РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

24.08.2023Справа № 910/6029/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Удалової О.Г., за участю секретаря судового засідання Бенчук О.О., розглянув матеріали господарської справи

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Азовконтракт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна"

про стягнення 5 421 898,83 грн

За участі представників учасників справи:

від позивача Гордієнко Л.В.

від відповідача не з`явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Азовконтракт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" про стягнення 5 421 898,83 грн (4 935 934,58 грн основного боргу, 97 824,35 грн 3% річних та 388 139,90 грн втрат від інфляції).

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки № 167/09/20 від 17.08.2020 в частині поставки товару у встановлений договором строк.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 відкрито провадження у справі № 910/6029/23, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання на 01.06.2023 о 14:45 год., а також встановлено строки для вчинення учасниками справи процесуальних дій.

Ухвалою суду від 01.06.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, відкладено підготовче засідання на 15.06.2023.

15.06.2023 позивачем подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 15.06.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, продовжено строк проведення підготовчого провадження, а також відкладено підготовче провадження на 06.07.2023.

06.07.2023 від відповідача надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 06.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 13.07.2023.

У підготовчому засіданні 13.07.2023 відповідачем подано відзив на позов, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.07.2023, яка занесена до протоколу судового засідання, поновлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та прийнято останній до розгляду, а також оголошено перерву в підготовчому засіданні до 24.07.2023.

20.07.2023 від позивача через підсистему "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 24.07.2023 судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 24.08.2023.

У судовому засіданні 24.08.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Зважаючи на належне повідомлення сторін про розгляд даної справи та наявність в матеріалах справи доказів достатніх для розгляду даної справи, в судовому засіданні 24.08.2023, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення відповідача на такі вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив:

17.08.2020 між ТОВ з ІІ "БНХ Україна" (назва якого на даний момент змінена на ТОВ з ІІ "Белферт Україна"/постачальник) та ТОВ "ТД "Азовконтракт" (покупець) укладено договір поставки № 167/09/20, предметом якого є правовідносини сторін з поставки мінеральних добрив (товар), в асортименті, найменуванні, в кількості та за цінами, які погоджені сторонами в специфікації до договору, яка є невід`ємною частиною договору.

Відповідно до п. 2.1 договору постачальник здійснює поставку товару покупцю партіями в межах обсягу, який погоджений сторонами у відповідних специфікаціях на поставку товару.

Згідно з п. 4.1 підставою для оплати товару (партії товару) є даний договір та відповідна специфікація (або інші документи, в т.ч. рахунок-фактура, в яких сторонами погоджені найменування (асортимент), кількість, ціна, умови, строки поставки з оплати товару, який входить в партію).

Оплата відбувається покупцем шляхом 100% передплати за партію товару на поточний рахунок постачальника, якщо інше не погоджено в специфікації, яка є невід`ємною частиною даного договору (п. 4.2 договору).

Відповідно до п. 4.4 договору у випадку, якщо після отримання попередньої оплати від покупця за товар постачальник в силу обставин, які не залежать від нього, не має можливості виконати свої зобов`язання з поставки товару покупцю, то постачальник здійснює повернення передплати (грошових коштів) покупцю. Повернення постачальником передплати покупцю не є порушенням зобов`язань постачальника за умовами даного договору.

Згідно з п. 6.1 договору поставка товару здійснюється окремими партіями на підставі специфікацій до даного договору, які підписані уповноваженими представника сторін та є невід`ємною частиною даного договору.

Як погоджено сторонами в п. 11.5 договору, останній підписаний в двох екземплярах на російській мові, які мають однакову юридичну силу, по одному для кожної із сторін. Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного їх виконання.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, 15.11.2021 між сторонами підписано специфікацію № 51, якою погоджено поставку відповідачем позивачу товару на умовах 100% передплати на загальну суму 21 510 000,00 грн у строк з листопада 2021 року по січень 2022 року.

24.12.2021 сторонами підписано специфікацію № 57, якою погоджено поставку відповідачем позивачу товару на умовах 100% передплати на загальну суму 39 894 816,00 грн у строк - січень 2021 року.

26.01.2022 сторонами підписано специфікацію № 60, якою погоджено поставку відповідачем позивачу товару на умовах 100% передплати на загальну суму 4 807 680,00 грн у строк до 11.03.2022.

31.01.2022 сторонами підписано специфікацію № 61, якою погоджено поставку відповідачем позивачу товару на умовах 100% передплати на загальну суму 32 876 574,90 грн у строк - лютий 2022 року.

18.02.2022 сторонами підписано специфікацію № 64, якою погоджено поставку відповідачем позивачу товару на умовах 100% передплати на загальну суму 4 066 560,00 грн у строк - лютий 2022 року.

Як підтверджено платіжними дорученнями № 1498 від 18.11.2021 на суму 21 510 000,00 грн, № 1 від 04.01.2022 на суму 18 782 400,00 грн, № 156 від 01.02.2022 на суму 32 876 574,90 грн, № 157 від 01.02.2022 на суму 4 807 680,00 грн, № 244 від 18.02.2022 на уму 4 066 560,00 грн, позивачем як попередня оплата сплачено відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 82 043 214,90 грн.

Як зазначив позивач у позові та не заперечується відповідачем під час розгляду даної справи, відповідачем поставлено позивачу товар на загальну суму 68 523 384,06 грн, тобто не поставленим лишився товар на загальну суму 13 519 830,04 грн (82 043 214,90 грн - 68 523 384,06 грн).

Крім того, під час розгляду даної справи судом встановлено, що відповідач звернувся до позивача з листом № 945/1 від 04.08.2022, яким повідомив про неможливість виконання умов договору щодо поставки товару, у зв`язку з чим повідомив про переведення своїх зобов`язань з поставки товару в грошові та зобов`язався повернути грошові кошти в розмірі 13 519 830,04 грн у строк до 09.09.2022.

12.09.2022 між сторонами у справі укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою погоджено припинити зустрічні однорідні зобов`язання позивача перед відповідачем за договором про відступлення права вимоги (цесії) № 08/40/22 від 24.03.2022 на суму 4 783 896,26 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 167/09/20 від 17.08.2020 становить 8 735 934,58 грн.

Крім того, відповідач звернувся до позивача з листом № 991/1 від 01.12.2022, яким повідомив про неможливість виконання зобов`язань з поставки, у зв`язку з чим повідомив про переведення своїх зобов`язань з поставки № 167/09/20 від 17.08.2020 товару в грошові та зобов`язався повернути грошові кошти в розмірі 8 735 934,58 грн у строк до 05.01.2023.

06.01.2023 укладено угоду про зарахування зустрічних однорідних вимог, погоджено припинити зустрічні однорідні зобов`язання позивача перед відповідачем за договором про відступлення права вимоги від 24.10.2022 на суму 3 800 000,00 грн, у зв`язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за укладеним договором поставки № 167/09/20 від 17.08.2020 становить 4 935 934,58 грн.

Проте, як вказується позивачем, відповідачем вказана сума заборгованості не погашена, у зв`язку з чим останній звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача наявну заборгованість, а також втрати від інфляції та 3% річних.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач посилається на те, що строк виконання зобов`язань з поставки товару позивачу припав на введення на території України правового режиму воєнного стану та такі обставини є для відповідача форс-мажорними.

Крім того, відповідач вказав, що оскільки засновником та єдиним учасником відповідача є Відкрите акціонерне товариство «Гомельський хімічних завод», тобто особа, що створена та діє за законодавством республіки білорусь, у відповідача відсутня можливість для перерахування грошових коштів позивачу, оскільки Національним банком України встановлено заборону уповноваженим банкам здійснювати валютні операції з використанням російських рублів та білоруських рублів, учасником яких є юридична особа, яка знаходиться в республіці білорусь. Також відповідач повідомив, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 22.06.2022 у справі № 757/14848/22-к накладено арешти на грошові кошти відповідача - ТОВ з ІІ "Белферт Україна", у зв`язку з чим відповідач просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглядаючи даний спір та вирішуючи його по суті, суд виходив з наступного.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як визначено ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

У частині 2 статті 712 ЦК України зазначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За статтею 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

При цьому судом не беруться до уваги посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин, оскільки сам факт зупинки роботи підприємства відповідача з 25.02.2022 не є підставою для припинення його зобов`язань.

Крім того, суд зазначає, що листами від 04.08.2022 та 01.12.2022 відповідач визнав факт неможливості виконання ним зобов`язань з поставки товару, у зв`язку з чим самостійно повідомив про переведення своїх зобов`язань з товарних на грошові та зобов`язався повернути кошти.

Також між сторонами укладено угоди про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12.09.2022 та від 06.01.2023, якою відповідачем зменшено свою заборгованість перед позивачем.

Відповідно до п. 15 постанови Правління НБУ № 18 від 24.02.2022 «Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану» (зі змінами та доповненнями) вирішено зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів Російської Федерації/Республіки Білорусь, за рахунками юридичних осіб (крім банків), кінцевими бенефіціарними власниками яких є резиденти Російської Федерації/Республіки Білорусь, за винятком зазначеними у вказаній поставнові.

Національний банк України приймає рішення щодо здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками юридичних осіб, зазначених в абзаці першому пункту 15 цієї постанови, на підставі відповідних звернень (клопотань) державних органів України, які надаються у зв`язку зі здійсненням такими юридичними особами важливих функцій та/або надання важливих послуг.

Національний банк України надсилає обслуговуючим банкам Переліки, отримані від Служби безпеки України та/або державних органів України, для врахування та подальшого використання в роботі.

Водночас, судом не беруться до уваги заперечення відповідача про відсутність його вини у зв`язку з веденням вищевказаних обмежень з огляду на наступне.

Так, станом на дату, коли відповідач мав поставити позивачу товар (лютий 2022 року), пункт 15 вищевказаної постанови було сформульовано наступним чином: зупинити здійснення обслуговуючими банками видаткових операцій за рахунками резидентів держави, що здійснила збройну агресію проти України.

Проте, юридична особа відповідача не є резидентом держави, що здійснила збройну агресію проти України, позаяк відповідач є резидентом України, при цьому маючи в своєму складі учасника, який є юридичною особою республіки білорусь, у зв`язку з чим не був позбавлений можливості повернути позивачу кошти сплачені як попередня оплата за товар.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не доведено, що він не був позбавлений можливості поставити товар або сплатити заборгованість перед позивачем іншим чином (проведення зарахування вимог, передача майна в такій же вартості, передача права вимоги на суму заборгованості тощо).

Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів звернення до компетентних державних органів, визначених у вищевказаній постанові для проведення розрахунків з позивачем з повернення коштів попередньої оплати за товар, який не був поставлений відповідачем.

За вказаних обставин, суд вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача грошових коштів в розмірі 4 935 934,58 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 97 824,35 грн 3% річних та 388 139,90 грн втрат від інфляції.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та втрат від інфляції, суд зазначає, що такі розрахунки є арифметично вірними, а відтак вимоги позивача про стягнення з відповідача 97 824,35 грн 3% річних та 388 139,90 грн втрат від інфляції є обґрунтованими та підлягають задоволенню в заявленому до стягнення розмірі.

Судові витрати з урахуванням положень ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в розмірі 81 328,48 грн.

Керуючись ст.ст. 73-74, 76-79, 86, 129, 233, 237-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Белферт Україна" (02002, місто Київ, вулиця Микільсько-Слобідська, будинок 1а, код 32305906) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Азовконтракт" (03022, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 30, код 38335297) 4 935 934,58 грн (чотири мільйона дев`ятсот тридцять п`ять тисяч дев`ятсот тридцять чотири грн 58 коп.) заборгованості, 97 824,35 грн (дев`яносто сім тисяч вісімсот двадцять чотири грн 35 коп.) 3% річних, 388 139,90 грн (триста вісімдесят вісім тисяч сто тридцять дев`ять грн 90 коп.) втрат від інфляції, 81 328,48 грн (вісімдесят одну тисячу триста двадцять вісім грн 48 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення підписано 06.09.2023.

Суддя О.Г. Удалова