ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2023 року м. Черкаси справа № 925/754/22

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі судового засідання Ібрагімовій Є.Р., за участі прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури Бутар В.С. та представників сторін: позивача - 1- не з`явились, відповідача - ОСОБА_1 за самопредставництвом, у приміщенні суду в м. Черкаси, справу за позовом Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс" про стягнення 70151 грн. 64 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Черкаської окружної прокуратури звернувся в Господарський суд Черкаської області з позовом в інтересах держави в особі Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради (далі-позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс" (далі-відповідач) про стягнення, на підставі договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року, 93355 грн. 54 коп. надмірно сплачених державних коштів, а також відшкодування судових витрат.

Позов мотивовано тим, що додаткові угоди № 3 від 23.08.2019 року та № 4 від 11.10.2019 року до договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року укладені між Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс" з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель в частині перевищення 10% максимального ліміту щодо підвищення ціни за одиницю товару, відсутності коливання ціни на ринку у бік збільшення тому є нікчемними та призвели до надмірної сплати державних коштів у розмірі 93355 грн. 54 коп. за товар, який так і не був поставлений продавцем.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 12.08.2022 року, прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі № 925/754/22 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 20.09.2022 року, в якому оголошено перерву до 01.11.2022 року.

Відповідач в особі свого представника 09.09.2022 року подав відзив на позовну заяву, у якому заперечував проти позову з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог, обґрунтованому збільшенні ціни товару спірними додатковими угодами з дотриманням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову повністю (вх. № 10349/22, т.8 а.с. 1-6).

Прокурор подав суду 27.09.2022 року відповідь на відзив (вх. № 11147/22, т.8 а.с. 19-25), в якій заперечив твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, просив задовольнити позовні вимоги повністю.

Представник позивача подав суду 25.10.2022 року заяву (вх. №12318/22, т.8 а.с. 34), в якій підтримав позовні вимоги, розгляд справи просив проводити без його участі.

Ухвалою суду від 01.11.2022 року судове засідання для розгляду справи по суті, за клопотанням відповідача, відкладено на 29.11.2022 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду:

20.01.2023 року клопотання (вх. №1037/23, т.8 а.с. 50-51), в якому просив долучити до матеріалів справи належним чином завірені копії договору поставки товару №06 від 07.09.2020 року та реєстри накладних до нього;

08.03.2023 року письмові пояснення (вх. №3927/23, т.8 а.с. 99-100), в яких повідомив про безпідставно додані прокурором до позову накладні укладені до договору поставки товару №06 від 07.09.2020 року, що не є предметом позову, необґрунтованість заявленої суми - 21085 грн. 75 коп., дублювання перелічених накладних у зв`язку з чим відповідачем надано належний перелік накладних до договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року.

Ухвалами суду від 24.01.2023 року, 02.03.2023 року судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 13.03.2023 року.

Прокурор подав суду через систему «Електронний суд» 13.03.2023 року клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 4164/23, т.8 а.с. 137-138),

В судовому засіданні 13.03.2023 року оголошено перерву до 04.05.2023 року, зобов`язано сторони скласти взаємний акт звірки розрахунків, який подати до суду.

Представник відповідача подав суду 03.05.2023 року акт звірки взаєморозрахунків (вх. № 7422/23, т. 8 а.с. 176-207).

04.05.2023 року заступник керівника Черкаської окружної прокуратури подав заяву про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 7455/23, т. 8 а.с. 146-132), в якій просив стягнути з відповідача 70151 грн. 64 коп. надмірно сплачених державних коштів відповідно до уточненого розрахунку, а також відшкодувати судові витрати.

Ухвалою суду від 04.05.2023 року прийнято до провадження заяву прокурора про зменшення позовних вимог за вх. №7455/23 від 04.05.2023 року, судове засідання для розгляду справи по суті відкладено на 17.05.2023 року.

Представник позивача подав суду 17.05.2023 року заяву (вх. № 8180/23, т. 8 а.с. 217-229) про доручення до матеріалів справи оновленого акту звірки розрахунків, який направлено і відповідачу, після виявлених неточностей.

В судовому засіданні 17.05.2023 року оголошено перерву до 14.06.2023 року.

Відповідач в особі свого представника подав суду 13.06.2023 року письмові пояснення (вх. №9945/23, т.8 а.с. 234-235), в яких повідомив про необґрунтованість заявленої прокурором суми - 70151 грн. 64 коп., враховуючи невідповідність даних за накладними №74609, № 69805 та дублювання суми за накладною №59505, за розрахунком відповідача, різниця вартості товарів за додатковими угодами №2, №3, №4 становить 70124 грн. 40 коп.

В судове засідання 14.06.2023 року представник позивача явку представника не забезпечив, в попередньому судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити з урахуванням зменшених прокурором позовних вимог.

В засіданні суду 14.06.2023 року прокурор підтримала уточнені позовні вимоги та просила суд позов задовольнити повністю, представник відповідача заперечила позовні вимоги з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просила врахувати подані письмові пояснення та наданий розрахунок, прокурор не заперечила проти розрахунку відповідача.

Частиною 1 ст. 202 ГПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 статті 202 ГПК України, суд розглядає справу за відсутності учасника справи або його представника, якщо їх було належним чином повідомлено про судове засідання, у разі, зокрема, повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Враховуючи, що наявні матеріали справи є достатніми для всебічного, повного і об`єктивного розгляду справи, суд, відповідно до ст. 202 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Згідно із ст.ст. 233 ч. 6, 240 ч. 1 ГПК України, у судовому засіданні судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вислухавши пояснення прокурора та представників сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє частково з таких підстав.

23.04.2019 року за результатом проведення відкритих торгів в системі «Prozorro» між позивачем - Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, як замовником, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс", як постачальником, укладено договір поставки товару № 21 (далі - Договір, т.1 а.с. 36-41).

У Договорі сторони домовилися, зокрема, про наступне:

п.п. 1.1 - постачальник зобов`язується поставити, а замовник прийняти і оплатити Постачальнику овочі, фрукти та горіхи (ДК 021:2015: ДК 021:2015: 03220000-9) за асортиментом та цінами, зазначеними у Специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною;

п.3.2. - ціна договору становить 5097390 грн. (п`ять мільйонів дев`яносто сім тисяч триста дев`яносто гривень) з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 3 394 863 грн;

- фінансування 2020 року - 1 702 527 грн.;

п.п.10.1, 10.2. - договір вважається укладеним і вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками сторін, його дія припиняється у разі закінчення терміну дії - 23.04.2020 року, за згодою сторін та з інших підстав, передбачених чинним законодавством України;

п. 11.3. - підставами зміни договору є, у тому числі: зміни умов та порядку оплати у разі прийняття після укладення договору нормативно-правових актів, які регулюють питання оплати за рахунок державних коштів, відповідно до правил, установлених такими актами; зміни ціни Товару у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно змінам таких ставок; зміни ціни Товару у разі зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін.

Договір підписаний його сторонами та скріплений їхніми печатками.

Додатком до Договору є Специфікація (т.1 а.с. 42), п.п. 4,9 якої погоджено поставку лимонів в обсязі 1 824 кг в 2019 році та 1 262 кг в 2020 році за ціною 42 грн/кг та яблук свіжих в обсязі 35 174 кг в 2019 році та 8 411 кг в 2020 році за ціною 11 грн/кг.

На виконання умов Договору сторонами в подальшому укладено вісім додаткових угод:

31.05.2019 року укладено додаткову угоду № 1 до Договору (далі-Додаткова угода № 1, т. 1 а.с. 43), в якій зокрема пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: «Ціна Договору становить: 5 097 390 грн з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 2 851 614 грн;

- фінансування 2020 року - 2 245 776 грн».

Також внесено зміни до Специфікації, п.4 та п. 9 викладено в наступній редакції: поставці підлягають лимони в обсязі 1 393 кг в 2019 році та 1 693 кг в 2020 році за ціною 42 грн/кг, а яблука свіжі в обсязі 30 382 кг в 2019 році та 13 203 кг в 2020 році за ціною 11 грн/кг.

13.08.2019 року укладено додаткову угоду № 2 до Договору (далі-Додаткова угода № 2, т.1а.с. 44), в якій сторони зменшили ціну договору, зокрема пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: «Ціна Договору становить: 5 097 389 грн 49 коп. з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 2 851 613 грн62 коп.;

- фінансування 2020 року - 2 245 775 грн87 коп.».

Також, вказаною додатковою угодою внесено зміни до Специфікації, зокрема, п.4 та п. 9 викладено в наступній редакції: поставці з 13.08.2019 підлягають лимони в обсязі 1 203,81 кг в 2019 році та 1 539,09 кг в 2020 році за ціною 46,2 грн/кг, а яблука свіжі в обсязі 27 450 кг в 2019 році та 12 002,72 кг в 2020 році за ціною 12,1 грн/кг.

На підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 2 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-581/02 від 12.08.2019 року (т.1 а.с. 46), який надано за результатами експертизи проведеної за заявкою відповідача від 12.08.2019 року, в якому визначено рівень роздрібної вартості яблук - 14,99 грн. -16.85 грн.; лимонів - 43,99 грн. -47,65 грн.

23.08.2019 року укладено додаткову угоду № 3 до Договору (далі-Додаткова угода № 3, т. 1 а.с. 47), в якій сторони зменшили ціну договору, зокрема пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: «Ціна Договору становить: 5 097 389 грн 42 коп. з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 2 851 613 грн 60 коп.;

- фінансування 2020 року - 2 245 775 грн 82 коп.».

Також, вказаною додатковою угодою внесено зміни до Специфікації, зокрема, п. 9 викладено в наступній редакції: поставці з 13.08.2019 підлягають яблука свіжі в обсязі 342,5 кг в 2019 році за ціною 12,1 грн/кг., з 27.08.2019 року підлягають яблука свіжі в обсязі 24 643,18 кг в 2019 році та 10 911,56 кг в 2020 році за ціною 13,31 грн/кг.

На підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 3 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-609 від 22.08.2019 року (т.1 а.с. 49), який надано за результатами експертизи проведеної за заявкою відповідача від 22.08.2019 року, в якому визначено рівень роздрібної вартості яблук - 16,95 грн. -18,95 грн.

11.10.2019 року укладено додаткову угоду № 4 до Договору (далі-Додаткова угода № 4, т.1 а.с. 50), в якій сторони зменшили ціну договору, зокрема пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: «Ціна Договору становить: 5 097 389 грн 19 коп. з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 2 851 613 грн. 51 коп.;

- фінансування 2020 року - 2 245 775 грн. 68 коп.».

Також, вказаною додатковою угодою внесено зміни до Специфікації, зокрема, п. 4 викладено в наступній редакції: поставці з 13.08.2019 по 10.10.2019року підлягають лимони в обсязі 698,6 кг в 2019 році за ціною 46,20 грн/кг., з 11.10.2019 року підлягають лимони в обсязі 459,28 кг в 2019 році та 1 399,17 кг в 2020 році за ціною 50,82 грн/кг.

На підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 4 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-723 від 07.10.2019 року (т.1 а.с. 52), який надано за результатами експертизи проведеної за заявкою відповідача від 07.10.2019 року, в якому визначено рівень роздрібної вартості лимонів - 49,95 грн. -52,90 грн.

13.01.2020 року укладено додаткову угоду № 4 до Договору (т.1 а.с. 53), в якій змінено банківські реквізити замовника.

27.01.2020 року укладено додаткову угоду № 5 до Договору (далі-Додаткова угода № 5, т.1 а.с. 54), в якій пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: «Ціна Договору становить: 5 097 389 грн 19 коп. з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 2 288 338 грн 97 коп.;

- фінансування 2020 року - 2 809 050 грн 22 коп.»

Також п.п. 4, 9 Специфікації викладено в наступній редакції: поставці з 11.10.2019 року підлягають лимони в обсязі 459,2817 кг в 2019 році та 1 751,8137 кг в 2020 році за ціною 50,8 грн/кг, а яблука свіжі в обсязі 18 302 кг в 2019 році та 13 660 кг в 2020 році за ціною 13,31 грн/кг.

09.04.2020 року укладено додаткову угоду № 7 до Договору (т.1 а.с. 55), в якій пункт 10.2. Договору виклали у наступній редакції: «Дія Договору припиняється при настанні однієї з умов: а. закінчення терміну дії Договору - 31.12.2020 року; б. за згодою Сторін; в. з інших підстав, передбачених чинним законодавством України».

17.08.2020 року укладено додаткову угоду № 8 до Договору (т.1 а.с. 56), в якій змінено банківські реквізити постачальника.

У позовній заяві, відповіді на відзив та поясненнях у судовому засіданні прокурор зазначила, що укладена сторонами додаткова угода № 2 до договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року за відсутності коливання цін на ринку оскільки експертом у висновку Черкаської торгово-промислової палати № О-581/02 від 12.08.2019 року зазначено лише діапазон вартості станом на конкретну дату, без розрахунку середньої вартості чи будь-якого аналізу її зміни, без урахування даних коливання ціни на товари на споживчому ринкові упродовж серпня 2019 року, зокрема з 13.08.2019 по 23.08.2019, тобто до прийняття рішення про вказане підвищення ціни, експертом зазначався лише діапазон вартості, що унеможливлює визначення наявності чи відсутності коливання ціни на ринку, по даному експертному висновку, у бік зменшення чи збільшення та відсоткове співвідношення такого коливання, у разі його наявності, упродовж часу, який сплинув після укладання додаткової угоди №2.

Крім того укладені сторонами Додаткові угоди №№ 3,4 до договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року суперечать вимогам ст. 3, п. 2 ч. 4 ст. 36 Закону України «Про публічні закупівлі» в частині перевищення 10% максимального ліміту щодо підвищення ціни за одиницю товару, також Додаткова угода № 3 укладена за умов відсутності коливання ціни на ринку на яблука свіжі у бік збільшення, Додаткова угода № 4 укладена з порушенням принципу пропорційності щодо збільшення ціни на лимони відповідно тому не мали обґрунтування для зміни істотних умов вказаного договору, призвели до безпідставного збільшення ціни закупівлі лимонів та свіжих яблук по Договору, а тому є нікчемними.

Оскільки грошові кошти в сумі 70151грн. 64 коп. сплачені відповідачу на підставі нікчемних додаткових угод, товар за на обумовлену суму відповідачем не поставлено тому вказані бюджетні кошти підлягають стягненню на користь позивача.

Вимога прокурора про стягнення надмірно сплачених бюджетних коштів на підставі нікчемних додаткових угод № 3 від 23.08.2019 року, № 4 від 11.10.2019 року є предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, спірні правовідносини сторін виникли із договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року, вимоги прокурора та позивача витікають із суті цього договору.

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов`язань поставки, загальні положення про купівлю-продаж визначені параграфом 1 глави 54, особливості поставки - параграфом 3 глави 54 ЦК України, параграфом 1 глави 30 ГК України, загальні положення про правочини визначені розділом IV книги 1 ЦК України, про зобов`язання і договір - розділами І і ІІ книги 5 ЦК України, правові наслідки порушення зобов`язання, відповідальність за порушення зобов`язання - главою 51 ЦК України, розділом V ГК України.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно з ст. 11 ч. ч. 1, 2 п. 1, ст. 16 ч. 2 п. п. 5, 8 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини; способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено право кожного суб`єкта господарювання на захист своїх прав і законних інтересів шляхом, зокрема, присудження до виконання обов`язку в натурі, відшкодування збитків, іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб`єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади встановлено Законом України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про публічні закупівлі" цей Закон застосовується:

до замовників, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 200 тисяч гривень, а робіт - 1,5 мільйона гривень;

до замовників, які здійснюють діяльність в окремих сферах господарювання, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 1 мільйон гривень, а робіт - 5 мільйонів гривень.

Під час здійснення закупівлі товарів, робіт і послуг, вартість яких є меншою за вартість, що встановлена в абзацах другому і третьому цієї частини, замовники повинні дотримуватися принципів здійснення публічних закупівель, установлених цим Законом, та можуть використовувати електронну систему закупівель з метою відбору постачальника товару (товарів), надавача послуги (послуг) та виконавця робіт для укладення договору.

Принципи здійснення публічних закупівель наведено в ст. 3 Закону України "Про публічні закупівлі", якою визначено, що закупівлі здійснюються за принципами добросовісної конкуренції серед учасників та максимальної економії та ефективності.

Частиною першою статті 12 Закону України "Про публічні закупівлі" встановлено, що закупівля може здійснюватися шляхом застосування однієї з таких процедур: відкриті торги; конкурентний діалог; переговорна процедура закупівлі.

Предметом закупівлі є товар - природній газ очікувана вартість цієї закупівлі становила 698350грн. (з ПДВ).

Оскільки вартість предмета закупівлі (товару) перевищує 200 тисяч гривень, то до спірних правовідносин застосовуються норми Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч.ч. 1, 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі або ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) зміни ціни за одиницю товару не більше ніж на 10 відсотків у разі коливання ціни такого товару на ринку, за умови, що зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

3) покращення якості предмета закупівлі за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі;

4) продовження строку дії договору та виконання зобов`язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі;

5) узгодженої зміни ціни в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг);

6) зміни ціни у зв`язку із зміною ставок податків і зборів пропорційно до змін таких ставок;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни;

8) зміни умов у зв`язку із застосуванням положень частини п`ятої цієї статті.

Тобто, для зміни ціни за одиницю товару законодавець встановив наступні обов`язкові умови:

- ціна за одиницю товару не може бути збільшена ніж на 10 % від встановленої ціни за одиницю товару в договорі;

- відбулося коливання ціни такого товару на ринку;

- зазначена зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Інших умов для збільшення ціни за одиницю товару Законом не передбачено.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства економічного розвитку торгівлі України від 27.10.2016 року № 3302-06/34307-06 «Щодо зміни істотних умов договору», внесення змін до договору про закупівлю у залежності від коливання ціни товару на ринку повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону України "Про публічні закупівлі" договір про закупівлю є нікчемним у разі його укладення з порушенням вимог частини четвертої статті 36 цього Закону.

Визнання нікчемного правочину недійсним не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону.

За змістом статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини 2 статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Майже аналогічний за змістом перелік способів захисту наведено у частині 2 статті 20 Господарського кодексу України.

Правочином є правомірна, тобто не заборонена законом, вольова дія суб`єкта цивільних правовідносин, спрямована на встановлення, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків. Правомірність є конститутивною ознакою правочину як юридичного факту.

За змістом статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього Кодексу, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання недійсним такого правочину судом не вимагається; визнання недійсним нікчемного правочину законом не передбачено, оскільки нікчемним правочин є в силу закону. Такий спосіб захисту як визнання недійсним нікчемного правочину не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом. Крім того, такий спосіб захисту, як встановлення нікчемності правочину також не є способом захисту прав та інтересів, установленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 5 Господарського процесуального кодексу України суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу. Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно: по-перше, якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах, а по-друге, якщо дійде висновку, що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки наведено, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18), від 30.01.2019 у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18). Судом враховано правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 03.12.2020 року, у справі № 909/703/19.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач згідно з тендерною документацією та укладеним за результатами публічної закупівлі договором поставки товару № 21 від 23.04.2019 року запропоновано постачання лимонів в обсязі 1 824 кг в 2019 році та 1 262 кг в 2020 році за ціною 42 грн/кг, та свіжих яблук в обсязі 35 174 кг в 2019 році та 8 411 кг в 2020 році за ціною 11 грн/кг.

Разом з тим з додатковою угодою № 2 від 13.08.2019 року зменшено ціни договору до 5097389 грн 49 коп. з ПДВ. При цьому:

- фінансування 2019 року - 2 851 613 грн 62 коп.;

- фінансування 2020 року - 2 245 775 грн 87 коп.»

Пунктами 4, 9 Специфікації погоджено поставку з 13.08.2019 року лимонів в обсязі 1 203,81 кг в 2019 році та 1 539,09 кг в 2020 році за ціною 46,2 грн/кг, а яблук свіжих в обсязі 27 450 кг в 2019 році та 12 002,72 кг в 2020 році за ціною 12,1 грн/кг.

З урахуванням змісту позовних вимог додаткова угода № 2 від 13.08.2019 року до договору поставки не є спірною і прокурор не вказує про її нікчемність.

Але укладення Додаткових угод №№3, 4 означає, що зобов`язання сторін регулюються договором з урахуванням змін, внесених попередніми додатковими угодами, а тому поставка вказаного товару мала бути здійснена за ціною визначеною додатковою угодою № 2 від 13.08.2019 року - за ціною 46 грн. 20 коп. з ПДВ за кілограм лимонів, яблук свіжих за ціною 12 грн. 10 коп. з ПДВ за кілограм.

Додаткова угода № 3 від 23.08.2019 року укладена через 10 днів після першого підвищення ціни на яблука свіжі додатковою угодою № 2 від 13.08.2019 року Додатковою угодою №3 зменшено ціну договору до 5 097 389 грн. 42 коп. з ПДВ. При цьому: фінансування 2019 року - 2 851 613 грн60 коп.;фінансування 2020 року - 2 245 775 грн. 82 коп. Відповідно внесено зміни і в Специфікацію - поставці з 13.08.2019 року підлягають яблука свіжі в обсязі 342,5 кг в 2019 році за ціною 12,1 грн/кг., з 27.08.2019 року підлягають яблука свіжі в обсязі 24 643,18 кг в 2019 році та 10 911,56 кг в 2020 році за ціною 13,31 грн/кг. Після укладання додаткової угоди № 3 ціна яблук свіжих збільшилася на 1 грн. 21 коп. за одиницю товару від початкової ціни, тобто всього ціна товару по договору збільшилася на 21 %. На підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 3 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати № О-609 від 22.08.2019 року, в якому визначено рівень роздрібної вартості яблук - 16,95 грн. -18,95 грн. станом на 22.08.2019 року. Крім того, вказаний висновок не підтвердив коливання ціни на свіжі яблука у порівнянні з даними внесеними до Договору. Натомість прокурором встановлено відсутність коливання ціни на яблука свіжі у бік збільшення, індекс споживчих цін на яблука по Черкаській області в серпні 2019 року знизився до 94,9 % в порівнянні до ціни на вказаний продукт в липні 2019 року (тобто на 5,1 %), згідно інформації Головного управління статистики у Черкаській області № 04-13/552-20 від 20.02.2020 року, № 04-13/240-21 від 01.02.2021 року (т.1 а.с. 97-98, 101). Таким чином, вищевказані документи свідчать, що упродовж серпня 2019 року, тобто на момент укладення Додаткової угоди № 3, середня споживча ціна на яблука свіжі навпаки, була сталою, тобто такою ж самою, як на момент укладення Додаткової угоди № 2 до Договору, тому підстав для зміни істотних умов Договору внесених Додатковою угодою № 3 не було, тобто вона укладена з порушенням пункту 2 частини 4 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме без документального обґрунтування збільшення ціни на яблука свіжі.

Додатковою угодою №4 від 04.11.2019 року зменшено ціну договору до 5 097 389 грн 19 коп. з ПДВ. При цьому:- фінансування 2019 року - 2 851 613 грн. 51 коп.; фінансування 2020 року - 2 245 775 грн. 68 коп. Відповідно внесено зміни і в Специфікацію - поставці з 13.08.2019 по 10.10.2019року підлягають лимони в обсязі 698,6 кг в 2019 році за ціною 46,20 грн/кг., з 11.10.2019 року підлягають лимони в обсязі 459,28 кг в 2019 році та 1 399,17 кг в 2020 році за ціною 50,82 грн/кг. Після укладання Додаткової угоди № 4 ціна лимонів збільшилася на 4 грн. 62 коп. за одиницю товару від початкової ціни, тобто всього ціна товару по договору збільшилася на 21 %. На підтвердження доцільності укладення Додаткової угоди № 4 до Договору відповідачем надано висновок Черкаської торгово-промислової палати О-723 від 07.10.2019 року, в якому визначено рівень роздрібної вартості лимонів - 49,95 грн. -52,90 грн станом на 07.10.2019 року. Натомість прокурором встановлено незначне підвищення з 43,29 грн до 44,29 грн/кг, що у відсотковому співвідношенні становить 5,75%, згідно інформації Головного управління статистики у Черкаській області № 04-13/552-20 від 20.02.2020, що у відсотковому співвідношенні становить 5,75%, однак ціна за одиницю товару, тобто ціна на лимони була піднята з порушенням принципу «пропорційності» (т.1 а.с. 97-98). Таким чином, вищевказані документи свідчать, що Додаткова угода № 4 укладена з порушенням частини 3 статті 36 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме піднята з порушенням принципу «пропорційності» щодо ціни на лимони.

З урахуванням вищевикладеного господарський суд вважає, що додаткові угоди № 3 від 23.08.2019 року, № 4 від 04.11.2019 року, якими внесено зміни до договору поставки № 21 від 23.04.2019 року укладені між сторонами, з порушенням вимог чинного законодавства у сфері публічних закупівель та є нікчемними.

Щодо позовної вимоги прокурора про стягнення з відповідача 70151 грн. 64 коп. надміру сплачених грошових коштів на підставі ч.1 ст. 670 ЦК,України, суд зазначає наступне.

У ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні. Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передавання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

На виконання Договору у період з 16.10.2019 по 02.03.2020 роки відповідач постачав лимони до дошкільних навчальних закладів м. Черкаси за ціною 50 грн/кг, замість узгодженої за додатковою угодою № 4 від 11.10.2019 по 50,82 грн/кг, і лише з 03.03.2020 до 28.10.2020 роки постачання лимонів за Договором здійснювалося по 50,80 грн/кг.

Всупереч умов Договору, в період з 19.10.2020 до 28.10.2020 роки відповідач постачав яблука свіжі до дошкільних навчальних закладів м. Черкаси за ціною 22 грн/кг.

За розрахунками прокурора за наслідками укладення Додаткової угоди № 3 відповідачем фактично поставлено 45660,30 кілограм яблук свіжих за ціною 13 грн 31 коп./кг та позивачем сплачено коштів на суму 607 738 грн 60 коп. В той же час згідно умов Договору, за умови постачання на підставі додаткової угоди № 2 від 13.08.2019 року, мало бути поставлено по ціні 12 грн 10 коп. на суму 552 489 грн 63 коп. (12,1*45660,30 кг). Таким чином, за постачання яблук свіжих згідно додаткової угоди № 3 від 23.08.2019 надміру сплачено бюджетних коштів на суму 55 249 грн (607 738, 60- 552 489, 63=55 249 грн.).

Водночас, всупереч умов Договору у період з 19.10.2020 до 28.10.2020 поставлено 2 237,5 кілограм яблук свіжих за ціною 22 грн/кг та сплачено коштів на суму 49 225 грн. В той же час згідно умов Договору, за умови постачання на підставі додаткової угоди № 2 від 13.08.2019, мало бути поставлено по ціні 12 грн 10 коп. на суму 27 073грн. 75 коп. (12,1*2 237,5 кг). Таким чином, за постачання яблук свіжих з відступом від умов договору в період з 19.10.2020 до 28.10.2020 надміру сплачено бюджетних коштів на суму 22 151 грн 25 коп. (49 225-27 073,75=22 151,25 грн.).

За наслідками укладення Додаткової угоди № 4 фактично поставлено 1655,23 кілограм лимонів за ціною 50 грн 80 коп./кгта сплачено коштів на суму 84 085 грн 68 коп. В той же час згідно умов Договору, за умови постачання на підставі додаткової угоди № 2 від 13.08.2019, мало бути поставлено по ціні 46,20 грн на суму 76 471 грн.62 коп. (46,20*1 655,23 кг). Таким чином, за постачання лимонів згідно додаткової угоди № 4 від 11.10.2019 надміру сплачено бюджетних коштів на суму 7 614 грн 06 коп. (84 085, 68-76 471, 62=7 614, 06 грн.).

Водночас, всупереч умов Договору у період з 16.10.2019 по 02.03.2020 поставлено 2 195,06 кілограм лимонів за ціною 50 грн/кг та сплачено коштів на суму 109 753 грн. В той же час згідно умов Договору, за умови постачання на підставі додаткової угоди № 2 від 13.08.2019, мало бути поставлено по ціні 46,20 грн/кг на суму 101 411 грн 77 коп. (46,20*2 195,06 кг). Таким чином, за постачання лимонів з відступом від умов договору в період з 16.10.2019 по 02.03.2020 надміру сплачено бюджетних коштів на суму 8 341 грн23 коп. (109 753-101 411,77=8 341, 23 року).

За закупівлю яблук свіжих та лимонів до дошкільних навчальних закладів міста згідно нікчемних додаткових угод №№ 3-4 до договору поставки товару № 21 від 23.04.2019 року надміру сплачено бюджетних коштів за постачання лимонів на суму 15 955?грн 29 коп. (7 614, 06+8 341, 23=15 955,29?) та яблук свіжих на суму 77 400 ?грн 25 коп. (55 249+22 151,25=77 400,25?), а всього 93 355 грн. 54 коп.

Однак, враховуючи невідповідність поданих прокурором накладних до договору поставки товару №21 від 23.04.2019 року, взаємні розрахунки сторін, зменшення прокурором позовних вимог, фактично заявлена прокурором сума становить 70151 грн. 64 коп. (55160 грн. 60 коп. за яблука свіжі+14991 грн. 04 коп. за лимони).

Згідно ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд враховує невідповідність Додаткових угод №№3,4 вимогам Закону України «Про публічні закупівлі», а також наведені сторонами розрахунки, тому різниця надмірно та безпідставно сплачених бюджетних коштів становить 70124 грн. 40 коп. (55148 грн. 57 коп. за яблука свіжі+14975 грн. 83 коп. за лимони), яка фактично узгоджена сторонами в судовому засіданні 14.06.2023 року.

Отримана відповідачем оплата у сумі 70124 грн. 40 коп. за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч. 1 ст. 670 ЦК. В стягненні 27 грн. 24 коп. з відповідача слід відмовити.

Нікчемні Додаткові угоди №№ 3,4 до договору поставки товару №21 від 23.04.2019 року було укладено між позивачем - Департаментом освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс". Оскільки вказані додаткові угоди є нікчемними, тому Товариство з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс" повинно повернути Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради кошти, які були отримані за нікчемними додатковими угодами.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7, 11 до Конвенції та прийняття Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Нормами Господарського процесуального кодексу України, зокрема, встановлено, що:

учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 43);

кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.ч. 1, 3 ст. 74);

належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 ст. 76);

обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77);

достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 1 ст. 78);

наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.ч. 1, 2 ст. 79);

учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (ч. 1 ст. 80);

суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ч.ч. 1, 2 ст. 86).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13, ч. 1 ст. 14 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити наступне щодо належності звернення Заступника керівника Черкаської окружної прокуратури до суду з даним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Враховуючи положення Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 26.05.2020 року у справі № 912/2385/18 то захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Системне тлумачення абзацу першого частини третьої статті 23 Закону дозволяє дійти висновку, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати такий захист у спірних правовідносинах; 2) якщо немає органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (постанова Великої Палати Верховного Суду у і від 26.06.2019 року у справі № 587/430/16-ц ).

Згідно частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

З матеріалів справи вбачається, що Черкаською окружною прокуратурою проінформовано позивача - Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради про виявлені порушення при виконанні сторонами договору поставки №21 від 23.04.2019 року та необхідність вжиття заходів реагування, з метою їх усунення, що підтверджено листами Черкаської окружної прокуратури №159-510вих22 від 03.02.2022 року, №159-2041вих22 від 20.07.2022 року (т.1 а.с.102-103, 105-107).

Однак, незважаючи на виявлені прокуратурою порушення вимог законодавства України про публічні закупівлі, які призвели до витрачання бюджетних кошті Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради з відповідним позовом до суду не звертався.

Позивач в листах № 606-14-4/1 від 20.05.2022 року, № 138-12-4 від 20.07.2022 року надав Черкаській окружній прокуратурі оригінали договору поставки №21 від 23.04.2019 року та доказів на його виконання, повідомив про відсутність намірів звернення до суду з відповідним позовом (т.1 а.с. 104, 108).

Отже, враховуючи нездійснення позивачами заходів для звернення до суду з позовом стосовно захисту інтересів територіальної громади та держави, враховуючи повноваження прокурора самостійно визначати, у чому полягає порушення інтересів держави і визначати орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, суд дійшов висновку, що прокурор в даному випадку належним чином обґрунтував та довів підстави для представництва інтересів держави в суді.

Відтак, з огляду на викладені обставини справи, наведені норми законодавства, суд позов визнає обґрунтованим, доказаним і задовольняє його повністю. Доводи відповідача, приведені ним в обґрунтування заперечень проти позову, господарський суд відхиляє через їх невідповідність встановленим фактичним обставинам справи та вказаним вище нормам чинного законодавства.

На підставі статті 129 ГПК України, з відповідача на користь Черкаської обласної прокуратури підлягають стягненню понесені судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2481 грн.

Керуючись ст.ст. 129, 234, 236-240, 255, 256 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс", ідентифікаційний код юридичної особи 30955757, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 174 на користь Департаменту освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, , місцезнаходження: 18000, м. Черкаси, вул. Гоголя, буд.251 - 70124 грн. 40 коп. надмірно сплачених грошових коштів.

В стягненні 27 грн. 24 коп. надмірно сплачених грошових коштів відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Каштан Плюс", ідентифікаційний код юридичної особи 30955757, місцезнаходження: 18002, м. Черкаси, вул. Благовісна, буд. 174 на користь Черкаської обласної прокуратури, , місцезнаходження: 18015, Черкаська область, м. Черкаси, бульв. Шевченка, буд. 286 - 2481 грн. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 30.08.2023 року.

Суддя В.М. Грачов