ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. Справа№ 907/1066/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Євсікова О.О.

суддів: Корсака В.А.

Алданової С.О.

за участю:

секретаря судового засідання Звершховської І.А.,

від позивача: Брайко Ю.В.;

від відповідача-1: Пензов С.В.;

від відповідача-2: не з`явились;

розглянувши апеляційну скаргу

Приватного акціонерного товариства "Роменський завод "Тракторозапчастина"

на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 (повний текст складено 03.04.2023)

у справі № 907/1066/21 (суддя Усатенко І.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Роменський завод «Тракторозапчастина»

до 1) Закарпатської митниці Державної митної служби України,

2) Державної казначейської служби України

про стягнення збитків у сумі 42 252,00 грн,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст і підстави вимог, що розглядаються.

У грудні 2021 року Приватне акціонерне товариство «Роменський завод «Тракторозапчастина» (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою, у якій просило стягнути з Закарпатської митниці Державної митної служби України (далі - Митниця) 42 252,00 грн збитків.

В обґрунтування заявлених вимог Товариство зазначає, що у зв`язку з наднормовим простоєм транспортного засобу через незаконну затримку митним органом на 28 днів понесло збитки у заявленому до стягнення розмірі.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 16.08.2022 залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну казначейську службу України (далі - Казначейство) з присвоєнням йому процесуального статусу відповідача 2; передано матеріали справи №907/1066/21 за позовом Товариства до Митниці Державної митної служби України та до Казначейства про стягнення 42 252,00 грн збитків до Господарського суду міста Києва за виключною підсудністю.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 у позові Товариства до Закарпатської митниці, Державної казначейської служби України про стягнення збитків у розмірі 42 252,00 грн відмовлено повністю.

Суд дійшов висновку, що позивач не надав належних, допустимих та вірогідних доказів на підтвердження завдання збитків, протиправної поведінки Митниці та причинно-наслідкового зв`язку між збитками та діями Митниці.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.

Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 27.03.2023, Товариство звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Скаржник вважає, що Господарський суд міста Києва при постановленні оскаржуваного рішення не з`ясував обставини, що мають значення для справи; визнав встановленими недоведені обставини та, як наслідок, висновки не відповідають обставинам справи; неправильно застосував норми матеріального права.

Скаржник зазначає, що на підтвердження своєї позиції надав протокол про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019, в якому зазначено: «На підставі ст. 511 МК України за цим протоколом вилучено: а) товари, що є безпосередніми предметами порушення митних правил, товари, транспортні засоби зі спеціально виготовленим сховищами (тайниками), що використовувались для приховування товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортні засоби, що використовувались для переміщення товарів-безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.»; Акт №136 виконаних послуг від 07.06.2019 на підставі якого було здійснено оплату, в якому зазначено: «Наднормовий простій транспортного засобу через затримку митним органом, згідно Протоколу про порушення митних правил №2675/30500/19 за 28 днів на суму 42 252,00 грн без ПДВ.». Крім того факт того, що Митниця фактично тримала транспортний засіб на митниці та використовувала його для зберігання вилученого товару, підтвердив адвокат Субота М.І., який на той час займався розмитненням товару та оскарженням дій митного органу. Зокрема, у листі від 22.06.2022 адвокат Субота М.І. підтвердив, що «вантаж не було вивантажено на митний склад, а він зберігався на транспортному засобі під митними пломбами.».

Скаржник також зауважує, що насправді товар було затримано 06.05.2019 на Митниці, лише 16.05.2019 було винесено протокол про порушення митних правил, 17.05.2019 дійсно було направлено листа про передачу вантажу на зберігання до митного органу за місцем доставки вантажу. І лише 05.06.2019 було укладено договір про відповідальне зберігання майна та Митниця надала дозвіл водію транспортного засобу MAN», р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_2 , виїхати з Митниці. Отже, увесь час Митниця не відпускала вказаний транспортний засіб зі своєї території, а тому виник простій.

Апелянт вважає, що вказані докази та його позицію суд першої інстанції взагалі не взяв до уваги.

Скаржник також зазначає, що передбачений ч. 2 ст. 255 Митного кодексу України перелік підстав для перевищення встановленого 4-годинного часу для виконання відповідних митних формальностей є вичерпним. Отже, митне оформлення відповідно до приписів ч. 1 ст. 255 Митного кодексу України повинно завершитися в найкоротший можливий строк, але не більше ніж чотири робочих години з моменту пред`явлення митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що підлягають митному оформленню. Тому митний орган не мав права тримати транспортний засіб 28 діб.

На думку апелянта, п. 4 ч. 2 ст. 255 МК України, на які послався суд у оскаржуваному рішенні, згідно з яким строк митного оформлення може бути перевищений у разі виявлення порушень митних правил, стосується товару, а не транспортного засобу.

Скаржник зауважує, що нормою ст. 255 МК України також передбачено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей. Отже, винесенням протоколу про адміністративне правопорушення від 16.05.2019 митне оформлення вважалось завершеним. Але транспортний засіб відпустили лише 05.06.2019.

Позиції учасників справи.

Митниця надала відзив на апеляційну скаргу, у якому проти вимог та доводів апеляційної скарги заперечує, просить залишити її без задоволення, оскаржуване рішення - без змін як законне та обґрунтоване.

Митниця зазначає, що транспортний засіб вона не затримувала, не вилучала та не використовувала в якості складу. Одразу після складання протоколу про порушення митних правил від 16.05.2019 №2675/30500/19 від представника особи, яка притягалась до адміністративної відповідальності, адвоката Суботи М.І. надійшла заява від 17.05.2019 щодо передачі вантажу, вилученого за протоколом про порушення митних правил, на зберігання до митного органу за місцем доставки вантажу (тобто Сумської митниці ДФС). В подальшому відповідно до вказаного клопотання вантаж був доставлений позивачу та переданий йому на відповідальне зберігання згідно з договором №190 від 05.06.2019 та накладної №164 від 05.06.2019.

Митниця відзначає, що судовими рішеннями у справі №308/7892/19 не встановлено ні протиправність затримання транспортного засобу або використання його Митницею в якості складу, ні наявності вказаних дій митниці.

Крім того, Митниця вважає, що апелянт невірно посилається на загальний, встановлений ч. 1 ст. 255 МК України 4-х годинний строк здійснення митного оформлення, оскільки згідно з п. 4 ч. 2 ст. 255 МК України вказаний строк митного оформлення може бути перевищений у разі виявлення порушення митних правил. При цьому наявність складу порушення митних правил встановлено судовими рішеннями у справі №308/7892/19, тобто визнано правомірними всі дії митного органу, які стосуються провадження у справі про порушення митних правил, що має преюдиційне значення для даної справи.

Таким чином відсутність складу деліктного правопорушення вказує на відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2023 сформовано колегію у складі: головуючий суддя Євсіков О.О., судді Алданова С.О., Корсак В.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.05.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №907/1066/21 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, які визначені главою 1 розділу IV ГПК України, за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 до надходження матеріалів справи №907/1066/21.

24.05.2023 матеріали справи №907/1066/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 поновлено Товариству пропущений строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 у справі №907/1066/21. Розгляд справи призначено на 17.07.2023. Заяву представника Товариства адвоката Брайко Ю.В. про участь у судовому засіданні, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.06.2023 заяву представника Закарпатської митниці Пензова С.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 17.07.2023, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено.

Судове засідання 17.07.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О. у відпустці.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 призначено судове засідання на 28.08.2023. Доручено представнику Митниці забезпечити проведення судового засідання у справі №907/1066/21 в режимі відеоконференції 28.08.2023. Доручено Ковпаківському районному суду міста Суми забезпечити проведення судового засідання у справі №907/1066/21 в режимі відеоконференції в приміщенні вказаного суду 28.08.2023.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені та додатково встановлені апеляційним господарським судом.

17.01.2018 Товариство (покупець) уклало з фірмою «Csepeli Szerszamgepgyar Kft» (далі - Фірма) контракт №18-58, за умовами якого Фірма зобов`язалась відвантажити, а покупець прийняти та оплатити товар, найменування, кількість комплектуючі, вартість якого вказані у Специфікації, що є невід`ємною частиною цього контракту.

Згідно зі специфікацією №5 від 06.05.2019 до контракту Товариство придбало у Фірми станки та комплектуючі, які були у використанні, на загальну суму 49 650,00 Євро.

14.08.2018 Товариство (замовник) уклало з ФОП Свічкар О.О. (виконавець) договір №14/08/2018 надання транспортних послуг, за умовами якого виконавець зобов`язався за плату і за рахунок замовника організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу територією України і в міжнародному сполученні.

Виконавець зобов`язаний забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі його в пункті призначення належному вантажоодержувачу (п. 3.1.2 договору).

Відповідно до п. 3.2.1 договору виконавець має право в присутності вантажовідправника або вантажоодержувача відкрити упакований вантаж та впевнитись у відповідності інформації про вантаж, зазначеної у товарно-транспортній накладній, фактичним даним. У разі відмови вантажовідправника від перевірки вантажу виконавець має право відмовитись від перевезення такого вантажу.

Згідно з п. 7.5 договору за простій транспортного засобу під завантаження-розвантаження з вини замовника понад 24 години замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 1509,00 грн за кожен понаднормовий день простою на території України, та 50 євро - за межами України (п. 7.5 договору).

На підставі заявки Товариства від 03.05.2019 ФОП Свічкар О.О. організував перевезення вантажів за маршрутом Будапешт (Угорщина) - м. Ромни (Україна), завантаження 06.05.2019, вивантаження 10-13.05.2019, вантажовідправник - фірма Csepeli.

03.05.2019 ФОП Свічкар О.О. уклав з ТОВ «ВЕЛТ» договір №58/19 перевезення вантажу автомобільним транспортом у міжнародному сполученні.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2020, залишеною без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 28.04.2021, у справі №308/7892/19 за матеріалами Митниці щодо начальника відділу з продажу Фірми ОСОБА_2 про порушення митних правил, передбачених ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України (далі - МК України), встановлено таке.

06.05.2019 о 23 год 15 хв в зону митного контролю митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС в напрямку «в`їзд в Україну» прибув вантажний автомобіль марки «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_3 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що працює водієм у ТОВ «ВЕЛТ» (м. Ужгород, Закарпатська область).

Згідно з поданими до митного контролю водієм товаросупровідними документами, а саме: CMR №717951 від 06.05.19, інвойсами №3015/2019/196 і №3014/2019/196 від 06.05.19 та пакувальними листами №CSZG2880/2019/196 і №CSZG2879/2019 від 06.05.19 через митний кордон України в митному режимі «імпорт» переміщується товар «верстати з обробки металів бувші у використанні» в загальній кількості 9 вантажних місць, вагою брутто 18500,00 кг, загальною вартістю 49650,00 Євро, що станом на 06.05.2019 згідно курсу НБУ складає 1 466 609,07 грн.

Продавцем та відправником товару є іноземне підприємство «Csepeli Szerszamgepgyar Kft» (H-1211, Budapest, Epitouzem u.3, Угорщина), а покупцем і одержувачем - Товариство (Сумська область, м. Ромни, вул. Гетьмана Мазепи, б. 2В).

Зазначений вантаж слідує за МД типу ЕЕ №UA805000/2019/901945.

В процесі проведення митного контролю було здійснено зважування транспортного засобу та товару, в результаті якого встановлено, що загальна вага товару, який переміщується у транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_5/ НОМЕР_3 , перевищує заявлену більше як на 3000 кг. В подальшому під час митного огляду транспортного засобу та товару було попередньо встановлено невідповідність року випуску, типу та серійного номеру фактично наявного товару відомостям, зазначеним у товаросупровідних документах.

За наведених обстав Митниця на підставі ст. 327 МК України до митного контролю та митного огляду залучила експерта-оцінювача.

Під час здійснення митного контролю та митного огляду вантажу із залученням експерта-оцінювача встановлено часткову невідповідність товару, а саме: заявлено горизонтальний обробний центр, вживаний, тип HMH400T24 з пристроєм для відведення стружки Fanus 21iM, серійний номер HMH4-0859, рік випуску 2004, (4 вантажних місця), фактично наявний горизонтальний обробний центр, вживаний, тип HMH400T24 HS з пристроєм для відведення стружки Fanus 21iM, сер. номер H4-0859, рік випуску 2005 (4 вантажних місця).

Також виявлено не заявлений в товаросупровідних документах товар - ріжучі інструменти та пристосування для металообробних верстатів - свердла, різці до свердел, цанги, системи закріплення тощо, які знаходяться в одній окремій картонній коробці.

Згідно з експертним висновком №304/05/19 від 14.05.19 загальна вартість незаявленого товару «ріжучі інструменти та пристосування для металообробних верстатів» в кількості 40 одиниць за межами митної території України становить 2598,39 Євро, що станом на 06.05.19 за курсом НБУ складає 76753,72 грн.

З метою надання роз`яснень щодо невідповідності переміщуваного товару відомостям, заявленим в товаросупровідних документах, Митниця направила на адресу Фірми лист від 15.05.19 №07-70-20-21/6777.

16.05.2019 від Фірми отримана офіційна відповідь (вх. №502/07-70-20/11-21) за підписом начальника відділу з продажу ОСОБА_2, згідно з якою підприємство неправильно заповнило офіційні документи, видані на поставку верстатів. Так, загальна вага верстатів та їх частин складає 15500 кг, а належне найменування верстатів: вживаний токарний верстат CNC SLT 400/1000 D WP.L (номер машини SLT4-0044); вживаний горизонтальний обробний центр HMH400 T24HS (номер машини Н4-0859).

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2020 № 308/7892/19 ОСОБА_2 визнано винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 76753,72 грн. Вилучений у ОСОБА_2 товар, а саме свердла із вставними різцями (chamring) IH4055-DX145/197-C25, у кількості 2 шт., вартістю 13186,19 грн; свердла із вставними різцями (chamring) IH4056-DR297-45-09.W32, у кількості 2 шт., вартістю 13186,19 грн; цанги пружинні ER40SPR 24-25, у кількості 2 шт., вартістю 3317,81 грн; різці для свердел (у 3-х коробках): SOMT 09T306-DT-IC908- 6 шт.; SOMX 050204-DT IC908- 7шт.; AOMT 040204-90DT IC908-8шт, у кількості 21 шт., вартістю 8771,30 грн; свердла (bohrer) R-RT1 U 5514 16,5 K/P 62960 Guehring SL, у кількості 5 шт., вартістю 4622,85 грн; метчики (gewindebohrer) Golding C M16x1.50 ISO 2/6H PM HSS-E 00 18135929, у кількості 3 шт., вартістю 2279,252 грн; цанги (системи закріплення, spannfutter ER40) E4-50X3/26 ER40, у кількості 2 шт., вартістю 6626,18 грн; цанги (системи закріплення) BT50ER40X150, у кількості 2 шт., вартістю 16509,32 грн; цанги (системи закріплення) BT50EM32X115E, у кількості 1 шт., вартістю 8254,66 грн, - конфісковано у дохід держави. Вилучений у ОСОБА_2 товар, а саме: універсальний токарний верстат, вживаний, тип SLT400/1000 D WP.L, з пристроєм для відведення стружки Fanus 18i-TB, сер. номер: SLT4-0044, рік випуску 2005, у кількості 1 шт., вартістю 1023524,76 грн; горизонтальний обробний центр, вживаний, тип HMH400T24 HS з пристроєм для відведення стружки Fanus 21iM, сер. номер: H4-0859, рік випуску 2005, у кількості 1 шт., вартістю 443084,31 грн, - повернуто ОСОБА_2 або іншій особі за її дорученням.

В протоколі про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019 зафіксовано вище зазначені обставини та вказано про вилучення товарів на підставі ст. 511 МК України. До протоколу долучено опис предметів від 16.05.2019, затриманих за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України як безпосередні предмети ПМП у справі про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019.

21.05.2019 адвокат Субота М.І. звернувся до Митниці з листом від 17.05.2019, у якому просив передати вилучений за протоколом про порушення митних правил № 2675/30500/19 від 16.05.2019 вантаж на зберігання до митного органу за місцем доставки вантажу.

За в/накладною (вимогою) №164 від 05.06.2019 вилучений за протоколом про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019 товар був переданий Товариству на відповідальне зберігання на підставі договору №190 від 05.06.2019.

ТОВ «ВЕЛТ» у відповіді на адвокатський запит адвоката Брайко Ю.В. (представника Товариства) повідомило, що 06.05.2019 транспортний засіб «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_4 був затриманий разом з вантажем і лише після укладення договору відповідального зберігання 05.06.2019 товар був доставлений тим же транспортним засобом до місця зберігання.

До вказаної відповіді долучено адресовані Митниці адвокатські заяви та запити в т.ч. з проханням передати товар на відповідальне зберігання вантажоодержувачу: від 10.05.2019 №153, від 16.05.019, від 29.05.2019, від 30.05.2019, а також листи Митниці: від 06.06.2019 №07.70-20-20/7862, від 18.06.2019 №795/34/07-70-20-03-99/07-70/АДВ, від 24.05.2019 №663/34/07-70-20-03/91/07-70/АДВ, від 11.05.2019 №621/34/07-70-20-03/83/07-70/АДВ.

07.06.2019 Товариство та ФОП Січкар О.О. підписали акт №136 виконаних робіт (послуг) на загальну суму 78 476,00 грн, в т.ч. за простій на суму 42 252,00 грн.

На підставі договору №14/08/18 від 14.08.2018 та заявки від 03.05.2019 ФОП Січкар О.О. виставив Товариству рахунок-фактуру №153 від 07.06.2019 на загальну суму 78476,00 грн, в т. ч. за простій транспортного засобу через затримку митним органом згідно з протоколом про порушення митних правил №2675/30500/19 протягом 28 днів на суму 42 252,00 грн.

Платіжним дорученням від 08.07.2019 №11234 на суму 150096,00 грн Товариство здійснило оплату, в т.ч. рахунку №153 від 07.06.2019.

Товариство стверджує, що звернулось до Митниці з вимогою вих. №14/01 від 14.01.2020, в якій, посилаючись на вилучення Митницею товару (станки та комплектуючі) на підставі протоколу про порушення митних правил від 16.05.2019 та прийняття 05.06.2019 Товариством товару на відповідальне зберігання та наднормовий простій транспортного засобі через таку затримку митним органом, просило відшкодувати йому 42 252,00 грн збитків (простій) та 300 000,00 грн упущеної вигоди (докази направлення вимоги у матеріали справи не надано).

Товариство звернулось до Митниці з вимогою від 27.01.2020 №42/01 про відшкодування збитків на суму 142 252,00 грн, з яких 42 252 грн збитків, понесених у зв`язку з наднормовим простоєм транспортного засобу через затримку митним органом.

Листом (вих. №77-08-1/77-18/28/1087) від 25.02.2020 Митниця на звернення Товариства від 27.01.2020 №41/01 повідомила, що питання завершення митного режиму буде розглянуто після набрання законної сили постановою Ужгородського міськрайонного суду від 15.01.2020 у справі №308/7879/19.

Листом (вих. №37/28/07-70-10) від 04.03.2020 на вимогу Товариства №42/01 від 27.01.2020 Митниця повідомила, що зазначена вимога розглянута, правові підстави для її задоволення відсутні.

Товариство стверджує, що звернулось до Митниці з вимогою (вих. №548/01) від 29.07.2021, у якій просило відшкодувати 142 252,00 грн збитків, з яких 42 252 грн збитків, понесених у зв`язку з наднормовим простоєм транспортного засобу через його затримку митним органом (докази направлення не додані).

22.10.2021 Товариство звернулось до Митниці з вимогою (вих. №824/01) від 22.10.2021, у якій просило компенсувати йому кошти у сумі 3 369 668,00 грн (42 252,00 грн за простій транспортного засобу та 3 327 416,00 грн упущеної вигоди).

Вважаючи поведінку Митниці протиправною та такою, внаслідок якої через простій транспортного засобу у зв`язку із затримкою митним органом згідно з протоколом №2675/30500/19 йому було завдано 42 252,00 грн збитків у вигляді вартості простою транспортного засобу протягом 28 діб, Товариство звернулось з позовом у цій справі.

Джерела права та мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Статтями 1166, 1167, 1173 ЦК України наведено загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної майнової та немайнової (моральної) шкоди.

Частиною 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, яка вимагає встановлення усіх чотирьох елементів цивільного правопорушення (протиправна поведінка, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина заподіювача шкоди), спеціальна норма ст. 1173 ЦК України допускає можливість відшкодування шкоди незалежно від вини державних органів.

Згідно зі ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Для відшкодування шкоди за правилами ст. 1173 ЦК України необхідно довести такі факти:

- неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

- наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом ст. 1173 ЦК України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі;

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

За правовими приписами ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи, що Товариство заявило до стягнення з Митниці збитки, завдані неправомірною поведінкою Митниці, внаслідок понаднормового простою транспортного засобу через затримку митним органом, у даному випадку Товариство мало довести належними доказами факт вчинення відповідачем неправомірних дій, які мали прямим наслідком простій транспортного засобу та нанесення майнової шкоди у вигляді стягнення вартості простою протягом 28 діб.

Згідно зі ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи. Митний контроль товарів, транспортних засобів у пунктах пропуску через державний кордон України здійснюється відповідно до типових технологічних схем митного контролю, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 320 МК України форми та обсяги митного контролю обираються: 1) посадовими особами митних органів на підставі результатів застосування системи управління ризиками; та/або 2) автоматизованою системою управління ризиками. Не допускається визначення форм та обсягів митного контролю іншими органами державної влади, а також участь їх посадових осіб у здійсненні митного контролю.

Переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил з конфіскацією цих товарів, а також товарів, транспортних засобів із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для переміщення товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України (ч. 1 ст. 483 МК України).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: 1) дату і місце його складення; 2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; 3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; 4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; 5) посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; 6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є; 7) відомості щодо товарів, у т.ч. транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із ст. 511 цього Кодексу; 8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол, а також вилучені товари, у т.ч. транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення та документи, зазначені в протоколі, передаються до митниці, в зоні якої виявлено порушення митних правил (ч. 11 ст. 494 МК України).

За визначенням ст. 511 МК України товари - безпосередні предмети порушення митних правил та відповідні документи, необхідні як докази у справі про порушення митних правил, можуть тимчасово вилучатися. Документи, які перебувають в електронному вигляді, вилучаються разом з відповідними носіями. У разі виявлення порушень митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470, ч. 3 ст. 471, ст. ст. 472, 473, 476, ч. 6 ст. 481, ст. ст. 482-484 цього Кодексу, тимчасове вилучення товарів, у т.ч. транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення, які підлягають конфіскації відповідно до цих статей, а також відповідних документів є обов`язковим. Тимчасово вилучені товари, у т.ч. транспортні засоби особистого користування, транспортні засоби комерційного призначення та документи повинні бути перелічені у протоколі, що складається в передбачених цим Кодексом випадках, або в доданому до нього описі з точним зазначенням кількості, міри, ваги та особливих ознак цих товарів, транспортних засобів та документів, а також вартості товарів, транспортних засобів.

Суд встановив, що під час здійснення митного контролю та митного огляду вантажу із залученням експерта-оцінювача було встановлено часткову невідповідність наявного товару та товару, заявленого у товаросупровідних документах, а також виявлено товар, який не заявлено в товаросупровідних документах.

За таких обставин Митниця обґрунтовано склала протокол про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019 та на підставі ст. 511 МК України вилучила вантаж, згідно з наявним у протоколі та описі предметів від 16.05.2019 переліком. Суд відзначає, що транспортний засіб «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_3 у вказаному переліку відсутній.

Доказів, які свідчили би про перебування транспортного засобу «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_3 під митним контролем протягом 28 діб Товариство не надало.

Щодо відповідної інформації, наведеної у відповіді ТОВ «ВЕЛТ» на адвокатський запит представника Товариства, господарський суд першої інстанції правомірно відзначив, що вона не підтверджена належними доказами, а надані у матеріали справи листи містять виключно вимоги про передачу вилученого товару на відповідальне зберігання вантажоодержувачу та не містять вимог про передачу транспортного засобу «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_3 .

Сама обставина виставлення позивачу рахунку перевізником за простій транспортного засобу «MAN» р.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» р.н.з. НОМЕР_3 не є свідченням його перебування під митним контролем та використання його у якості складу для вилученого товару.

Господарський суд першої інстанції також доцільно вказав, що згідно зі ст. 199 МК України граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення у пунктах пропуску через державний кордон України не може перевищувати 30 днів, а для автомобільного транспорту - п`ять днів з моменту прибуття у пункт пропуску через державний кордон України для здійснення митних процедур.

Відповідно до п. 59 ст. 4 МК України транспортні засоби комерційного призначення - будь-яке судно (у т.ч. самохідні та несамохідні ліхтери та баржі, а також судна на підводних крилах), судно на повітряній подушці, повітряне судно, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи) чи рухомий склад залізниці, що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Таким чином, тримання транспортного засобу комерційного призначення протягом 30 днів у пунктах пропуску через митний кордон України не суперечить законодавству.

Місцевий господарський суд також доцільно відзначив, що за умовами п. 3.2.1 договору №14/08/2018 від 14.08.2018 виконавець має право в присутності вантажовідправника або вантажоодержувача відкрити упакований вантаж та впевнитись у відповідності інформації про вантаж, зазначеної у товарно-транспортній накладній, фактичним даним. При відмові вантажовідправника від перевірки вантажу виконавець має право відмовитись від перевезення такого вантажу. Згідно п. 3.1.2 договору виконавець зобов`язаний забезпечити збереження вантажу з моменту його прийняття до перевезення і до моменту видачі його в пункті призначення належному вантажоодержувачу.

Апеляційний господарський суд відзначає, що виконавець за договором №14/08/2018 від 14.08.2018 ФОП Свічкар О.О. не здійснював перевезення вантажу самостійно та як експедитор (довірений) уклав для організації перевезення вантажу Товариства договір №58/19 перевезення вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні з ТОВ «ВЕЛТ».

За умовами п. 3.1 договору №58/19 перевізник (тобто ТОВ «ВЕЛТ») зобов`язався обов`язково бути присутнім при завантаженні та розвантаженні вантажу (пп. 3.1.3); при завантаженні / розвантаженні звірити кількість і стан вантажу, завантаженого на транспортний засіб, з кількістю і станом вантажу, занесеним в товарно-транспортну накладну (пп. 3.1.4); негайно інформувати експедитора і не приступати до перевезення без його дозволу в разі невідповідності даних про характер вантажу, маршрут перевезення, митної обробки, запропонованих в заявці на перевезення, фактичному стану вантажу і інструкцій вантажовідправника (вантажоодержувача) (пп. 3.1.6); негайно інформувати експедитора про будь-які затримки і проблеми, що виникають при транспортуванні вантажу, його завантаженні / розвантаженні (пп. 3.1.7); у випадках вилучення митним органом будь-якої кількості вантажу вимагати від митних органів документального оформлення факту вилучення і негайно інформувати в письмовому вигляді про це експедитора (пп. 3.1.14). У разі невідповідності кількості вантажу або його стану кількості і стану вантажу, описаного в товаротранспортних документах, при прийомі вантажу до перевезення виконавець (водій-експедитор) повинен зробити відповідне застереження у всіх примірниках товарно-транспортної накладної, в т.ч. в примірнику, який залишається у вантажовідправника (п. 5.2 договору).

Таким чином, перевізник (ТОВ «ВЕЛТ») був зобов`язаний звірити кількість і стан вантажу, завантаженого на транспортний засіб, з кількістю і станом вантажу, занесеним в товарно-транспортну накладну та у разі виявлення їх невідповідності негайно поінформувати про це експедитора (ФОП Свічкар О.О.) і не приступати до перевезення без його дозволу. Відомості про вчинення ТОВ «ВЕЛТ» таких дій відсутні. Крім того, виконавець не робив ніяких застережень з цього приводу у товарно-транспортних накладних.

Так само відсутні відомості про виконання ТОВ «ВЕЛТ» умов пп. пп. 3.1.7 та 3.1.14 договору №58/19 від 03.05.2019.

На переконання колегії суддів, саме невиконання перевізником вказаних умов договору №58/19 від 03.05.2019 мало наслідком завантаження для перевезення та в подальшому виявлення Митницею перевищення загальної ваги товару, який переміщується у транспортному засобі р.н.з. НОМЕР_5/ НОМЕР_3 , встановлення невідповідності фактично наявного товару відомостям, зазначеним в товаросупровідних документах, а також виявлення незаявленого в товаросупровідних документах товарів.

В протоколі про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019 зафіксовано зазначені обставини та вказано про вилучення товарів на підставі ст. 511 МК України. До протоколу долучено опис предметів від 16.05.2019, затриманих за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України як безпосередні предмети ПМП у справі про порушення митних правил №2675/30500/19 від 16.05.2019.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15.01.2020 № 308/7892/19 винним у порушенні митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України визнано ОСОБА_2.

Водночас за умовами п. 7.5 договору №14/08/2018 від 14.08.2018 за простій транспортного засобу під завантаження-розвантаження з вини замовника понад 24 години замовник сплачує виконавцю штраф у розмірі 1509,00 грн за кожен понаднормовий день простою на території України, та 50 євро - за межами України.

Тобто, підставою для сплати простою згідно з п. 7.5 договору є вина замовника (Товариства). Товариство в добровільному порядку сплатило вартість простою без з`ясування наявності його вини та не може перекладати відповідальність за свої добровільні дії на Митницю.

Наведеним спростовуються покладені в обґрунтування апеляційної скарги доводи.

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства у їх сукупності, апеляційний господарський суд погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що Товариство не надало суду належних, допустимих та вірогідних доказів в підтвердження завдання збитків, протиправної поведінки Митниці та причинно-наслідкового зв`язку між збитками та діями Митниці, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.

Як зазначено у п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Суду у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010).

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 276 ГПК України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.

Судові витрати.

У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст. ст. 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Роменський завод «Тракторозапчастина» на рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 у справі №907/1066/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 27.03.2023 у справі №907/1066/21 залишити без змін.

3. Судові витрати, пов`язані з поданням апеляційної скарги, покласти на скаржника.

4. Справу №907/1066/21 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та в строк, передбачені ст.ст. 287 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено 05.09.2023.

Головуючий суддя О.О. Євсіков

Судді В.А. Корсак

С.О. Алданова