ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/657/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І. В.,

секретар судового засідання: Воробйова І. Г.

за участю представників сторін (в режимі відеоконференції):

- від позивача: Матковський М. В., ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВХ 1045724 від 08.05.2023

- від відповідача: Чижевський А. П., довіреність від 01.05.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоагроферма"

2) ОСОБА_1

про стягнення 1239147,00 грн

У засіданні суду 30.08.2023 оголошувалась перерва до 09:30 04.09.2023 відповідно до ст. 216 ГПК України.

У засіданні суду оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду та повідомлено дату складення повного рішення згідно із ст. 238 ГПК України.

ТОВ "Агреін" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення солідарно з ТОВ "Екоагроферма" та фізичної особи ОСОБА_1 1239147,00 грн, з яких 379969,34 грн курсової різниці, 611282,66 грн штрафу, 247895,00 грн 36% річних, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані несвоєчасним виконанням ТОВ "Екоагроферма" прийнятих зобов`язань щодо погашення боргу за договором поставки №AG70-05/22ЖТ від 04.05.2022 з додатками, а також договором поруки №б/н від 31.05.2022.

Ухвалою від 18.05.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.06.2023 о 10:30 (а. с. 45).

03.07.2023 до суду від ТОВ "Екоагроферма" надійшов відзив на позовну заяву з запереченнями позовних вимог з підстав, у ньому викладених (а. с. 64 - 69).

Ухвалою від 03.07.2023 господарський суд продовжив підготовче провадження у справі по 16.08.2023, відклав підготовче засідання на 02.08.2023 о 12:00 (а. с. 71).

24.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив з додатками, з доказами її направлення відповідачам (а. с. 72 - 85).

Ухвалою від 02.08.2023 господарський суд закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті (а. с. 89).

04.09.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про стягнення судових витрат солідарно з відповідачів у розмірі 30000,00 грн (а. с. 103 -110).

Представник позивача в засіданні суду режимі відеоконференції позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в засіданні суду в режимі відеоконференції просив зменшити до 20% розмір штрафу та 36% річних.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

1. Обставини справи та зміст спірних правовідносин.

04.05.2022 між ТОВ "Агреін" (постачальник, позивач) та ТОВ "Екоагроферма" (покупець, відповідач) укладено договір поставки №AG70-05/22ЖТ (далі - договір) (а. с. 14-19), згідно з п. 1.1 якого в строки, визначені договором, постачальник зобов`язався передати у власність покупця засоби захисту рослин, регулятора росту рослин та/або мікродобрива, насіння тощо (далі - товар), а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити його вартість.

Найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, термін поставки покупцю та базис поставки, вартість товару загальна, термін оплати, сорт/гібрид (щодо насіння), а також інші умови будуть визначені у додатках до договору, які є невід`ємними частинами договору (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору загальна сума договору вираховується, як сума вартостей усіх партій товару (згідно з відповідними додатками), переданих постачальником у власність покупця.

Згідно з п. 2.3.1 договору постачальник визначає у видатковій накладній вартість товару із розрахунку множення грошового еквівалента ціни товару в іноземній валюті, вказаній у додатках до договору, на курс продажу іноземної валюти, який був встановлений на момент підписання відповідного додатку до договору.

Сума у гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплату вартості товару визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній у додатках до договору, на курс продажу іноземної валюти відповідно до п. 2.3.3 договору (п. 2.3.2 договору).

Відповідно до п. 2.3.3 договору правило визначення курсу валют за договором - курс валют визначається за даними сайту https://minfin.com.ua, виходячи із курсу продажу долару США або євро до гривні, встановленому на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів в день, що передує дню здійснення кожної операції за договором.

Сторони погодили, що у разі відсутності за даними сайту https://minfin.com.ua іноземних валют чи в силу будь-яких інших обставин, курс продажу іноземних валют не може бути доступний сторонам, в такому разі діє офіційний курс продажу іноземної валюти ВАТ "Ощадбанк" (МФО 315784) (п. 2.3.4 договору).

За п. 2.3.5 договору у випадку, коли покупець не оплатить товар чи його частину у строки та на умовах договору, і постачальник буде вирішувати спір у судовому порядку, останній має право визначити розмір боргу покупця станом на дату звернення з позовом до суду про його стягнення відповідно до ціни товару, яка може збільшитися у випадку, якщо курс продажу іноземної валюти станом на робочу дату, що передує даті звернення з позовом до суду, по відношенню до гривні збільшиться в порівнянні з курсом, визначеним у додатках та видаткових накладних на товар.

Датою виконання грошових зобов`язань покупця за даним договором, є дата зарахування у повному обсязі відповідної необхідної суми грошових коштів на банківський рахунок постачальника (п. 2.3.6 договору).

За п. 5.1 договору він набирає чинності з моменту підписання його сторонами та припиняється належним виконанням всіх умов даного договору сторонами.

Згідно з п. 7.2.1 договору за затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, покупець несе відповідальність сплачуючи штраф у розмірі 25% від суми боргу (його неоплаченої частини) на перший день прострочення платежу.

Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання покупець зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 36% річних від простроченої (неоплаченої) суми (п.7.2.3 договору).

Договір підписаний сторонами та завірений печатками сторін.

Відповідно до умов договору сторонами у період з 04.05.2022 по 01.06.2023 було підписано додатки №AG1- AG5, AG7, у яких погоджено курс продажу іноземної валюти до гривні, назву товару, його кількість, вартість у національній та іноземній валютах, а також термін та базис поставки, строки оплати товару (а. с. 20-25).

31.05.2022 між позивачем та ОСОБА_1 (поручитель, відповідач 2) був укладений договір поруки (далі - договір поруки), за п. 1.1 якого поручитель зобов`язується відповідати перед кредитором за виконання всіх зобов`язань ТОВ "Екоагроферма" (боржник), що виникли з договору поставки №AG70-05/22ЖТ від 04.05.2022 (далі - основний договір), який був укладений між кредитором та боржником (а. с. 34-35).

Згідно з п. 2.1 договору поруки у відповідності до вказаного основного договору, порукою забезпечуються наступні зобов`язання боржника: здійснити оплату за весь товар в обсязі та на умовах основного договору з подальшими змінами та доповненнями; відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції, 36% річних, інфляційні втрати у випадках, передбачених основним договором.

За п. 3.1 договору поруки поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов`язання.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення зобов`язань за основним договором (п. 6.1 договору поруки).

Згідно із складеними, підписаними та скріпленими печатками сторін видатковими накладними, доданими до матеріалів позовної заяви, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 2445130,64 грн, що згідно з додатками до договору становить 34325,68 доларів США та 42414,75 євро (а. с. 26 - 33).

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості від 08.05.2023, відповідач здійснив оплату за отриманий товар з порушенням строків розрахунків, визначених додатками до договору, що, в свою чергу, стало підставою для звернення ТОВ "Агреін" до суду з відповідним позовом.

У відзиві на позовну заяву від 03.07.2023, вих. №09/2023 відповідач 1) визнає позовні вимоги щодо стягнення 379969,34 грн курсової різниці, однак зазначає, що вимоги про стягнення штрафу та 36% річних є безпідставними, оскільки затримка оплати за поставлений товар відбулась через наявність обставин непереборної сили, про які ТОВ "Екоагроферма" повідомив позивача листом від 09.12.2022, вих. №131/2022. Крім того, відповідач 1) повідомляє, що земельні ділянки, які він орендує, не могли бути використані за цільовим призначенням, оскільки на них розташовані фортифікаційні споруди Збройних сил України та деякі з них є забрудненими вибухонебезпечними предметами (а. с. 64 - 69).

У відповіді на відзив від 22.07.2023 позивач зазначає, що лист відповідача 1) від 09.12.2022, вих. №131/2022 був надісланий позивачу як відповідь на його вимогу від 06.12.2022, що за даними Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, бойові дії велись на території 9-ти населених пунктів Народицької селищної територіальної громади Коростенського району Житомирської області і станом на 01.04.2022-04.04.2022 бойові дії на цих територіях були припинені, тому, враховуючи дати укладення договорів поставки та поруки, вказані відповідачем обставини не можуть розцінюватись судом як форс-мажор (а. с. 72 - 85).

2. Норми права (нормативно - правові акти), які застосував господарський суд.

За ч. 1 ст. 173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Беручи до уваги зміст правовідносин та характер зобов`язань, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини з договору поставки.

За договором поставки продавець, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним або домашнім використанням, а покупець - прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму (ч. 1 ст. 712 ЦК України).

У відповідності із ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

За ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

3. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення 379969,34 грн курсової різниці.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами ст. 524 ЦК України, згідно з якою зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.

Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Отже, положення чинного законодавства, хоч і передбачають обов`язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов`язань в іноземній валюті. Відтак коригування платежів, в основі якого лежить зміна курсової різниці (зміна курсу гривні стосовно долара США), прямо не заборонена та не суперечить чинному законодавству України (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.02.2020 у справі №910/10191/17).

Курсова різниця є недоотриманою позивачем вартістю товару у зв`язку зі зміною його ціни за рахунок валютних коливань в бік збільшення.

Відповідно до п. 2.1 договору загальна сума договору вираховується, як сума вартостей усіх партій товару (згідно відповідних додатків), переданих постачальником у власність покупця.

Сума у гривнях, яку покупець повинен сплатити постачальнику як оплату вартості товару визначається шляхом множення грошового еквівалента ціни товару (її неоплаченої частини) в іноземній валюті, вказаній у додатках до договору, на курс продажу іноземної валюти відповідно до п. 2.3.3 договору (п. 2.3.2 договору).

Згідно з п. 2.3.3 договору правило визначення курсу валют за договором - курс валют визначається за даними сайту https://minfin.com.ua, виходячи із курсу продажу долару США або євро до гривні, встановленому на Міжбанківському валютному ринку України на момент закриття торгів в день, що передує дню здійснення кожної операції за договором.

Відповідно до п. 2.3.5 договору сторонами передбачено, що у випадку, коли Покупець не оплатить товар (відповідну(ні) партію(тії) товару) за договором у строки та на умовах, передбачені договором, і постачальник буде вирішувати спір у судовому порядку, постачальник має право визначити розмір заборгованості покупця станом на дату звернення з позовом до суду про стягнення заборгованості, відповідно до ціни товару, яка може збільшитися у випадку, якщо курс продажу іноземної валюти станом на дату (робочу дату), що передує даті звернення постачальника з позовом до суду, по відношенню до гривні збільшиться в порівнянні з курсом, визначеним у додатках та видаткових накладних на товар.

Враховуючи визнання відповідачем 1) позовної вимоги щодо стягнення 379969,34 грн курсової різниці, позов в цій частині підлягає задоволенню.

4. Щодо обґрунтованості позовних вимог в частині стягнення штрафу.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 611282,66 грн штрафу згідно з детальним розрахунком, доданим до позовної заяви (а. с. 13).

За п. 7.2.1 договору за затримку з оплатою постачальнику за поставлений товар, покупець несе відповідальність сплачуючи штраф у розмірі 25% від суми боргу (його неоплаченої частини) на перший день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з приписами ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Перевіривши розрахунок штрафу, наданого позивачем, суд прийшов до висновку про його правильність.

Між тим, судом враховується, що у випадку нарахування неустойки, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у ч. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права, суд має право її зменшити. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми, як неустойку, спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором (рішення Конституційного Суду від 11.07.2013 №7-рп/2013).

Приписами ст. 233 ГК України встановлено, що господарський суд має право зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Відповідно до аналізу даних норм, таке право суд реалізує, як за клопотанням сторони, так і за власною ініціативою.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Матеріали справи не містять обґрунтування та доказів понесення позивачем збитків, у зв`язку із вказаним простроченням в оплаті.

Оцінивши в сукупності обставини справи та надані докази, приймаючи до уваги сплату відповідачем 1) заборгованості згідно договору, значний розмір неустойки, клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій, зважаючи на відсутність у позивача будь-якої шкоди або прямих збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, у той час як негативні наслідки, спричинені позивачу простроченням виконання грошового зобов`язання, компенсуються, окрім штрафних санкцій, також і за рахунок нарахування курсової різниці боржнику, суд вважає за необхідне зменшити розмір штрафу до 122256,53 грн, що складає 20% від заявленої суми.

5. Щодо обґрунтованості позову в частині стягнення 247895,00 грн 36% річних.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредиторів від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримання ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки за порушення виконання зобов`язання.

За своїми ознаками, відсотки річних є платою за користування чужими коштами в період прострочення виконання відповідачем його договірного зобов`язання.

У п. 7.2.3 договору сторони погодили, що, відповідно до вимог ст. 625 ЦК України за порушення грошового зобов`язання покупець зобов`язується сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 36% річних від простроченої (неоплаченої) суми.

Суд, дослідивши порядок нарахування позивачем 36% річних, здійснив їх перерахунок за допомогою правового порталу України "Ліга Закон" - "Калькулятор підрахунку заборгованості та штрафних санкцій", та встановив їх правильність.

Велика Палата Верховного суду України в постанові від 18.03.2020 по справі №902/417/18 вказала, що виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки (пені та штрафу), так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери кредитора. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

Дослідивши матеріали даної справи, суд враховує захищеність майнових інтересів позивача внаслідок нарахування 379969,34 грн курсової різниці. Також, суд приймає до уваги те, що на день розгляду спору у відповідача відсутня заборгованість за поставлений товар. За викладених обставин суд вважає, що наведене вище у своїй сукупності є винятковими обставинами, які є підставою для застосування положень ст. 551 ЦК України, ст. 233 ГК України та зменшення відсотків річних з урахуванням зазначених висновків Великої Палати Верховного Суду.

З огляду на викладене, суд вважає справедливим, пропорційним і таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, які мають юридичне значення, та наведеним вище критеріям, зменшити розмір заявлених процентів річних до 20% річних, тобто до суми 139059,20 грн.

6. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

6.1 Щодо судового збору.

За п. 1 ч. 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим судом взято до уваги, що згідно з п. 9 ст.129 ГПК України якщо, серед іншого, спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

6.2 Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Для позивача такою заявою є позовна заява.

Позивач у позовній заяві зазначив попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн (а. с. 5).

Згідно з ч. 1, абз. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на професійну правничу допомогу підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами за результатами розгляду справи. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою їх розподілу, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідних для надання правничої допомоги, а також понесених витрат

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із, зокрема, складністю справи та виконаних адвокатом робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок сплати, умови повернення визначаються в договорі про надання правової допомоги. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У клопотанні від 01.09.2023 позивач просив стягнути з відповідачів солідарно 30000,00 витрат на професійну правничу допомогу (а. с. 103-110).

26.08.2022 позивачем (клієнт) та Адвокатським об`єднанням "Юридична компанія "Тріарії" (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги №26.08/1 (далі - договір №26.08/1) (а. с. 105 - 106).

Згідно з п. 4.4 договору №26.08/1 за результатами надання правової допомоги надається звіт про виконання договору. У звіті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням правової допомоги і її вартості.

01.05.2023 між цими сторонами підписано додаток №2 до договору №26.08/1, у п. 5 якого сторони погодили, що вартість послуг адвокатського об`єднання за надання правової допомоги згідно з п. 1, 2 цього додатку становить 30000,00 грн (а. с. 108).

31.08.2023 сторонами складено акт приймання-передачі наданої правничої допомоги №2 за договором №26.08/1, за п. 1 якого погоджено таку правничу допомогу, надану адвокатським об`єднанням клієнту щодо захисту прав клієнта в зв`язку із боргом ТОВ "Екоагроферма" та представництва інтересів у Господарському суді Житомирської області у справі №906/657/23 , а також її вартість:

- збирання та аналіз доказів та усіх необхідних документів, а також вивчення судової практики, подання позову;

- підготовка та подання до суду відповіді на відзив та/або інших письмових заяв та документів, у тому числі копій доказів, необхідних для розгляду справи судом;

- підготовка необхідних документів щодо укладення мирової угоди у справі №906/657/23 (а. с. 109).

За п. 3 акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №2, вартість наданої правничої допомоги складає 30000,00 грн.

У матеріалах справи є копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №822 від 11.09.2012 адвоката Матковського М. В. та ордеру серії ВХ №1045724 на надання правничої (правової) допомоги від 08.05.2023, виданого АО "ЮК "Тріарії" адвокату для представництва ТОВ "Агреін" у суді, а. с. 38, 39).

Також до клопотання від 01.09.2023 про стягнення судових витрат позивачем додана копія платіжної інструкції №962 від 25.08.2023 на підтвердження здійснення оплати ТОВ "Агреін" послуг, наданих вказаним адвокатським об`єднанням (а. с. 110).

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 126 Кодексу розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, значення справи для сторони.

Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження і оцінки наданих доказів, суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат та їхню пропорційність до предмета спору. Крім того, при визначенні розміру витрат на правничу допомогу суд має виходити з критеріїв їхньої реальності (дійсності та необхідності) та розумності їхнього розміру.

З огляду на обсяг підготовлених і поданих суду документів, враховуючи принцип розумності судових витрат, їх співмірності із складністю справи та надані докази, суд вважає обгрунтованою заявлену суму судових витрат у розмірі 30000,00 грн.

Керуючись ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Зменшити на 80% розмір штрафу.

3. Зменшити 36% річних до 20% річних.

4. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Екоагроферма" (11423, Житомирська область, Коростенський район, с. Латаші, вул. Гагаріна, 4, ) та ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агреін" (32100, Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Музейна, 38, кв. 2, ):

- 379969,34 грн курсової різниці;

- 122256,53 грн штрафу;

- 139059, 20 грн 20% річних;

- 18587,21 грн судового збору.

- 30000,00 грн витрат на правову допомогу.

5. У стягненні 489026,13 грн штрафу відмовити.

6. У стягненні 108835,80 грн 16% річних відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.09.23

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - у справу

2 - позивачу на ел. адреси: ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - ТОВ "Екоагроферма" на ел. пошту: ІНФОРМАЦІЯ_4