ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"13" вересня 2023 р. Справа № 916/3974/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Цісельського О.В., розглянувши матеріали заяви (вх. № 4509/23 від 08.09.2023) Акціонерного товариства «Одесагаз» (вул. Одарія, № 1, м. Одеса, 65003, ) про видачу судового наказу до боржника Товариства з обмеженою відповідальності «ПСГ «Камбіо-Інвест» (вул. Канатна, № 85, м. Одеса, 65012, ) про стягнення 8 925,63 грн.

ВСТАНОВИВ:

08.09.2023 до Господарського суду Одеської області від Акціонерного товариства «Одесагаз» надійшла заява про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальності «ПСГ «Камбіо-Інвест» заборгованості в загальному розмірі 8925,63 грн за надані послуги з розподілу природного газу у період з вересня 2022 року по травень 2023 року на підставі договору розподілу природного газу №000019, до якого приєднався боржник шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 21.12.2016.

Заяву обґрунтовано неналежним виконанням Товариством з обмеженою відповідальності «ПСГ «Камбіо-Інвест» зобов`язань за договором з розподілу природного газу №000019 протягом вересня 2022 року травня 2023 року, внаслідок чого у останнього утворився борг у сумі 8925,63 грн.

Підстави та порядок видачі судового наказу врегульовано положеннями Розділу ІІ Господарського процесуального кодексу України.

Частиною першою статті 147 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Положеннями статті 148 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, та в разі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Наказне провадження - це самостійний, особливий, спрощений вид судового провадження під час розгляду господарських справ про стягнення грошової заборгованості за договором, спрямований на швидкий та ефективний захист прав заявника, в якому суд в установлених законом випадках за заявою особи без судового засідання і виклику сторін на підставі достатніх, допустимих і належних доказів видає судовий наказ, який одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом.

За загальним правилом при розгляді вимог в порядку наказного провадження суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті (пункт 7 частини першої статті 155 Господарського процесуального кодексу України).

З викладеного вбачається, що судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи (видаткові накладні, акти, листування, рух коштів, виписки банку), що вказують на правильність і безспірність здійснених розрахунків.

Відповідно до частин першої, другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з вимогами частин другої, третьої статті 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються. До заяви про видачу судового наказу, зокрема, додаються: копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до п. 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Із змісту заяви, поданої Акціонерним товариством «Одесагаз» слідує, що заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСГ «Камбіо-Інвест» заборгованість за договором розподілу природного газу №000019, до якого приєднався боржник шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 21.12.2016.

Викладені обставини заявник підтверджує наступними документами: заявою-приєднанням до договору №000019 від 21.12.2016; актом наданих послуг з розподілу природного газу від 30.09.2022; актом наданих послуг з розподілу природного газу від 31.03.2023; актом наданих послуг з розподілу природного газу від 30.04.2023; актом наданих послуг з розподілу природного газу від 31.05.2023.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч.1, 2 ст.73, ч.ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.76, ч.1 ст.77, ч.ч.1, 2 ст.79 ГПК України).

Наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають враховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором).

Судом встановлено, що первинні документи, а саме акти наданих послуг, на підставі яких за умовами договору розподілу природного газу № 000019 від 21.12.2016 має здійснити розрахунки, підтверджують лише заборгованість в розмірі 3543,40 грн.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що під час розгляду заяви Акціонерного товариства «Одесагаз» у порядку наказного провадження не вбачається за можливе встановити факт отримання боржником послуг з розподілу природного газу на загальну суму 8925,63 грн, а заборгованість підтверджена належними доказами в сумі 3543,40 грн, отже, з поданої заяви не вбачається виникнення та порушення права грошової вимоги заявника на суму 5382,23 грн.

За таких обставин, суд відмовляє Акціонерному товариству «Одесагаз» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСГ «Камбіо-Інвест» 5382,23 грн грошової заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу на виконання договору розподілу природного газу №000019 на підставі п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (ч. 1 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись ст.ст. 150, 152, 153, 154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Одесагаз» (вх. ГСОО №4509/23 від 08.09.2023) про видачу судового наказу за вимогою в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСГ «Камбіо-Інвест» заборгованості за договором розподілу природного газу № 000019 від 21.12.2016 в сумі 5382,23 грн. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили 13.09.2023 та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-західного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 ГПК України.

Суддя О.В. Цісельський