СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

08 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/1547/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Гребенюк Н.В., суддя Слободін М.М., суддя Шутенко І.А.,

без повідомлення учасників справи

розглянувши матеріали апеляційної скарги Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (вх. №1441Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2023 (повний текст судового рішення складений 26.06.2023, суддя Ємельянова О.О.)

у справі №922/1547/23

за позовом Акціонерного товариства Українська залізниця, м. Київ в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, Донецька обл., м. Лиман,

до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Харківської обл., м. Ізюм,

про стягнення 29 906,92 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Українська залізниця в особі регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про стягнення збитків за пільгові перевезення окремих категорій громадян у сумі 29 906,92 грн.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що за підсумками 2020 сума наданих перевізником послуг по пільговому перевезенню пасажирів склала 100698,48 грн (відповідно до облікових форм), проте замовником було виплачено компенсацію в загальній сумі 70 791,56 грн, у зв`язку із чим, залишок суми боргу складає 29 906,92 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/1547/23 позов задоволено; стягнуто з Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області на користь Акціонерного товариства Українська залізниця в особі Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця суму збитків за пільгові перевезення окремих категорій громадян у розмірі 29 906,92 грн та судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Рішення господарського суду мотивоване тим, що додані позивачем до позову відомість по типах пільг та облікові форми відповідають п. 10 Порядку розрахунку обсягів компенсаційних виплат за пільгові перевезення залізничним транспортом окремих категорій громадян та підтверджують надання позивачем послуг на загальну суму 100 698,48 грн. Враховуючи, що надані позивачем послуги з пільгового перевезення пасажирів відповідачем сплачено частково на суму 70 791,56 грн, залишок суми боргу у розмірі 29 906,92 грн підлягає стягненню з відповідача.

Відповідач, Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, з рішенням господарського суду першої інстанції не погодилось, звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на неповне дослідження обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить відстрочити сплату судового збору, прийняти апеляційну скаргу до розгляду та скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/1547/23.

В обґрунтування своєї правової позиції по справі апелянт вказує на те, що між Управлінням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації та Акціонерним товариством «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» були підписані акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги проїзду у приміському сполучені (форма № 3 - пільга), відповідно до яких за даними АТ «Українська залізниця» РФ «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» оплата за 2020 склала 70791,56 грн.

Системою автоматизованого розподілу справ між суддями у відповідності до протоколу від 18.07.2023 для розгляду справи №922/1547/23 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Гребенюк Н.В., судді Слободін М.М., Шутенко І.А.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 у справі №922/1547/23 апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (вх. №1441Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/1547/23 - залишено без руху; встановлено протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали апелянту усунути недоліки, а саме: подати до Східного апеляційного господарського суду належні докази сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі (4026,00грн), належні докази направлення копії апеляційної скарги з додатками листом з описом вкладення позивачу та докази повноважень Ковтуна О. на підписання апеляційної скарги.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 22.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (вх. №1441Х/1) на рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/1547/23; встановлено учасникам справи строк до 05.09.2023 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження; розпочато розгляд справи з 05.09.2023 без повідомлення учасників справи; запропоновано учасникам справи реалізовувати свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; зупинено дію рішення господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/1547/23; витребувано у господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1547/23.

На електронну адресу суду 28.08.2023 від позивача, Регіональної філії Донецька залізниця Акціонерного товариства Українська залізниця, надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін.

Власну правову позицію в частині заперечень на апеляційну скаргу обгрунтовує наступним:

- дійсно згідно з актами звіряння за даними обох сторін виплачена сума складала 70791,56 грн, що ніколи не заперечувалось позивачем;

- позивачем надано до позовної заяви облікові форми за 2020, згідно з якими загальна сума недоотриманих коштів за перевезення пільгових категорій громадян склала 100698,48 грн, замовником було виплачено компенсацію в сумі 70791,56 грн, про що складено двосторонні акти звірки оплат.

- залишок невиплаченої компенсації складає 29906,92 грн, які обгрунтовано стягнуто з відповідача оскаржуваним рішенням суду.

05.09.2023 відповідач, Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, подав через канцелярію суду клопотання про витребування доказів, в якому просить витребувати у Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» акти звіряння розрахунків за надані населенню послуги, на які надаються пільги (проїзд у приміському напрямку) між Акціонерним товариством «Українська залізниця» регіональна філія «Донецька залізниця» та Управлінням соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації.

Надавши оцінку наявним матеріалам справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про витребування доказів з огляду на таке.

Статтею 258 ГПК України визначено, яка інформація має бути зазначена у апеляційній скарзі, згідно п. п. 5, 6 ч. 2 якої скаржник повинен зазначити: у чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

За змістом частин 1, 3 статті 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Частиною 3 ст. 269 ГПК України унормовано, що докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно положень ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

За змістом приписів ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Тобто, заявляючи клопотання про витребування доказів, стороною, якою заявлено таке клопотання має бути обґрунтовано те, що заявленим до витребування доказом може бути підтверджено обставини, що входять до предмету доказування, те, що у матеріалах справи відсутні інші докази на підставі яких можливо було б встановити фактичні обставини справи, те, що стороною вживались заходи щодо їх отримання, причини неможливості самостійного вчинення зазначених дії та обставини неможливості їх подання до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи свою заяву про витребування доказів відповідач вказує на те, що згідно п. 11 Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 № 117 уповноважений орган щомісяця звіряє інформацію, що міститься в Реєстрі, з інформацією, яка надходить від підприємств та організацій, що надають послуги, і у разі виявлення розбіжностей щодо загальної кількості пільговиків або розміру пільг, що надаються конкретному пільговику, не провадить розрахунків, що стосуються виявлених розбіжностей, до уточнення цієї інформації. Позивач не надав до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги, відповідно яких управління провело б звіряння заборгованості з даними Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина перша статті 74 ГПК України).

При дослідженні матеріалів справи колегією суддів встановлено наступне.

У відзиві на позов відповідач в обгрунтування своїх заперечень вказував на те, що позивач не надавав до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги.

У відповіді на відзив позивач зазначив наступне:

- до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації акти звіряння розрахунків за надані пільговикам послуги не направлялись, оскільки протягом дії договору його стороною було Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації, яке відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців з 02.02.2021 перебуває в процесі припинення на підставі рішення засновників щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації;

- усі документи і розрахунки щодо виконання договору, у тому числі облікові форми, реєстри перевезених пасажирів пільгових категорій, акти звіряння розрахунків та інші, щомісячно направлялися в паперовій формі засобами поштового зв`язку на адресу Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації, і на підставі зазначених документів Управлінням проводилася оплата наданих послуг, а примірники підписаних актів звіряння розрахунків на адресу позивача не поверталися та залишилися у володінні Управління;

- докази направлення до Управління соціального захисту населення Барвінківської районної державної адміністрації всіх документів за договором відсутні через їх втрату, оскільки зберігалися за місцем реєстрації регіональної філії «Донецька залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» в м. Лиман Донецької області і не були вивезені у безпечні місця. А м. Лиман було окупованим з травня по жовтень 2022, і протягом цього періоду відбулася втрата зазначених вище доказів.

А отже, позивач ще під час розгляду справи у суді першої інстанції повідомив про відсутність у нього документів про витребування яких наполягає відповідач у клопотанні, поданому суду апеляційної інстанції.

При цьому у відзиві на апеляційну скаргу позивач підтверджує, що у вказаних актах звіряння за даними обох сторін зазначена саме оплачена сума 70791,56 грн, як і зазначає відповідач у апеляційній скарзі.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що заявляючи клопотання про витребування доказів, відповідач не обгрунтував у відповідності до приписів ст. 74 ГПК України, що лише заявленим до витребування доказом (актом звірки) може бути підтверджено обставини, що входять до предмета доказування у даній справ, та те, що у матеріалах справи відсутні інші докази на підставі яких можливо встановити фактичні обставини справи.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про витребування доказів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 81, 234, ст.267, ст.269, ст.281 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Інформацію у справі, що розглядається, можна отримати за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/.

Головуючий суддя Н.В. Гребенюк

Суддя М.М. Слободін

Суддя І.А. Шутенко