ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2023 р. м. Одеса Справа № 923/80/22

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 923/80/22 у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження

за позовом: державного підприємства "Адміністрація морських портів України" /, адреса - 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14/ в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) /ЄДРПОУ ВП 38728533, адреса - 73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 4, e-mail: /

до відповідача: державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" /, адреса - 73000, м. Херсон, пр-т. Ушакова, 4, адреса листування - 73000, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3, e-mail: /

про стягнення у розмірі 951,45 грн

ВСТАНОВИВ:

31.01.2022 року державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) звернулося до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою /вх. № 188/22/ до державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням води питної якості, теплової енергії та надання послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод № 76-П-ХЕФ- 20/186Р від 28.12.2020 року у розмірі 951,45 грн, з яких: 850,86 грн - основний борг; 37,60 грн - інфляційне збільшення; 9,26 грн - 3 % річних; 53,73 грн - пеня.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором про відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням води питної якості, теплової енергії та надання послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод № 76-П-ХЕФ- 20/186Р від 28.12.2020 року.

Ухвалою Господарського суду Херсонської області від 03.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 923/80/22; постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Проте, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 внаслідок військової агресії Російської Федерації в Україні уведено воєнний стан, який діє по теперішній час.

Відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", у разі неможливості здійснення правосуддя судами, розташованими на тимчасово окупованих територіях, територіальна підсудність судових справ, що розглядаються у таких судах, визначається в порядку, передбаченому частиною 7 статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Розпорядженням Голови Верховного Суду від 18.03.2022 № 11/0/9-22 " Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану (окремі суди Донецької, Харківської та Херсонської областей)" змінено підсудність судових справ Господарського суду Херсонської області на Господарський суд Одеської області.

За Актом прийому-передачі евакуйована справа № 923/80/22 була передана Господарському суду Одеської області.

Ухвалою суду від 16.06.2023 року прийнято справу № 923/80/22 до розгляду; постановлено провести по справі № 923/80/22 повторно розгляд справи по суті в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

Вказана ухвала направлена сторонам до електронного кабінету, що підтверджується довідками про доставку електронного листа від 16.06.2023 року.

Оскільки відповідач по справі, отримавши ухвалу суду не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено у судовому засіданні при безпосередньому дослідженні доказів, 28.12.2020 року між державним підприємством «Адміністрація морських портів України» в особі Херсонської філії державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (адміністрації Херсонського морського порту) та державним підприємством «Херсонський морський торговельний порт» укладено договір про відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням води питної якості, теплової енергії та наданням послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод №76-П- ХЕФ-20/186Р, за умовами якого Підприємство відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства України зобов`язується відшкодовувати Адміністрації витрати, пов`язані зі споживанням Підприємством води питної якості, теплової енергії та наданням послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод /п. 1.1 договору/.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, загальний розмір відшкодування витрат по даному Договору становить 260 881,60 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) - 52 176,32 грн., разом з ПДВ - З 13 057,92 грн. та складається з витрат:

2.1.1. За споживання води питної якості - 1 222,80 гри. без ПДВ, ПДВ (20%) - 244,56 гри, разом з ПДВ - 1 467,36 грн., що складає 120 м3.

2.1.2. За надання послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод - 3 658,80 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) - 731,76 грн., разом з ПДВ - 4 390,56 грн, що складає 120 м3.

2.1.3. За споживання теплової енергії - 256 000,00 грн. без ПДВ, ПДВ (20%) - 51 200,00 грн., разом з ПДВ 307 200,00 грн., що орієнтовно складає 160 Гкал.

Пунктом 2.5. Договору встановлено, що підприємство зобов`язується розглянути, підписати та повернути Адміністрації по одному примірнику Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) протягом 5 робочих днів з дати їх отримання або в цей же строк направити на адресу Адміністрації мотивовану відмову (заперечення) від їх підписання.

Належним підтвердженням отримання Підприємством Актів здачі- прийняття робіт (надання послуг) є відмітка (штамп) на супровідному листі або поштове повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції.

Якщо у цей строк Підприємство не повернуло підписані Акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) або не направило на адресу Адміністрації мотивовану відмову від їх підписання, такі Акти вважаються Сторонами погодженими (підписаними) в повному обсязі та без зауважень в редакції Адміністрації та підлягають оплаті. Мотивовану відмову (заперечення) Адміністрація розглядає впродовж 5 (п`яти) робочих днів та письмово надає Підприємству результат розгляду.

Згідно пункту 2.6. Договору, розрахунки за спожиту Підприємством воду питної якості та теплову енергію, а також за отримані послуги з водовідведення з доочисткою стічних вод, здійснюються згідно фактичного споживання води питної якості, теплової енергії та отримання послуг з водовідведення протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати підписання Актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) на підставі виставлених Адміністрацією рахунків.

Відповідно до підпункту 3.2.1. Договору, підприємство зобов`язується відшкодовувати витрати, пов`язані зі споживанням Підприємством води питної якості, теплової енергії та наданням послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод у повному обсязі та в строки, які визначені п. 2.6. даного Договору.

У відповідності до пункту 4.2. Договору за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по даному Договору Адміністрація має право стягнути з Підприємства пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Пунктом 4.3. Договору, передбачено право Позивача стягнути з Відповідача згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України, у разі прострочення Відповідачем платежів, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з суми простроченого платежу.

Судом встановлено, що в межах дії Договору, на виконання його умов, Позивачем Відповідачеві було надано рахунок на оплату та акти здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- Рахунок на оплату №1083 від 31.07.2021 відшкодування витрат за споживання води питної якості (водопостачання), відшкодування вартості витрат за водовідведення за липень 2021 на суму 528,12 грн. з ПДВ 20%; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №3557 від 31.07.2021 відшкодування витрат за споживання води питної якості (водопостачання), відшкодування вартості витрат за водовідведення за липень 2021 на суму 528,12 грн. з ПДВ 20%. Вказані документи були направлені на адресу ДП «ХМТП» листом № 1745/26-01-19/Вих від 16.08.2021, факт отримання яких підтверджується вхідним штампом ДП «ХМТП» від 18.08.2021 №1930/01-24;

- Рахунок на оплату №1232 від 31.08.2021 відшкодування витрат за споживання води питної якості (водопостачання), відшкодування вартості витрат за водовідведення за серпень 2021 на суму 322,74 грн. з ПДВ 20%; Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №4276 від 31.08.2021 відшкодування витрат споживання води питної якості (водопостачання), відшкодування вартості витрат за водовідведення за серпень 2021 на суму 322,74 грн. з ПДВ 20%, вказані документи були направлені на адресу ДП «ХМТП» листом №1970/26-01-19/Вих від 17.09.2021, факт отримання яких підтверджується вхідним штампом ДП «ХМТП» від 21.09.2021 №2193/01-24.

Таким чином, загальна сума послуг за вказаними актами становить 850,86 грн.

Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, а саме 03.11.2021 за №26-01-01.01-20/66 направлена претензія до ДП «ХМТП», що отримана ДП «ХМТП» 09.11.2021 за вхідним номером №2556/01-24.

У відповідь на претензію відповідач листом від 24.11.2021 за №18-09/55/411 посилається на епідеміологічну ситуацію та поширення короновірусу СОVID-19.

Оскільки, відповідач не здійснив оплату послуг у строк, визначений у договорі, то суд приходить до висновку, що права інтереси позивача порушені, що призвело до звернення позивача до суду за захистом.

В силу положень ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із приписами ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Судом встановлено, що позивачем виконано належним чином взяті на себе обов`язки за договором про відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням води питної якості, теплової енергії та надання послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод № 76-П-ХЕФ - 20/186Р від 28.12.2020 року, що підтверджується дослідженими матеріалами справи, зокрема, актами надання послуг, виставленими рахунками.

В свою чергу ДП "Херсонський морський торговельний порт" не сплатило заборгованість за договором про відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням води питної якості, теплової енергії та надання послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод № 76-П-ХЕФ - 20/186Р від 28.12.2020 року у розмірі 850,86 грн , у зв`язку із чим, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Стосовно позовних про стягнення інфляційних втрат у розмірі 37,60 грн, 3 % річних у розмірі 9,26 грн та пені у розмірі 53,73 грн, господарський суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

За змістом п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов`язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов`язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов`язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Положення ч. 1. 2. 4 ст. 217 ГК України передбачають, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків: штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Господарські санкції застосовуються у встановленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин.

В силу положень ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня. коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено судом вище, пунктом 8.4. Договору передбачено, що за прострочення грошових зобов`язань за цим Договором Споживач сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати від суми заборгованості.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, та встановлено його вірність, так пеня за прострочення грошових зобов`язань становить 53,73 грн.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

У зв`язку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобов`язань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості наданих позивачем послуг, позивачем, в порядку ст. 625 ЦК України, було нараховано ДП "Херсонський морський торговельний порт" до сплати 3 % річних у розмірі 9,26 грн, а також збитки від інфляції у розмірі 37,6 грн.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок інфляційного збільшення та 3 % річних, та встановлено його вірність, у зв`язку із чим, позовні вимоги про стягнення 37,6грн. - інфляційних втрат та 9,26 грн. - 3 % річних підлягають задоволенню.

При цьому суд враховую відсутність заперечень відповідача щодо розрахунку заборгованості.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Проаналізувавши встановлені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 2481,00 грн., що вбачається із платіжного доручення від 24.01.2022 року та від 21.12.2021 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) у повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з державного підприємства "Херсонський морський торговельний порт" /, адреса - 73000, м. Херсон, пр-т. Ушакова, 4, адреса листування - 73000, м. Херсон, вул. Потьомкінська, 3, e-mail: / на користь державного підприємства "Адміністрація морських портів України" /, адреса - 01135, м. Київ, просп. Перемоги, 14/ в особі Херсонської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (адміністрації Херсонського морського порту) /ЄДРПОУ ВП 38728533, адреса - 73000, м. Херсон, просп. Ушакова, 4, e-mail: / заборгованість за договором про відшкодування витрат, пов`язаних зі споживанням води питної якості, теплової енергії та надання послуг з водовідведення з доочисткою стічних вод № 76-П-ХЕФ- 20/186Р від 28.12.2020 року у розмірі 951,45 грн /дев`ятсот п`ятдесят одна гривня 45 копійок/, з яких: 850,86 грн - основний борг; 37,60 грн - інфляційне збільшення; 9,26 грн - 3 % річних; 53,73 грн - пеня; та судовий збір у розмірі 2 481,00 грн /дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня 00 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 07 вересня 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко