ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3573/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі", м. Дніпро

до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк", м. Київ

про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії у розмірі 8 582, 58 грн.

Без виклику (повідомлення) учасників справи

РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Акціонерне товариство "ДТЕК Дніпровські електромережі" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 7170/58-506А від 25.02.2008 у розмірі 8 582, 58 грн.

Ухвалою від 10.07.2023 прийнято позовну заяву прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Частиною 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не проводяться.

11.09.2023 здійснено розгляд справи по суті.

Відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

Враховуючи приписи частини 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на неналежне виконання Відповідачем грошових зобов`язань за Договором про постачання електричної енергії №7171/58-506А від 25.02.2008.

ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Відповідач відзиву на позов не надав, про наявність справи у суді повідомлений належним чином. Ухвала суду, направлена на адресу відповідача, повернулась на адресу суду з відміткою поштової установи «Адресат відсутній за вказаною адресою».

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Більше того, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

З урахуванням наведеного, відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалами Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, неможливість направлення в засідання свого повноважного представника і ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що повернення ухвали суду відбулось через недотримання ним вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою), що розцінюється судом як фактична відмова від отримання адресованих йому судових рішень (ухвал). Відповідач, у разі незнаходження за своєю юридичною адресою, повинен був докласти зусиль щодо отримання поштових відправлень за цією адресою або повідомлення суду про зміну свого місцезнаходження.

Таким чином, суд вважає, що відповідач про наявність справи у суді повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ У СПРАВІ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є обставини щодо порушення відповідачем договору про постачання електричної енергії № 7170/58-506А від 25.02.2008 в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої електричної енергії.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Між Відкритим акціонерним товариством "Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго" (найменування якого в подальшому змінено на Акціонерне товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі") (далі-Постачальник) та Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (далі-Споживач), про постачання електричної енергії № 7170/58-506А від 25.02.2008,відповідно до умов якого Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 9 кВт(КВА), величини якої по площадках вимірювання та точках продажу визначені додатком «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками «Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» між Постачальником та Споживачем, та «Загальна схема електропостачання», які є невід`ємною частиною даного Договору або інша межа обумовлена окремим додатком до Договору.

Відповідно до пп. 2.3.2. Договору Споживач зобов`язався дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього Договору та режиму роботи електроустановки: згідно додатку 12.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 14.01.2009 (пункт 9.8 договору).

Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (підпункт 9.8.1 договору).

За змістом Додатку 2 до договору "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" об`єктом споживача, на який позивачем здійснюється постачання електричної енергії за договором є будівля, розташована за адресою: пр. К.Маркса, 55, м. Дніпропетровськ.

На оплату спожитої електроенергії, спожитої у жовтні -грудні 2018 року, Позивачем Відповідачеві були виставлені відповідні рахунки:

- рахунок № 111/7170/58/506А/10/1 за жовтень 2018 року на суму 1 066,63 грн.,

- рахунок № 111/7170/58/506А/11/1 за листопад 2018 року на суму 1 373,70 грн.,

- рахунок № 111/7170/58/506А/12/1 за грудень 2018 року на суму 1 332,22 грн.

Вищевказані рахунки були оплачені Відповідачем у повному обсязі, про що свідчать копії банківських виписок (а.с. 27-30).

15.01.2019 працівники АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» здійснили контрольний огляд приладу обліку на об`єкті Відповідача у відділенні № 30, розташованому по пр. К. Маркса, 55. Про вказане свідчить копія акта контрольного огляду розрахункових точок обліку споживача АТ «Комерційний банк Актив - Банк» від 15.01.2019.

Контрольний огляд приладу обліку був здійснений у присутності представника Споживача, Онісімової В. І, про що свідчить підпис у акті контрольного огляду розрахункового приладу обліку.

Як вбачається зі змісту зазначеного акта, станом на 15.01.1019, покази приладу обліку - 050221,0, а на 30.09.2018 (дата здійснення Позивачем останнього контрольного знімання показів приладу обліку)- 043537,0.

Саме на підставі цього акта контрольного знімання показів приладу обліку були здійснено додаткове нарахування обсягу спожитої електроенергії, зважаючи на те, що обсяг спожитої електроенергії, визначений на підставі середньодобового споживання у вересні 2018 року, був меншим, ніж за показами приладів обліку, які були зняті працівниками Позивача 30.09.2018 та 15.01.2019.

Обсяг електроенергії, спожитої за період з 30.09.2018 по 15.01.2019, з урахуванням показів приладів обліку, станом на 30.09.2018 та 15.01.2019, становить 6 684 кВт*год.

Середньодобовий обсяг споживання електроенергії у зазначеному періоді складає 62,47 кВт*год, який був розрахований наступним чином: 6 684 кВт*год (спожиті у цьому періоді) / 107 (кількість днів у періоді з 30.09.2018 по 15.01.2019).

жовтень 2018: 1 561 кВт*год (62,47*25 днів), (розрахунковий період з 01.10.2018 по 24.10.2018),

листопад 2018: 1 936 кВт*год (19,26*31 днів) (розрахунковий період з 25.10.2018 по 24.11.2018),

грудень 2018: 1 874 кВт*год (62,47*30 днів) (розрахунковий період з 25.11.2018 по 24.12.2018).

Розмір здійснених додаткових нарахувань за електроенергію, спожиту Відповідачем у жовтні - грудні 2018 року, становить 8 582,58 грн. за 3 724 кВт*год спожитої електроенергії.

23.0.2023 Позивачем на адресу Відповідача повторно були направлені копії наступних документів: копія супровідного листа АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 17.05.2023, вих. №23391/1001, копія акта прийняття - передачі товарної продукції за березень 2019 № 111/7170/58-506А/3 кор., коригуючого рахунку № 111/7170/58-506А/3 кор. на оплату додатково здійснених нарахувань у розмірі 8 5 82,5 8 грн. за 3 724 кВт*год спожитої електроенергії, рахунку - розшифровки № 111/7170/58-506А/3 кор. за активну електроенергію за березень 2019 року у розмірі 8 582,58 грн.

Про направлення рахунку на адресу Споживача свідчить копія списку № 236 сгрупованих поштових відправлень рекомендованих з повідомленням листів разом з копією фіскального чека АТ «УКРПОШТА» від 22.06.2023 та копія реєстру № 23391/1001 від 17.05.2023.

Відповідач не повернув Позивачеві підписаний коригувальний акт прийняття -передавання товарної продукції у березні 2019 року, а також не надав будь-яких заперечень стосовно обсягу спожитої ним електричної енергії у жовтні -грудні 2018 року, визначеного Позивачем.

Станом на 03.07.2023 Відповідач не погасив заборгованість за спожиту ним у жовтні -грудні 2018 електроенергію у сумі 8 582,58 грн.

У зв`язку з неоплатою Споживачем заборгованості та неотриманням відповіді від нього, Оператором системи розподілу було прийнято рішення про звернення з позовом до господарського суду про примусове стягнення заборгованості.

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею ч. 1 ст. 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до приписів ст. ст. 525 і 526 ЦК України та тотожних приписів ст.193 ГК України цивільні та господарські зобов`язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил здійснюється до « 01» грудня 2018 року шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови (пункт 2 Постанови НКРЕКП № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії»),

У відповідності до п. 6 Постанови НКРЕКП № 312 «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії», до укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії, який укладається зі споживачем, договірні відносини між споживачем та суб`єктом господарювання, що провадить діяльність з розподілу електричної енергії на підставі ліцензії з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами (або ОСР як правонаступником за договорами про користування електричною енергією та договорами про постачання електричної енергії), урегульовуються окремими положеннями діючих договорів про користування електричною енергією або договорів про постачання електричної енергії (у частині взаємовідносин споживача і електророзподільної організації), які не суперечать вимогам чинного законодавства у сфері електроенергетики. Зокрема, сторони керуються вимогами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) з питань потужності, якості електроенергії, окремих процедурних питань тощо. У разі виникнення суперечності між нормами діючих договорів про користування електричною енергією (про постачання електричної енергії) та нормами законодавства про електроенергетику сторони керуються вимогами чинного законодавства.

Після укладення договору про надання послуг з розподілу електричної енергії договори про користування електричною енергією та договори про постачання електричної енергії продовжують свою дію в частині регулювання відносин щодо заборгованості/переплати за цими договорами з відповідними правами та обов`язками, пов`язаними з такою заборгованістю/переплатою, а також щодо нарахування пені, неустойки, обмеження та припинення постачання електричної енергії тощо.

У відповідності до п. 13 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про ринок електричної енергії», під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен до 1 січня 2019 року вжити заходів для відокремлення оператора системи розподілу від виробництва, передачі, постачання електричної енергії шляхом створення відповідних суб`єктів господарювання.

Вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен не пізніше ніж через сім місяців з дня набрання чинності цим Законом надати Регулятору інформацію про здійснення заходів з відокремлення та інформувати Регулятора про їх виконання.

Вертикально інтегрований суб`єкт господарювання повинен забезпечити інформування споживачів про здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу, зокрема щодо умов постачання електричної енергії під час та після відокремлення, шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному веб-сайті постачальника за регульованим тарифом та на платіжних документах.

Зважаючи на вищенаведену правову норму, у 2019 році АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» здійснювало заходи щодо відокремлення оператора системи розподілу, яким сталоТовариство, від постачальника електричної енергії, яким стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги».

Саме цими обставинами Позивач пояснює затримку з направленням у 2020 році Відповідачеві коригуючого рахунку № 111/7170/58-506А/3 кор. на оплату додатково здійснених нарахувань у розмірі 8 5 82,5 8 грн. за 3 724 кВт*год спожитої електроенергії.

Так, копією реєстру від 29.09.2020 заказної відправленої кореспонденції Департамента з КО ВРДЗ, разом з копією чеку АТ «УКРПОШТА», підтверджується направлення Позивачем на адресу Відповідача копії рахунку за активну електроенергію за березень 2019 № № 111/7170/58-506А/3 кор., акта приймання - передавання товарної продукції за березень 2019, акта про використану електроенергію у березні 2019.

Відповідач не сплатив додатково нарахований обсяг спожитої ним електроенергії, визначений на підставі показів приладу обліку, які були зняті працівниками Позивача 30.09.2018 та 15.01.2019 року. Він також не направив на адресу Позивача жодних заперечень проти визначеного Позивачем обсягу електричної енергії, який був спожитий Відповідачем у жовтні - грудні 2018 року.

23.05.2023 року Позивачем на адресу Відповідача повторно були направлені копії наступних документів:

- копія супровідного листа АТ «ДТЕК ДНІПРОВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 17.05.2023, вих. №23391/1001,

- копія акта прийняття - передачі товарної продукції за березень 2019 № 111/7170/58-506А/3 кор.,

- коригуючого рахунку № 111/7170/58-506А/3 кор. на оплату додатково здійснених нарахувань у розмірі 8 5 82,5 8 грн. за 3 724 кВт*год спожитої електроенергії,

- рахунку - розшифровки № 111/7170/58-506А/3 кор. за активну електроенергію за березень 2019 року у розмірі 8 582,58 грн.

Про направлення рахунку на адресу Споживача свідчить копія списку № 236 сгрупованих поштових відправлень рекомендованих з повідомленням листів разом з копією фіскального чека АТ «УКРПОШТА» від 22.06.2023 та копія реєстру № 23391/1001 від 17.05.2023 року.

Відповідач не повернув Позивачеві підписаний коригувальний акт прийняття -передавання товарної продукції у березні 2019 року, а також не надав будь-яких заперечень стосовно обсягу спожитої ним електричної енергії у жовтні - грудні 2018 року, визначеного Позивачем.

Відповідач не погасив заборгованість за спожиту ним у жовтні - грудні 2018 електроенергію у сумі 8 582,58 грн.

Оплата за спожиту електроенергію виключно грошовими коштами передбачена ст. 15і Закону України «Про електроенергетику», ч. 1 ст. 57 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 6.3 Правил користування електроенергією, п. 4.7. Правил роздрібного ринку електроенергії.

Суд звертає увагу, що позов надійшов до суду 06.07.2023.

Заборгованість зі сплати за спожиту електричну енергію розрахована за період з жовтні -грудні 2018.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 Цивільного кодексу України).

Положеннями частин першої та другої статті 258 Цивільного кодексу України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Утім, згідно з частиною першою статті 259 Цивільного кодексу України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України).

Визначення початку перебігу позовної давності міститься у статті 261 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 261 цього Кодексу за загальним правилом перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Отже, виходячи з положень статті 261 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18).

Таким чином, зважаючи на те, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 06.07.2023, суд зазначає, що позивач заявив позовні вимоги в частині стягнення основного боргу за період з жовтня по грудень 2018 з пропуском позовної давності.

Однак, зважаючи на відсутність відповідної заяви з боку відповідача, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електричну енергію в розмірі 8 582,58 грн. підлягають задоволенню.

Щодо обґрунтування кожного доказу суд зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України визначено принципи рівності усіх учасників процесу перед законом і судом, змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, як одні з основних засад судочинства.

Отже, будь-яке рішення господарського суду повинно прийматися з дотриманням цих принципів, які виражені також у статтях Господарського процесуального кодексу України.

Згідно статті 13 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (частина 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

За частиною 2 статті 74 Господарського процесуального кодексу України у разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів (частина 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок доказування, а отже, і подання доказів відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України покладено на сторони та інших учасників справи, однак, не позбавляє суд, у випадку, передбаченому статтею 74 Господарського процесуального кодексу України, витребувати у сторони ті чи інші докази.

На підставі статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, встановивши наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачеві у захисті.

СУДОВІ ВИТРАТИ

За змістом статті 129 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду справи здійснюється розподіл судових витрат.

З урахуванням положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" про стягнення заборгованості за договором про постачання електричної енергії у розмірі 8 582, 58 грн. задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Актив-Банк" (04070, м. Київ, вул.Борисоглібська, буд. 3, ідентифікаційний код 26253000) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Дніпровські електромережі" (49107, м.Дніпро, Запорізьке шосе, 22, ідентифікаційний код: 23359034) 8 582,58 грн. додаткових нарахувань за електроенергію та судовий збір у розмірі 2684,00 грн., про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко