ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 вересня 2023 року Справа № 903/652/23

за позовом : Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Ойл Груп, м. Луцьк

до відповідача: UAB Kaziukas, Vilnius, Lietuva

про стягнення 20 000, 00 євро (803 704,00 грн.)

Суддя Шум М.С.

Секретар судовго засідання Сосновська Ю.П.

Представники сторини: н/з

встановив: 23.06.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Ойл Груп» до UAB «Kaziukas» Vilnius, Lietuva про стягнення 20 000,00 євро попередньої оплати за контрактом №2022.12.20/002YK-Z2 від 20.12.2022, що станом на 23.06.2023 становить 803 704,00 грн .

Ухвалою суду від 28.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на "01" серпня 2023 р. на 10:00 год. Пунктом 9 ухвали суду провадження у справі №903/652/23 зупинено.

Ухвала суду від 28.06.2023 отримана відповідачем 17.07.2023, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" (а.с.35)

Відповідно до відмітки на списку розсилки поштової кореспонденції (а.с. 32), ухвала суду від 28.06.2023 направлена на офіційну електронну пошту та отримана відповідачем 03.07.2023.

31.07.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Ойл Груп».

Станом на 01.08.2023 від відповідача на адресу суду відзиву, заяв та клопотань не надходило.

Ухвалою суду від 01.08.2023 повідомлено позивача та відповідача про закриття підготовчого провадження, призначення розгляду справи по суті на 05.09.2023 об 12год. 45 хв.

Позивач у заяві від 04.09.2023 розгляд справи просить проводити без участі його представника. Позовні вимоги підтримує.

Відповідач повторно правом участі у судовому засіданні не скористався, повноважного представника не направив, однак належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, відсутність відзиву відповідача, закінчення строку для його подання, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

07.10.2022 між ТОВ «Вест Ойл Груп» (Позивач, покупець) та UAB «Kaziukas» (Відповідач, постачальник) укладено контракт №2022.12.20/002YK-Z2 ( Договір).

Відповідно до умов контракту постачальник зобов`язується виготовити, доставити та передати у власність покупця світлопрозорі конструкції фасаду АЗС, змонтувати СКВ на об`єкті покупця, а покупець прийняти товар, оплатити його, надати майданчик для монтажу, прийняти результати робіт з монтажу СКФ і оплатити роботи, згідно з умовами, передбаченими цим контрактом (п. 1.1). Виготовлення СКФ здійснюється постачальником відповідно до технічного завдання (додаток №1) та узгодженої проектної документації зі штампом «виконання робіт» (п. 1.2). Комплектність і кількість товару, що поставляється, обумовлюється сторонами в додатках до цього контракту (п. 2.1). Постачальник здійснює постачання товару на адресу покупця автомобільним транспортом, на умовах DAP (Інконтермс 2020), пункт призначення об`єкт покупця, що знаходиться за адресою: Україна, Житомирська обл., с. Глибочиця (п. 3.1) Термін виготовлення та доставка СКФ на об`єкт покупця, термін монтажу СКФ обумовлюється сторонами у додатку №2 до контракту. Сторони дійшли згоди, що у будь якому випадку строк виконання постачальником своїх зобов`язань з виготовлення, постачання та монтажу СКФ не буде перевищувати одинадцяти календарних тижнів з моменту виконання покупцем своїх зобов`язань згідно п. 5.1.1 контракту, за умови надання покупцем документів, обумовлених п. 1.2 контракту (п. 3.2). Вартість товару, робіт з монтажу визначається сторонами у додатку №3 до контракту. Загальна вартість контракту становить 29 000,00євро. Розрахунки між сторонами здійснюються в євро шляхом банківського переказу коштів на рахунок постачальника таким чином: 20 000,00 євро протягом 10 робочих днів з дати підписання цього контракту та виставлення відповідного рахунку постачальником; 7 740,00 євро не пізніше 7 робочих днів з дати отримання повідомлення від Постачальника про готовність відправити персонал на Обєкт Покупця для монтажу СКФ, після відправки Товару на Обєкт Покупця, на основі відповідного рахунку Постачальника; в сумі 1 260,00 євро не пізніше 7-ми робочих днів з дати підписання акту приймання-передачі виконаних робіт з монтажу СКФ, на підставі відповідного рахунку постачальника (п. 5.1.2-5.1.4)..

Додатками №№1-4 сторонами визначено технічне завдання, графік робіт.

На виконання умов договору відповідачем виставлено рахунок від 05.01.2023 .

Оплата позивачем суму 20 000,00 євро підтверджується платіжним дорученням в іноземній валюті №8 від 11.01.2023 .

Відповідно Додатку №2 до Контракту, загальний строк виконання зобов`язань становить 11 тижнів з моменту виконання покупцем умов п.5.1.1 Контракту.

Відповідач мав здійснити зобовязання по контракту по 29.03.2023 (оплата Позивачем 11.01.2023).

Докази поставки відповідачем позивачу товару в матеріалах справи відсутні.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов`язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 3 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. .

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Згідно ст. 693 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Висновки щодо застосування ст. 693 ЦК України зроблено у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №910/5444/17, а саме Верховний Суд зазначив, що зі змісту частин першої та другої статті 693 ЦК України вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Можливість обрання певного визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця. Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця

Верховний Суд у постанові №910/5041/22 від 09.03.2023 зазначив, що застосування ч. 2 ст. 693 ЦК України залежить від обставин щодо фактичної поставки/непоставки товару.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача становить 20 000,00 євро, що станом на 23.06.2023 еквівалентно 803 704,00 грн., підтверджена матеріалами справи, відповідачем не оспорена, підставна і підлягає до стягнення з відповідача.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 12 055,56 грн. відповідно до ст.ст. 129 ГПК України слід віднести на нього.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з UAB «Kaziukas» (LT-08343, Seskines Sodu G2, Vilnius, Lietuva, ідент. номер 304919235) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вест Ойл Груп» (вул. Єршова, 1, м. Луцьк, ) 20 000,00 євро та 12 055,56 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення складено

12.09.2023

Суддя М. С. Шум