РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

15.08.2023Справа № 910/9880/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ»

до Громадської спілки «Український музичний альянс»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Український культурний фонд

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Горенюк Т.О.

Представники учасників справи:

від позивача Терземан Д.В.;

від відповідача Неволіна А.Ю.;

від третьої особи не з`явилися.

В судовому засіданні 15.08.2023 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 05.09.2023 року.

СУТЬ СПОРУ:

21 червня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» (позивач) надійшла позовна заява б/н від 21.06.2023 року до Громадської спілки «Український музичний альянс» (відповідач) про стягнення 1 757 227,89 грн. (один мільйон сімсот п`ятдесят сім тисяч двісті двадцять сім гривень 89 копійок).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що правова підстава для збереження відповідачем коштів у сумі 1 757 227,89 грн., перерахованих позивачем за договором від 16.06.2016 року за період з 01.07.2016 року по 31.12.202016 року відпала, позивач стверджує про наявність підстав для стягнення з відповідача коштів у сумі 1 757 227,89 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/9880/23, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 25.07.2023 року та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Український культурний фонд.

В підготовчому засіданні 25.07.2023 року судом оголошувалася перерва.

Судом в підготовчому засіданні 01.08.2023 року було розглянуте та відхилене клопотання Громадської спілки «Український музичний альянс» про закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 ГПК України, про що судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання 01.08.2023 року. Відповідач вважає, що наявні підстави, визначені пунктом 3 частини 1 статті 231 ГПК України та пунктом 2 частини 1 статті 175 ГПК України, для закриття провадження у даній справі, оскільки існує рішення суду, що набрало законної сили, у справі у справі № 910/5672/17 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відхиляючи наведене клопотання суд виходив з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України господарський суд закриває провадження у справі, якщо суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо у провадженні цього чи іншого суду є справа із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

При цьому під предметом позову слід розуміти матеріально-правову вимогу позивача про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Підставою позову є обставини, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Такими обставинами є юридичні факти, тобто такі, які зумовлюють правові наслідки і з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення прав чи обов`язків.

Судом встановлено, що у провадженні Господарського суду міста Києва перебувала справа № 910/5672/17 за позовом Громадської спілки "Український музичний альянс" до Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" про стягнення відрахувань за період з 01.07.2016 року по 31.12.2016 року за договором про виплату відрахувань (відсотків) від 16.06.2016 року у розмірі 1 757 227,89 грн.

Відтак, підставою позову у справі № 910/5672/17 є невиконання Товариством з обмеженою відповідальністю "МТІ" зобов`язань за договором про виплату відрахувань (відсотків) від 16.06.2016 року.

Натомість предметом спору у даній справі є стягнення з Громадської спілки "Український музичний альянс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" безпідставно отриманих коштів у розмірі 1 757 227,89 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Отже, дослідивши та надавши оцінку складу сторін, предмету позовів, підстав позовів у справах № 910/5672/17 та № 910/9880/23, суд встановив, що підстави позову у справах № 910/5672/17 та № 910/9880/23 є різними, а відтак відсутні підстави для закриття провадження у справі № 910/9880/23 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, в підготовчому засіданні 01.08.2023 року судом було розглянуте та відхилене клопотання позивача про витребування доказів, про що судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання 01.08.2023 року. Відхиляючи наведене клопотання суд виходив з того, що для повного та об`єктивного розгляду справи № 910/9880/23 у суду відсутня необхідність витребовувати документи.

Судом в підготовчому засіданні 01.08.2023 року було розглянуте та відхилене клопотання Громадської спілки «Український музичний альянс» про повернення позовної заяви, визнання дій позивача зловживанням правом та застосування заходів процесуального примусу на підставі ст. 43 ГПК України, про що судом постановлено протокольну ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання 01.08.2023 року. Відповідач вважає, що позивач, подаючи розглядуваний позов зловживає своїми процесуальними правами, у зв`язку з наведеним просить суд повернути розглядувану позовну Товариству з обмеженою відповідальністю «МТІ», визнати дії Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» зловживанням правом та застосувати до товариства заходи процесуального примусу передбачені ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Відхиляючи наведене клопотання суд виходив з того, що подання позивачем даного позову не може вважатись зловживанням процесуальними правами, оскільки жодна особа не може бути позбавлена права звернення до суду за захистом прав, які вона вважає порушеними.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 01.08.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/9880/23 до судового розгляду по суті на 15.08.2023 року.

В судовому засіданні 15.08.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, 19.06.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю «МТІ» було перераховано на рахунок Громадської спілки «Український музичний альянс» 1 757 227,89 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 98732 від 19.06.2023 року на суму 1 757 227,89 грн.

З платіжної інструкції № 98732 від 19.06.2023 року вбачається, що вказані грошові кошти перераховані на рахунок Громадської спілки «Український музичний альянс» з призначенням платежу: "Відрахування за приватне копіювання за договором про виплату відрахувань від 16.06.2016 за період з 01.07.2016 по 31.12.2016, рішення господарського суду м. Києва від 08.11.22 у справі №910/5672/17 без ПДВ".

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача, що правова підстава для збереження відповідачем коштів у сумі 1 757 227,89 грн., перерахованих позивачем за договором від 16.06.2016 року за період з 01.07.2016 року по 31.12.202016 року відпала, оскільки станом на дату перерахування позивачем коштів на рахунок відповідача, останній не мав повноважень для виконання договору про виплату відрахувань (відсотків) від 16.06.2016 року, що є достатньою правовою підставою для стягнення з відповідача коштів у сумі 1 757 227,89 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року у справі № 910/5672/17 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" на користь Громарської спілки "Український музичний альянс" 1 757 227,89 грн. відрахувань та 26 358,42 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "МТІ" задоволено частково; рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року у справі № 910/5672/17 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Постановою Верховного Суду від 30.05.2023 року касаційну скаргу Громадської спілки "Український музичний альянс" задоволено, скасовано постанову Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2023 року у справі № 910/5672/17, а рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року у справі № 910/5672/17 залишено в силі.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі "Агрокомплекс проти України" (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для "законного сподівання" на виплату такої заборгованості і становить "майно" цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу.

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справа "Юрій Миколайович Іванов проти України", заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід`ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу ("Бурдов проти Росії", рішення у справі "Горнсбі проти Греції" від 19.03.97).

Відповідно до пункту 9 частини 2 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

За змістом частини другої статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Положеннями частини першої статті 18 Господарського процесуального кодексу України також визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Враховуючи вищевикладене, рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року у справі № 910/5672/17, яке набрало законної сили, є достатньою та належною правовою підставою для перерахування коштів у розмірі 1 757 227,89 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "МТІ" згідно з платіжною інструкцією від 19.06.2023 року № 98732 перерахувало ГС «Український музичний альянс» кошти в розмірі 1 757 227,89 грн. з призначенням платежу: "Відрахування за приватне копіювання за договором про виплату відрахувань від 16.06.2016 за період з 01.07.2016 по 31.12.2016, рішення господарського суду м. Києва від 08.11.22 у справі №910/5672/17 без ПДВ".

Положеннями частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Таким чином, предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Так, зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов:

а) набуття або збереження майна;

б) набуття або збереження такого майна за рахунок іншої особи;

в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави є:

1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого);

2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна у іншої особи (потерпілого);

3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого;

4) відсутність правової підстави для зміни майнового стану цих осіб.

З аналізу зазначених правових норм вбачається, що зобов`язання із набуття або збереження майна без достатньої правової підстави має місце за наявності таких умов.

По-перше, є набуття або збереження майна. Це означає, що особа набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння.

По-друге, мало місце набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, збільшення або збереження майна у особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою.

По-третє, обов`язково має бути відсутність правової підстави для набуття або збереження майна за рахунок іншої особи. Тобто, мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (ст.11 ЦК України).

Відсутністю правової підстави вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Загальна умова ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

В даному випадку, підставою перерахування позивачем грошових коштів у розмірі 1 757 227,89 грн. було саме рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року у справі № 910/5672/17, яке є обов`язковим до виконання судовим рішенням, що набрало законної сили.

Отже, з огляду на наведені вище обставини та наявні в матеріалах справи фактичні дані, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог товаристваа з обмеженою відповідальністю "МТІ", оскільки кошти в розмірі 1 757 227,89 грн. були перераховані позивачем на користь відповідача на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.11.2022 року у справі № 910/5672/17.

Таким чином, підстави для застосування положень ст. 1212 Цивільного кодексу України до спірних правовідносин відсутні.

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.09.2023р.

Суддя О.В. Котков