Пунктом 1.2. Договору закріплено найменування продукції, виробником якої згідно пункту 1.3. останнього є виробничі підрозділи філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця».

Поставка Продукції здійснюється відповідно до Специфікації, що підписується на кожний місяць (пункт 4.2. Договору).

Початкова Специфікація узгоджується сторонами за заявкою (рознарядкою) Покупця на момент підписання Договору, кожна наступна Специфікація на наступний місяць, з 25 по 27 число поточного місяця (пункт 4.2.1 Договору).

Відповідно до пункту 4.3.3 Договору Покупець на момент підписання Специфікації до Договору, зобов`язаний внести на рахунок Постачальника забезпечувальний платіж (гарантійний платіж), у якості гарантії вивозу не менше 80 % заявленої продукції у Специфікації до Договору.

Забезпечувальний платіж повинен становити 5 % від вартості продукції, заявленої у кожній Специфікації до Договору.

У випадку здійснення повної 100 % сплати вартості продукції, відповідно до Специфікації, забезпечувальний платіж в розмірі 5 % від вартості продукції Покупцем не вноситься.

Згідно пункту 4.4. замовлення продукції здійснюється Покупцем шляхом відправлення Постачальнику заявки (рознарядки) на кожну партію поставки товару по цьому Договору засобами факсу, поштового або електронного листування. Заявка (рознарядка) на партію продукції, окрім найменування продукції, обов`язково повинна містити наступну інформацію : кількість, термін (строк) поставки, реквізити та адресу одержувача продукції, ціну та іншу суттєву для належного виконання Договору інформацію.

У разі підтвердження заявки (рознарядки) Покупця на партію продукції повністю або частково, Постачальник протягом 3 робочих днів виставляє рахунок-фактуру для оплати. Початок відвантаження здійснюється з моменту надходження коштів, відповідно до умов пункту 6.1. Договору (пункт 4.5. Договору).

Постачальник згідно пункту 4.7. Договору вважається таким, що виконав свої зобов`язання з поставки Продукції з моменту складання та підписання документів згідно пункту 4.6., а саме: залізнична накладна на адресу Одержувача (вказана в заявці (рознарядці) Покупця) зі штампом станції відправлення, а на умовах самовивозу автомобільним транспортом Покупця - товаротранспортна накладна на відвантаження продукції з датою.

Строк поставки партії Продукції визначається згідно заявки (рознарядки) на відповідну партію Продукції (пункт 4.10. Договору).

Відповідно до пункту 6.1. Договору оплата продукції передбачена як 100 % попередня оплата на підставі рахунку-фактури Постачальника.

Згідно пункту 6.4. Договору сторонами щомісячно, не пізніше 15 числа місяця наступного за місяцем відвантаження, складаються та підписуються акти взаєморозрахунків.

Строк дії Договору згідно пункту 11.1. - з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до 31.12.2021.

Суд вказує, що автоматична пролонгація договору не передбачена.

Як вбачається з матеріалів справи, в межах виконання Договору між сторонами підписано наступні документи:

Специфікація № 1 від 05.01.2021 на поставку товару на суму 1 098 900 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 12 525 грн;

Специфікація № 2 від 02.02.2021 на поставку товару на суму 856 350 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 14 460 грн;

Специфікація № 3 від 26.02.2021 на поставку товару на суму 760 020 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 303 424, 50 грн;

Специфікація № 4 від 29.03.2021 на поставку товару на суму 1 500 420 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 60 885 грн;

Специфікація № 5 від 22.04.2021 на поставку товару на суму 885 270 грн з ПДВ.;

Специфікація № 6 від 27.05.2021 на поставку товару на суму 856 350 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 35 831, 40 грн;

Специфікація № 7 від 29.06.2021 на поставку товару на суму 836 460 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 13 536 грн;

Специфікація № 8 від 08.08.2021 на поставку товару на суму 923 820 грн з ПДВ та Додаток №1 до такої специфікації на поставку продукції на суму 150 300 грн;

Специфікація № 9 від 26.08.2021 на поставку товару на суму 139 423, 90 грн з ПДВ;

Специфікація № 10 від 01.10.2021 на поставку товару на суму 590 673 грн з ПДВ.

Також Позивачем до матеріалів справи додано укладені з ТОВ «Імені В.І. Чапаєва», ТОВ «Будлідер», ПП «Будуй з нами 2012», ТОВ «Транспортна компанія «Імпульс» договори поставки.

Позивач звертався до філією «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» із претензією № 1 від 09.03.2023, в якій просив здійснити повернення суми попередньої оплати, пені, штрафу, інфляційні втрати та 3 % річних.

Докази направлення претензії № 1 від 09.03.2023 відсутні, однак наявна відповідь філії про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України не вбачається за можливе розглянути таку претензію в повному обсязі з огляду на відсутність первинної документації по описаним Позивачем фактам.

Також на підтвердження законності заявлених вимог Позивачем до позову додано банківські виписки за 09.12.2021, 10.12.2021 та за 30.12.2021, також обороти рахунку Позивача за січень 2022 та Акт звірки взаєморозрахунків за підписом Позивача.

Із наданих банківських виписок вбачається, що за період з 09.12.2021 по 30.12.2021 Позивачем перераховано на користь АТ «Українська залізниця» кошти в загальному розмірі 1 110 210 грн, з яких 310 210 грн за Договором згідно вказаного Позивачем призначення платежу.

При цьому судом звертається увага на те, що в позовній заяві (уточненій) Позивач зазначає про здійснення платежу (тобто одного) в розмірі 220 08,74 грн, який відсутній у вказаних банківських виписках.

Заперечення Відповідача по суті заявлених позовних вимог відсутні.

Пояснення третьої особи фактично не стосуються суті заявлених вимог, а стосуються процесу розгляду справи, оскільки філія зазначає, що Позивачем невірно визначено суб`єктний склад учасників у зв`язку з чим просить суд замінити поточного відповідача АТ «Українська залізниця» на належного - АТ «Українська залізниця» в особі філії «Центр управління промисловістю» у зв`язку з тим, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИТЬ СУД

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є, договори та інші правочини.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою від є договором поставки.

Частиною 7 статті 179 ГПК України встановлено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно частини 1 статті 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Положення частини 1 статті 180 ГК України кореспондуються зі статтею 628 ЦК України.

Частинами 1, 3, 5 статті 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається зі змісту частини 1 статті 265 ГК України та частини 1 статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 статті 712 ЦК України).

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як встановлено судом вище, у позовній заяві Позивач стверджує, що ним на отримання чергової партії продукції за Договором здійснено платіж в розмірі 220 082, 74 грн, однак поставку здійснено не було.

Позивач стверджує, що здійснення ним такої оплати є передумовою для відвантаження Відповідачем продукції, однак в матеріалах справи відсутні докази звернення Позивача із заявкою (рознарядкою) до філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» та погодження останньою таких рознарядок згідно пункту 4.5. Договору.

При цьому пунктами 4.5. та 6.1. Договору визначено, що саме у разі підтвердження заявки (рознарядки) на партію продукції Постачальник (Відповідача) протягом 3 робочих днів виставляє для оплати відповідний рахунок-фактуру, оплата якого є підставою для початку відвантаження.

Суд зазначає, що наразі в матеріалах справи відсутні рознарядки (заявки) та рахунки-фактури, що фактично унеможливлює встановлення судом обставин та підстав сплати Позивачем коштів саме за ту продукцію, яку поставлено йому не було (згідно доводів Позивача), оскільки як вбачається з наданого Позивачем акту звірки взаємних розрахунків станом на 01.02.2022 між сторонами здійснювалась господарська діяльність.

Фактично наразі суд позбавлений можливості встановити підстави для сплати Позивачем коштів згідно даних з банківських виписок, а також не вбачається за можливе встановити обставини перерахування Позивачем платежу в сумі 220 082, 74 грн. в межах виконання Договору та в межах конкретної погодженої партії поставки.

Аналізуючи умови Договору, суд дійшов висновку, що Специфікація закріплює ціну товару, найменування та кількість продукції, тобто фактично є прайсом поставки філією «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» товару, однак уточнення поставки здійснюються Постачальником при наданні заявки (рознарядки) Покупцем на відвантаження чергової партії Продукції згідно пункту 2.3. Договору.

При тому, згідно пункту 2.4. Договору зміни ціни продукції письмово погоджуються з Покупцем шляхом внесення змін до Специфікацій, що і здійснено сторонами шляхом укладання додатків до таких Специфікацій.

Крім того, із наявних у справі доказів не вбачається за можливе встановити чи заявлена до стягнення сума була гарантійним (забезпечувальним) платежем силу відсутності доказів погодження окремої партії поставки продукції на визначену суму, що відповідно виключає можливість нарахування та заявлення до стягнення збитків.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1 та 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено факти перерахування Позивачем платежу в розмірі 220 082, 74 грн за поставку продукції Відповідача, а відтак і не підтверджено обставин порушення Відповідачем (в особі філії «ЦУП» АТ «Українська залізниця») строків поставки з огляду на відсутність доказів підтвердження заявки (рознарядки) та відвантаження останньої, що відповідно виключає можливість стягнення з Відповідача заявлених у позові сум.

При цьому, суд вказує, що надані Позивачем договори поставки з контрагентами останнього жодним чином не підтверджують обставини їх виконання Позивачем у спірний період в силу існування замовлень від таких юридичних осіб, що не є належним доказом підтвердження збитків.

Окрім викладеного, враховуючи надані третьою особою пояснення в частині невірно визначеного суб`єктного складу учасників судового процесу по даній справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до статті 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи.

Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності.

Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

Отже в силу положень статті 95 ЦК України філії та представництва виступають лише як відокремлені частини юридичної особи, що їх створила та не мають статусу самостійної юридичної особи.

Стороною у справі має бути саме юридична особа, від імені якої діє філія (пункт 42 Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 14.09.2021 у справі № 904/5530/20).

З огляду на зазначене, суд своєю ухвалою від 06.06.2023 залишав подану позовну заяву без руху, в результаті чого Позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій Відповідачем визначено безпосередньо юридичну особу - АТ «Укрзалізниця».

Згідно Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» (затверджено рішенням правління від 29.10.2020 зі змінами згідно протоколу засідання правління від 07.11.2022):

- філія діє від імені та в інтересах Товариства, здійснює делеговані повноваження Товариством функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності Товариства. (пункт 2.1.);

- метою діяльності філії є задоволення потреб Товариства , юридичних та фізичних осіб у видобуванні, виготовлення та постачанні щебеню, піску, гравію, шпал, брусів стрілочних переводів, опор контактної мережі, інших залізобетонних виробів і матеріально технічних-ресурсів, насичення ринку продукцією та товарами народного споживання, надання послуг та одержання від зазначеної діяльності прибутку (пункт 3.1);

- директор філії діє на підставі довіреності та в межах своїх повноважень, в тому числі діє від імені Товариства, представляє інтереси Товариства з питань діяльності філії в будь яких державних органах (підпункт 5.5.3. пункту 5.5.) та має право представляти інтереси Товариства в судах (підпункт 5.5.11. пункту 5.5.);

- фінансово-економічні показники філії є складовими фінансово-економічних показників Товариства (пункт 8.1.);

- Товариство наділяє філію правами від імені Товариства вчиняти будь-які правочини (укладати договори, угоди), пов`язані з діяльністю філії, а також вести претензійну роботу, набувати майнових та особистих немайнових прав, виступати позивачем, у тому числі цивільним, та відповідачем у судах усіх інстанцій, з усіма правами наданими законом позивачу, цивільному позивачу, відповідачу та третій особі, з правом підпису усіх процесуальних документів у межах своїх повноважень, передбачених внутрішніми документами філії, а також вчиняти інші дії, які необхідні для здійснення господарської діяльності філії (підпункт 10.5.1. пункту 10.5);

- діяти від імені Товариства, представляти інтереси Товариства з питань діяльності філії та/ або її виробничого підрозділу в будь-яких органах державної влади та місцевого самоврядування, та ін. (підпункт 10.5.3 пункту 10.5.);

- Товариство здійснює координацію та контроль за діяльністю філії, видає внутрішні документи, які регулюють діяльність філії (пункт 11.1.).

З огляду на викладене вище суд вказує, що він погоджується з доводами третьої особи, в частині наділення філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» правами на представництво безпосередньо самого товариства - АТ «Укрзалізниця» та відповідно вчиняти дії в інтересах останнього.

Водночас, суд звертає увагу, що АТ «Укрзалізниця» не звільнена від обов`язку відповідальності за діяльність своєї філії «ЦУП» в частині виконання умов Договору, який знову ж таки укладено від імені філії однак в інтересах та фінансового - економічного становища АТ «Українська залізниця», що фактично унеможливлювало суд презюмувати невиконання Позивачем вимог ухвали суду 06.06.2023 шляхом подання уточненої позовної заяви та як наслідок повернути позовну заяву.

По суті відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач залучається до участі у справі внаслідок пред`явленої до нього позовної вимоги.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, установлення належності відповідача / відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду, від 17.04.2018 у справі № 523/9076/16-ц, від 20.06.2018 у справі № 308/3162/15-ц, від 11.09.2019 у справі № 910/7122/17.

З огляду на викладене вище, враховуючи належне повідомлення Відповідача та третьої особи, суд вважає заперечення філії «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» занадто формалізованими, оскільки остання відповідно до вказаного вище Положення та законодавства наділена правом надати відзив на позовну заяву від імені та в інтересах Відповідача оскільки спірні правовідносини виникли саме з діяльності філії, чого в свою чергу вчинено філією не було.

Частинами 1-2 статті 74 ГПК України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Відповідно до статті 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до частин 1-3 статті 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Підсумовуючи викладене вище, враховуючи встановлені судом обставини за сукупність наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку, що Позивачем не доведено факту порушення філією «ЦУП» АТ «Укрзалізниця» зобов`язань за Договором, що відповідно свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та витрат по сплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на Позивача та йому не відшкодовуються.

Kеруючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, 123, 129, статтями 236-238, статтями 240 та 241 ГПК України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес ЛТД» (вул. Жуковського, 43, м. Одеса, 65045; ідентифікаційний код 39987038) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Єжи Ґедройця, буд. 5, м. Київ, 03150; ідентифікаційний код 40075815), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: філія «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (вул. Санаторна, 12/1, м. Київ, 02099; ідентифікаційний код 40081389) про стягнення 537 544, 23 грн - відмовити.

2. Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «Гермес ЛТД» не відшкодовуються.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення підписано: 04.09.2023

Суддя Антон ПУКАС