ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. Справа№ 911/862/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Владимиренко С.В.

Корсака В.А.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: Катрук Є.А.;

від відповідача: Гаврись Я.Б.;

від ДВС: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз»

на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.05.2023 (повний текст складено 22.06.2023)

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз»

на дії та постанову державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

у справі № 911/862/22 (суддя Бацуца В.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз»

до Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

про стягнення 18 750 348,00 грн,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

30.03.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» (далі - ТОВ «Ю.Комодітіз») звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою (б/н від 30.03.2023) на дії державного виконавця, у якій просило визнати неправомірною та скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження №70126176 від 25.10.2022, прийняту Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

В обґрунтування скарги ТОВ «Ю.Комодітіз» посилається на неправомірність дій державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - виконавець) щодо винесення постанови про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 70126176 від 25.10.2022 та вважає незаконною постанову від 25.10.2022 про зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП № 70126176 як таку, що винесена всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження», Наказу Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012 «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень», інших нормативно-правових актів, без відповідних правових підстав.

ТОВ «Ю.Комодітіз» вважає, що постанова виконавця про зупинення виконавчого провадження порушує права та охоронювані законом інтереси стягувача, оскільки в результаті таких дій здійснюється втручання у право на мирне володіння майном.

Позивач переконаний, що зупинення виконавчого провадження вказує на те, що виконавець не вчинив жодних дій, спрямованих на ефективне, своєчасне виконання судового рішення, яке не виконане боржником (Публічне акціонерне товариство «Центренерго» (далі - ПАТ «Центренерго»)) добровільно. Оскаржувана постанова свідчить про бездіяльність органу державної виконавчої служби.

Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 03.05.2023 відмовлено у задоволенні скарги б/н від 30.03.2023 (вх. №30/23 від 03.04.2023) ТОВ «Ю.Комодітіз» на дії та постанову державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні ВП №70126176.

Суд дійшов висновку, що обставини щодо неправомірних дій державного виконавця при винесенні постанови про зупинення виконавчих дій та щодо незаконності прийнятої державним виконавцем постанови від 25.10.2022 про зупинення виконавчих дій у виконавчому провадженні ВП №70126176, викладені у скарзі б/н від 30.03.2023 стягувача - ТОВ «Ю.Комодітіз», не знайшли свого підтвердження в ході її розгляду, а тому вимоги позивача (стягувача) про визнання їх відповідно неправомірними і скасування є такими, що не ґрунтуються на нормах законодавства України, а відтак підстави для задоволення скарги відсутні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду Київської області від 03.05.2023, ТОВ «Ю.Комодітіз» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати неправомірною та скасувати постанову від 25.10.2022 про зупинення виконавчого провадження №70126176.

Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та немотивованою.

На думку скаржника, суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають фактичним обставинам даної справи, які становлять предмет доказування; суд допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

ТОВ «Ю.Комодітіз» зазначає, що воно не є за своїм правовим статусом суб`єктом господарювання залізничного транспорту, а на боржника не поширюються дія Закону №145-IX, відповідно до п. 3 Розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» якого заборонено вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону №1404-VIII щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліку, затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації", протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами.

За висновком апелянта, приймаючи оскаржувану ухвалу, суд застосував норми матеріального права, які не підлягають застосуванню у процесі надання правової оцінки фактичним обставинам даної справи, що у свою чергу свідчить також про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Позиції учасників справи.

ПАТ «Центренерго» надало відзив на апеляційну скаргу, у якому проти доводів та вимог апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін як законну та обґрунтовану.

Відповідач вважає дії державного виконавця повністю правомірними та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України.

Боржник зазначає, що є він господарським товариством, пакет акцій якого у розмірі 78,289%, що належать державі, включено до переліку об`єктів, які підлягають приватизації, а тому відносно нього (ПАТ «Центренерго») виконавчі дії підлягають зупиненню на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2023 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Владимиренко С.В., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.07.2023 витребувано з Господарського суду Київської області матеріали оскарження ухвали по справі №911/862/22 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою ТОВ «Ю.Комодітіз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.05.2023 до надходження матеріалів оскарження ухвали у справі №911/862/22.

10.08.2023 матеріали справи №911/862/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.08.2023 поновлено ТОВ «Ю.Комодітіз» пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Ю.Комодітіз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.05.2023 у справі №911/862/22. Розгляд справи призначено на 04.09.2023. Запропоновано учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали. Роз`яснено апелянту право подати до суду відповідь на відзив протягом десяти днів з дня вручення йому відзиву на апеляційну скаргу.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 271 ГПК України).

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

Розпорядженням №358-р від 10.05.2018 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році» Кабінет Міністрів України затвердив перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 році згідно з додатком, в т. ч. ПАТ «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045), 78,289% акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.

Розпорядженням №36-р від 16.01.2019 «Про затвердження переліку об`єктів великої приватизації державної власності» Кабінет Міністрів України затвердив перелік об`єктів великої приватизації державної власності, проведення якої продовжено згідно з додатком, серед яких визначено ПАТ «Центренерго» (ідентифікаційний код 22927045), 78,289% акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.

Наказом № 1275 від 23.07.2021 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій ПАТ «Центренерго» Фонду державного майна України визначено прийняти рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 78,289% статутного капіталу ПАТ «Центренерго», що становить 289 205 117 штук акцій; приватизувати державний пакет акцій ПАТ «Центренерго» шляхом продажу на аукціоні з умовами; затвердити план розміщення акцій ПАТ «Центренерго» згідно з додатком тощо.

У червні 2022 року ТОВ «Ю.Комодітіз» звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з ПАТ «Центренерго» 18 750 348,00 грн заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 31.08.2022 у справі №911/862/22 присуджено до стягнення з ПАТ «Центренерго» на користь ТОВ «Ю.Комодітіз» 18 750 348,00 грн основної заборгованості та 281 255,22 грн судового збору.

18.10.2022 на виконання вказаного рішення видано відповідний наказ.

Постановою державного виконавця Обухівського відділу державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 20.10.2022 про відкриття виконавчого провадження за відповідною заявою стягувача (ТОВ «Ю.Комодітіз») відкрито виконавче провадження ВП №70126176 з примусового виконання наказу №911/862/22.

20.10.2022 виконавець виніс постанову про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Постановою виконавця від 25.10.2022 про зупинення виконавчих дій на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34, ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження» зупинено виконавче провадження ВП №70126176 до закінчення строку дії обставин, що зумовили зупинення виконавчих дій.

Вказані обставини не заперечуються сторонами та підтверджуються даними Автоматизованої системи виконавчого провадження щодо ВП №70126176.

30.03.2023 ТОВ «Ю.Комодітіз» звернулось до Господарського суду Київської області зі скаргою б/н від 30.03.2023 на дії державного виконавця, у якій просило визнати неправомірною та скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження №70126176 від 25.10.2022, прийняту Обухівським відділом державної виконавчої служби в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Обґрунтування скарги наведено вище за текстом цієї постанови.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Частиною 1 ст. 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Частиною 326 ГПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) виконання рішення, винесеного будь-яким судом, повинне розглядатися як невід`ємна частина «справедливого судового розгляду» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) (Hornsby v. Greece, §40; Burdov v. Russia, §34, Burdov v. Russia (N 2) (Application N 33509/04), §65). Затримка у виконанні рішення може бути виправданою, виходячи зі змісту фактичних обставин справи. Але вона не може бути настільки надмірною, аби призвести до порушення суті права, гарантованого ст. 6 §1 (Immobiliare Saffi v. Italy [ВП] (Application N 22774/93), § 74).

Також ЄСПЛ зауважує, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці (справа «Чіжов проти України», заява №6962/02, рішення від 17.05.2005, п. 40).

У Рішенні від 15.05.2019 №2-р (II)/2019 Конституційний Суд України зазначив, що, беручи до уваги ст. ст. 3, 8, ч. ч. 1, 2 ст. 55, ч. ч. 1, 2 ст. 129-1 Конституції України, свої юридичні позиції щодо визначення виконання судового рішення складовою конституційного права на судовий захист, Суд вважає, що держава, створюючи належні національні організаційно-правові механізми реалізації права на виконання судового рішення, повинна не лише впроваджувати ефективні системи виконання судових рішень, а й забезпечувати функціонування цих систем у такий спосіб, щоб доступ до них мала кожна особа, на користь якої ухвалене обов`язкове судове рішення, у разі, якщо це рішення не виконується, у тому числі державним органом. Конституційний Суд України наголосив, що визначений у законі порядок забезпечення державою виконання судового рішення має відповідати принципам верховенства права та справедливості, гарантувати конституційне право на судовий захист; невиконання державою позитивного обов`язку щодо забезпечення функціонування запроваджуваної нею системи виконання судових рішень призводить до обмеження конституційного права на судовий захист та нівелює його сутність.

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентує порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців, є Закон України «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (абз. 1 ч. 1 ст. 327 ГПК України).

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів - виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Пунктом 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації.

У випадку, передбаченому п. 12 ч. 1 ст. цього Закону, виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій до закінчення однорічного строку з дня завершення приватизації або до припинення приватизації відповідного об`єкта приватизації (ч. 7 ст. 35 Закону України «Про виконавче провадження»).

Статтею 339 ГПК України сторонам виконавчого провадження надано право звернутися до суду зі скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (ст. 341 ГПК України).

Суд встановив, що розпорядженням №358-р від 10.05.2018 КМУ затвердив перелік об`єктів великої приватизації державної власності, що підлягають приватизації у 2018 згідно з додатком, серед яких визначено ПАТ «Центренерго», 78,289 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.

Розпорядженням №36-р від 16.01.2019 КМУ затвердив перелік об`єктів великої приватизації державної власності, проведення якої продовжено згідно з додатком, серед яких визначено ПАТ «Центренерго», 78,289% акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.

Наказом №1275 від 23.07.2021 «Про прийняття рішення про приватизацію державного пакета акцій ПАТ «Центренерго» Фонду державного майна України визначено прийняти рішення про приватизацію державного пакета акцій розміром 78,289% статутного капіталу ПАТ «Центренерго», що становить 289 205 117 штук акцій; приватизувати державний пакет акцій ПАТ «Центренерго» шляхом продажу на аукціоні з умовами; затвердити план розміщення акцій ПАТ «Центренерго» згідно з додатком тощо.

Тобто, станом на дату укладення договору, заборгованість за яким присуджена до стягнення з ПАТ «Центренерго» рішенням у цій справі та станом на дату звернення ТОВ «Ю.Комодітіз» з позовом у цій справі вказані вище обставини вже існували.

Згідно з довідкою №97559 від 13.01.2023, виданою Національним депозитарієм України, боржник ПАТ «Центренерго» є господарським товариством, 78,288996% акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України.

Приватизація ПАТ «Центренерго» станом на час подання стягувачем скарги та її розгляду продовжується.

Таким чином, станом на дату прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про зупинення виконавчого провадження ПАТ «Центренерго» є господарським товариством, 78,288996 % акцій у статутному капіталі якого належить Державі Україна в особі Фонду державного майна України, і яке включено до переліку об`єктів великої приватизації державної власності.

Враховуючи наведене та імперативну норму п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає, що державний виконавець правомірно зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні №70126176.

Постановою виконавця про зупинення виконавчого провадження права ТОВ «Ю.Комодітіз» не порушено, а тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали місцевого господарського суду та задоволення поданої ТОВ «Ю.Комодітіз» скарги відсутні.

Колегія суддів вважає слушними доводи ТОВ «Ю.Комодітіз» про те, що ПАТ «Центренерго» не є за своїм правовим статусом суб`єктом господарювання залізничного транспорту, та зазначає що в цьому конкретному випадку виконавче провадження було зупинено на підставі п. 12 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», а не на підставі п. 11 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Щодо посилань ТОВ «Ю.Комодітіз» на те, що на боржника не поширюються дія Закону №145-IX «Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації"», відповідно до п. 3 Розділу III «Прикінцеві та перехідні положення» якого заборонено вчиняти виконавчі дії відповідно до Закону №1404-VIII щодо об`єктів права державної власності, які на день набрання чинності цим Законом були включені до переліку, затвердженого Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації», протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, крім стягнення грошових коштів і товарів, що були передані в заставу за кредитними договорами колегія суддів зазначає, що: 1) ТОВ «Центренерго» не було у переліку об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації; 2) від дати набрання чинності Законом №145-ІХ (20.10.2019) до дати прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови про зупинення провадження (25.10.2022) пройшло більше трьох років, а тому такі доводи не беруться до уваги.

Крім того, апеляційний суд відзначає, що, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 07.09.2022 у справі №910/22858/17 (в ухвалі помилково вказано №911/22858/17), місцевий суд не застосовував норми, які стосуються ПАТ «Українська залізниця», а доцільно спирався на позицію Верховного Суду (багатоаспектну) щодо можливості тимчасового зупинення виконання судових рішень у випадках, визначених законом.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ухвала місцевого господарського суду у цій справі є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 271, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ю.Комодітіз» на ухвалу Господарського суду Київської області від 03.05.2023 у справі №911/862/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 03.05.2023 у справі №911/862/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №911/862/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 08.09.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді С.В. Владимиренко

В.А. Корсак