ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. Справа№ 910/15200/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Полякова Б.М.

суддів: Доманської М.Л.

Остапенка О.М.

за участю секретаря судового засідання Дюкарєвої І.М.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" в особі уповноваженої особи засновника-Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича

на постанову Господарського суду міста Києва від 07.06.2023

у справі № 910/15200/21

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Вінстар»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер»

про банкрутство

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 04.09.2023

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2021, серед іншого, відкрито провадження у справі № 910/15200/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер».

Постановою Господарського суду міста Києва від 07.06.2023, серед іншого, визнано банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер».

Ключовим мотивом постанови є:

- суд прийшов до висновку щодо необхідності введення процедури ліквідації та визнання боржника банкрутом, дослідивши звіт розпорядника майна боржника про виконану роботу, аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Курганський Бройлер», дані щодо інвентаризації майна боржника, звіт від 16.09.2022 за результатами аналізу фінансово-господарської діяльності ТОВ «Курганський бройлер», наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства, приховування стійкої фінансової неспроможності, незаконних дій у разі банкрутства, висновки про вартість майна від 04.04.2023, врахувавши викладені обставини а також той факт, що були виконані всі необхідні умови процедури розпорядження майном, складено реєстр заявлених вимог кредиторів, створено комітет кредиторів, подано клопотання зборів кредиторів щодо введення процедури ліквідації, відсутність пропозицій щодо санації боржника.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, ТОВ "Комплекс Агромарс" в особі уповноваженої особи засновника-Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича, звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову місцевого суду скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ключовим аргументом скарги є:

- судом не було встановлено дійсного розміру пасиву боржника;

- наданий до суду та покладений в основу постанови аналіз фінансово-господарського стану боржника не відповідає вимогам закону.

- ліквідатором не проведено інвентаризацію майна та не вжито всіх заходів з пошуку майна боржника.

Згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи № 910/15200/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Отрюх Б.В., Остапенко О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/15200/21, відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги, до надходження матеріалів справи.

На виконання ухвали від 03.07.2023 з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/15200/21.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" в особі уповноваженої особи засновника-Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича на постанову Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/15200/21, розгляд справи призначено 28.08.2023.

23.08.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від адвоката Герасименко Марка, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в особі уповноваженої особи засновника - Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича про відвід судді Полякова Б.М. від розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в особі уповноваженої особи засновника - Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича надійшла заява про відвід суддів Полякова Б.М. та Отрюха Б.В. від розгляду справи №910/15200/21.

Розпорядженням керівника апарату від 23.08.2023 у зв`язку з перебування судді Отрюха Б.В., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, для розгляду справи №910/15200/21 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Поляков Б.М., судді - Остапенко О.М., Доманська М.Л. Зазначена колегія суддів сформована відповідно до рішення загальних зборів суддів Північного апеляційного господарського суду від 02.10.2018 зі змінами від 12.11.2019 й може розглядати справи про банкрутство та справи у спорах, які пов`язані з процедурою банкрутства, справи у спорах щодо захисту прав на об`єкти інтелектуальної власності.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.08.2023 колегією суддів у складі головуючого судді - Полякова Б.М., суддів Остапенка О.М., Доманської М.Л. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в особі уповноваженої особи засновника - Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича про відвід судді Полякова Б.М. від розгляду справи № 910/15200/21 визнано необґрунтованою, матеріали справи №910/15200/21 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України для вирішення питання про відвід.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.08.2023 колегією суддів у складі головуючого судді - Майданевича А.Г., суддів: Коротун О.М., Суліма В.В. у задоволенні заяви адвоката Герасименко Марка, який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» в особі уповноваженої особи засновника - Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича про відвід судді Полякова Б.М. від розгляду справи № 910/15200/21 відмовлено.

Через канцелярію суду 28.08.2023, в день судового засідання, ТОВ "Комплекс Агромарс" в особі уповноваженої особи засновника-Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича було подано ще одну заяву про відвід суддів Полякова Б.М. Остапенка О.М. та Доманської М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 заяву ТОВ "Комплекс Агромарс" в особі уповноваженої особи засновника-Генерального директора Зазулі Івана Миколайовича про відвід суддів Полякова Б.М., Остапенка О.М. та Доманської М.Л. залишено без розгляду як таку, що є зловживанням процесуальними правами.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 розгляд справи № 910/15200/21 призначено на 04.09.2023.

Щодо клопотання уповноваженої особи учасників ТОВ «Курганський бройлер» Генерального директора ТОВ "Комплекс Агромарс" Зазулі І.М. про залучення його до участі у справі про банкрутство та права на апеляційне оскарження постанови про визнання боржника банкрутом колегія зазначає таке.

З огляду на особливості провадження у справі про банкрутство, коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, чинним законодавством звужено до учасників цієї справи з метою запобігання необґрунтованому втручанню інших осіб, які не є учасниками справи, у перебіг процедури банкрутства (див., наприклад, постанову Верховного Суду у складі Палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.10.2019 р. у справі №910/11946/18). Отже, право на оскарження судових рішень виникає з моменту набуття особою статусу учасника у справі про банкрутство.

Колегія суддів в судовому засідання 04.09.2023 заслухала думку сторін щодо статусу апелянта, заперечення арбітражного керуючого щодо легітимності апелянта та прийшла до висновку про визнання уповноваженої особи учасників ТОВ «Курганський бройлер» Генерального директора ТОВ "Комплекс Агромарс" Зазулю Івана Миколайовича учасником справи № 910/15200/21 про банкрутство ТОВ «Курганський бройлер» з огляду на таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 9 КзПБ постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 1 КзПБ визначено, що учасники у справі про банкрутство (неплатоспроможність) - сторони, арбітражний керуючий, державний орган з питань банкрутства, інші учасники справи про банкрутство, щодо прав або обов`язків яких існує спір, а також у випадках, передбачених цим Кодексом, Фонд державного майна України, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Комплекс Агромарс" є єдиним засновником (власником 100% статутного капіталу) ТОВ «Курганський бройлер» (відповідно до витягу з реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців).

Рішенням учасника № 185 ТОВ «Курганський бройлер» від 16.06.2022 було призначено Генерального директора ТОВ «Курганський бройлер» Зазулю Івана Миколайовича уповноваженою особою засновників ТОВ «Курганський бройлер» на представництво інтересів під час судового провадження у справі № 910/15200/21 про банкрутство ТОВ «Курганський бройлер».

Таке рішення вищого органу управління боржника прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, є доказом уповноваження особи на представництво інтересів засновників (учасників, акціонерів) боржника перед третіми особами у справі про банкрутство.

Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство у постанові від 20.05.2021 у справі № 910/24368/14 зробив висновок, можливість реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності уповноваженою особою засновників (учасників, акціонерів) боржника пов`язана з фактом набуття такою особою статусу учасника справи про банкрутство шляхом постановлення судом ухвали про її залучення до участі у справі за результатами розгляду відповідної заяви такої особи.

Іншими словами процес легітимізації статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника відбувається шляхом подання останнім заяви відповідно до статей 169, 170 ГПК України, рішення вищого органу управління боржника, прийняте в регламентованому законом та статутом порядку і оформлене протоколом, та інше. За результатами розгляду такої заяви суд постановляє ухвалу про залучення такої особи до участі у справі.

Процес легітимізації статусу уповноваженої особи відбувається в суді першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд теж не позбавлений можливості вирішувати питання щодо легітимізації учасника справи у судовому засіданні.

Так, відповідно до висновку зробленому у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 11.07.2018 року у справі №911/2635/17 після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Тобто, за своє суттю порядок залучення особи до участі у справі позовного провадження в апеляційному суді, якщо рішенням місцевого суду було вирішено питання про її права, інтереси та (або) обов`язки є по своє суттю процесом легітимізації учасника.

Отже, за установленою судовою практикою легалізація учасника справи в позовному провадженні відбувається і в судовому засіданні апеляційного суду.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що в апеляційній інстанції може здійснюватися процесуальне правонаступництво (ст. 52 ГПК України), при здійсненні якого так само досліджуються докази набуття правонаступником права вимоги та інше. Тобто, під час розгляду питання процесуального правонаступництва та набуття особою статусу учасника справи про банкрутство суд керується принципами змагальності та диспозитивності, фактично процесуальне правонаступництво та оцінка факту набуття особою статусу учасника справи про банкрутство має один порядок та процедуру.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що в передачі заяви для легітимізації особи свого статусу безпосередньо до суду першої інстанції порушується принцип процесуальної економії, оскільки час, який буде витрачено в суді першої інстанції на задоволення заяви про визнання учасником справи у процедурі банкрутства може призвести до незворотних процесів. Так, на переконання колегії суддів, господарським правовідносинам властива динамічність, особливо в процедурі банкрутства, зокрема, коли в процедурі ліквідації реалізуються активи боржника, здійснюються виплати кредиторам та інше, що в подальшому призводить до незворотніх економічних та правових наслідків.

Як раз постанову про визнання боржника банкрутом та введення процедури ліквідації оскаржує заявник в апеляційній скарзі.

Та як вбачається з поданої уповноваженою особою учасників ТОВ «Курганський бройлер» Генерального директора ТОВ "Комплекс Агромарс" Зазулі І.М. апеляційної скарги, у пункті першому апелянт просив залучити його до участі у справі про банкрутство ТОВ «Курганський бройлер». До клопотання про залучення до участі у справі заявник долучив: копію рішенням учасника №185 ТОВ "Курганський Бройлер" від 16.06.2022 про призначення уповноважену особу учасників ТОВ "Курганський Бройлер" на представництво інтересів учасників ТОВ "Курганський Бройлер" під час судового провадження у справі № 910/15200/21 про банкрутство ТОВ "Курганський Бройлер"; наказу ТОВ "Комплекс Агромарс" від 31.10.2019 № 539 КА/к-п «Про призначення генерального директора»; протоколу Загальних зборів ТОВ "Курганський Бройлер" № 384 від 31.10.2019.

За таких обставин, передумов для відмови у процесу легітимізації уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, в ситуації коли сама особа клопоче в апеляційній інстанції про її проведення, в апеляційного суду немає, оскільки приписи ГПК, КзПБ та позиції ВС не виключать можливість проведення такого процесу, за заявою особи, і в апеляційному суді.

Також, як було зазначено вище, у апеляційного суду немає процесуальної складності у досліджені рішення вищого органу управління боржника та інших доказів набуття особою статусу уповноваженої особи засновників (учасників, акціонерів) боржника, а отже, за розглядом заяви особи про залучення її до участі у справі, апеляційний суд наділений правом, як і суд першої інстанції, на відмову у легітимізації або легітимізацію особи у справі про банкрутство, за умови, що особа, яка подає апеляційну скаргу набула статус учасника та клопоче про легітимізацію його статусу.

Колегія суддів, дослідивши надані заявником докази прийшла до висновку, про набуття уповноваженою особою учасників ТОВ «Курганський бройлер» Генерального директора ТОВ "Комплекс Агромарс" Зазулі І.М. статусу учасника справи про банкрутство. Також колегія зауважує, що з матеріалів справи вбачається, що в ухвалі від 24.01.2023 Верховний Суд в даній справі вказав, що генеральний директор ТОВ "Комплекс Агромарс" Зазуля І.М., набув з 16.06.2022 статусу уповноваженої особи учасників ТОВ "Курганський Бройлер" проте не легітимував цей статус.

Таким чином, врахувавши зазначені вище норми права, позиції ВС, колегія суддів вирішила за можливе легалізувати апелянта, шляхом визнання його учасником справи про банкрутство ТОВ «Курганський бройлер» для можливості реалізації повного обсягу процесуальної дієздатності.

В силу положень ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 49 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КзПБ) у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.

До закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури. У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 КзПБ у випадках, передбачених цим Кодексом, господарський суд у судовому засіданні за участю сторін ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру.

З положень КзПБ вбачається, що банкрут - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом.

Під ліквідацією розуміється припинення суб`єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Завданням підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі.

Постанова господарського суду про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури є, за своєю правовою природою, судовим рішенням, яке повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом, належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити відомості щодо обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні зборів кредиторів.

Аналогічна правова позиція викладена у в постановах Верховного Суду від 17.05.2018 у справі № 916/4932/15, від 14.08.2019 у справі № 911/2672/17, від 19.09.2019 у справі № 910/9136/18, 09.10.2019 у справі № 910/12349/18, від 23.01.2020 у справі № 924/1155/18.

Розмір пасиву боржника підлягає визначенню відповідно до затвердженого судом в порядку ст. 47 КзПБ реєстру вимог кредиторів.

Звіт розпорядника майна про фінансово-майновий стан божника має містити відомості про актив боржника, такий звіт має бути предметом розгляду зборів кредиторів (комітету кредиторів), на підставі якого кредитори приймають рішення про введення наступної судової процедури, у подальшому відомості про фінансово-майновий стан боржника (актив) має бути предметом розгляду у судовому засіданні у справі про банкрутство.

Постановою Господарського суду м. Києва від 07.06.2023, серед іншого, визнано банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Курганський бройлер».

Визнаючи боржника банкрутом та приймаючи рішення про перехід до ліквідаційної процедури, Господарський суд міста Києва мотивував своє рішення тим, що були виконані всі необхідні умови процедури розпорядження майном, складено реєстр заявлених вимог кредиторів, створено комітет кредиторів, подано клопотання зборів кредиторів щодо введення процедури ліквідації, відсутність пропозицій щодо санації боржника.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Частиною 3 ст. 49 КзПБ визначено, що у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких судових рішень: ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.

З вищенаведеного вбачається, що завдання підсумкового засідання суду полягає у з`ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження у справі.

Відповідно до ч. 8 ст. 39 КзПБ в ухвалі про відкриття провадження у справі про банкрутство зазначається про строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника, який не може перевищувати двох місяців, а в разі значного обсягу майна - трьох місяців після дати проведення підготовчого засідання суду.

Згідно з ч. 3 ст. 44 КзПБ, розпорядник майна зобов`язаний не пізніше двох місяців з дня відкриття провадження у справі про банкрутство провести інвентаризацію майна боржника та визначити його вартість.

У даному контексті слід також врахувати висновки у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.12.2022 у справі № 908/2415/21 в якій зазначено наступне: « 44. Господарський суд першої інстанції не дослідив, чи здійснена розпорядником майна інвентаризація майна Боржника, якими доказами підтверджені відомості такої інвентаризації та чи відповідає вона нормам Положення про інвентаризацію активів та зобов`язань, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.09.2014 №879. 45. В оскаржуваній постанові також відсутні посилання на з`ясування обставин щодо вжиття розпорядником майна заходів із виявлення наявності чи відсутності в Боржника рухомого та нерухомого майна, цінних паперів, об`єктів інтелектуальної власності тощо, у тому числі шляхом направлення запитів до відповідних органів та отримання відповідей на такі запити на момент складання звіту та ухвалення постанови.».

З наведеного вбачається, що відповідно до норм КзІІБ, обов`язок з проведення інвентаризації покладено саме на розпорядника майна.

Колегія суддів звертає увагу, що розпорядником майна у справі про банкрутство ТОВ «Курганський Бройлер» не проводилася інвентаризація майна, хоча обов`язок її проведення прямо встановлений Кодексом України з процедур банкрутства

Інвентаризація проводиться з метою забезпечення достовірності даних бухгалтерського обліку та фінансової звітності підприємства. Під час інвентаризації активів і зобов`язань перевіряються і документально підтверджуються їх наявність, стан, відповідність критеріям визнання і оцінка. При цьому забезпечуються: виявлення фактичної наявності активів та перевірка повноти відображення зобов`язань, коштів цільового фінансування, витрат майбутніх періодів; установлення лишку або нестачі активів шляхом зіставлення фактичної їх наявності з даними бухгалтерського обліку; виявлення активів, які частково втратили свою первісну якість та споживчу властивість, застарілих, а також матеріальних та нематеріальних активів, що не використовуються, невикористаних сум забезпечення; виявлення активів і зобов`язань, які не відповідають критеріям визнання.

У зв`язку з відсутністю інвентаризації майна ТОВ «Курганський Бройлер», ухвалою від 24.05.2023 судом першої інстанції було запроповано провести інвентаризацію у строк з 30.05.2023 по 02.06.2023 (а.с. ).

Проте, як вбачається з матеріалів справи та зазначено скаржником в апеляційній скарзі, 30.05.2023 розпорядник майна ТОВ «Курганський Бройлер» Шиман Є.О. не прибув на територію підприємства для проведення інвентаризації. 31.05.2023 на територію ТОВ «Курганський Бройлер» прибула адвокат Калмикова Л. К., яка представилась представником розпорядника майна.

Відтак, проведення інвентаризації у строк з 30.05.2023 по 02.06.2023 було неможливо саме з причини неявки розпорядника майна Шиман Є. О., якого наказом від 24.05.2023 було включено до складу інвентаризаційної комісії. В свою чергу, прибуття на територію підприємства ТОВ «Курганський Бройлер» адвоката Калмикової Л. К. жодного юридичного значення для проведення інвентаризації немає, оскільки дана особа не була включена до складу інвентаризаційної комісії.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до ст. 44 КзПБ саме на розпорядника майна покладено обов`язок здійснювати систему заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, що, на переконання колегії суддів, не можливо здійснювати не відвідуючи територію підприємства.

Аргументи розпорядника майна щодо створення йому перешкод з боку керівництва боржника не можуть бути підставою для не виконання покладеного на нього обов`язку, оскільки за приписами ст. 40 КзПБ у разі перешкоджання керівником або органом управління боржника виконанню повноважень розпорядника майна, за клопотанням арбітражного керуючого, господарський суд має право припинити повноваження керівника або органу управління боржника та покласти виконання його обов`язків на розпорядника майна.

Крім того, колегія суддів зауважує, що відповідно звіту за результатами проведення фінансово-господарської діяльності (а.с. 88-114 Т28) боржником здійснюється господарська діяльність, і саме розпорядник майна, який володіє інформацію щодо стану боржника має давати розпорядження або дозволи на укладення правочинів в силу обмеження дієздатності боржника в процедурі банкрутства, відповідно до приписів ст. 44 КзПБ.

Отже, неявки розпорядника майна на територію боржника та не проведення інвентаризації свідчить про неналежне виконання останнім своїх обов`язків. А, оскільки інвентаризація майна не була проведена розпорядником майна, з огляду на що суд першої інстанції не мав змоги у повній мірі дослідити фінансовий стан боржника, встановити достатність або недостатність майна боржника для погашення усіх вимог кредиторів у справі про банкрутство, що свідчить про необґрунтованість оскаржуваної постанови.

Здійснюючи перехід до судової процедури ліквідації боржника, суд першої інстанції за змістом оскаржуваної постанови, обмежився лише тим, що констатував наявність рішення засідання зборів кредиторів боржника та наявність поданого розпорядником майна звіту про виконану ним роботу.

Водночас суд першої інстанції не здійснив аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, передбачених у процедурі розпорядження майном, та не дослідив надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення ним заходів у процедурі розпорядження майном боржника, а саме в частині щодо здійснення аналізу фінансово-господарського стану боржника та проведення інвентаризації його майна із визначенням вартості цього майна.

Наведене вище свідчить, що розпорядником майна не визначено реальний обсяг і вартість майнових активів боржника, за рахунок яких можна здійснити погашення вимог кредиторів, що унеможливлює визначення підстав для визнання боржника банкрутом.

Судом першої інстанції не досліджено реальний фінансовий стан боржника та не досліджено питання наявності чи відсутності майнових активів у нього, за рахунок яких можна продовжити виробничу діяльність з метою погашення кредиторської заборгованості. Також, не досліджено питання співвідношення пасиву та активу боржника та не перевірено можливості застосування до боржника іншої, ніж ліквідація, судової процедури.

Лише після проведення інвентаризації всього майна підприємства, його належної оцінки та оцінки грошових коштів на рахунках боржника, а також вжиття всіх необхідних заходів щодо стягнення дебіторської заборгованості підприємства-боржника, можливо встановити, що активів підприємства недостатньо для задоволення вимог кредиторів та наявність підстав для звернення до господарського суду з заявою про порушення справи про банкрутство боржника.

Варто також звернути увагу на те, що визнаючи боржника банкрутом, суд має встановити його неоплатність, тобто недостатність майна для задоволення вимог кредиторів, у зв`язку з чим з`ясувати його актив і пасив та співставити дані обох величин. Рішення суду не може ґрунтуватись лише на клопотанні зборів кредиторів. Суд повинен встановити неплатоспроможність боржника шляхом здійснення аналізу повноти проведених розпорядником майна заходів, що передбачені у процедурі розпорядження майном та дослідити надані розпорядником майна належні та допустимі докази на підтвердження повноти проведення процедури розпорядження майном (подібні за змістом висновки викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.06.2019 у справі № 910/15831 /16, від 19.09.2019 у справі № 910/9136/18).

Враховую наведене, колегія суддів вважає, що прийняття судом першої інстанції рішення про перехід до стадії ліквідації, який можливий лише за умови недостатності активів у боржника для погашення вимог кредиторів, є передчасним до оцінки наведених вище фактів.

Оскільки в силу приписів процесуального закону апеляційний суд позбавлений можливості провести підсумкове засідання, колегія суддів прийшла до висновку, що дана справа підлягає поверненню до суду першої інстанції на стадію розпорядженням майном на етап підсумкового засідання суду для оцінки наданих апелянтом фактів про активи боржника, оскільки, як було зазначено вище, саме різниця між активами та пасивами боржника є підставою для переходу до іншої стадії в процедурі банкрутства.

У зв`язку з введенням указами Президента України воєнного стану на всій території України; можливістю незнаходження осіб за вказаними в апеляційних скаргах адресами, зокрема, у зв`язку з евакуацією; тимчасовою нероботою АТ "Укрпошта", зокрема, на тимчасово окупованих та звільнених від агресора територіях; та інше, з метою належного повідомлення сторін в цій особливій для країни ситуації, відповідно до приписів п.п. 6, 7 ст. 6 та ст. 169 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе повідомляти осіб про хід справи не через АТ "Укрпошта", а іншими засобами, які доступні в період воєнного стану (надсилання повідомлення на електрону пошту сторін, електронний кабінет, повідомлення на офіційному сайті ПАГС); докази повідомлення долучати до матеріалів справи.

Керуючись ст.ст. 2, 9 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 253-255, 269, 274, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" в особі уповноваженої особи засновника-Генерального директора Зазулі Івана Миколайовичу на постанову Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі № 910/15200/21 задовольнити частково.

2. Визнати уповноважену особу учасників ТОВ «Курганський бройлер» Генерального директора ТОВ "Комплекс Агромарс" Зазулю Івана Миколайовича учасником справи № 910/15200/21 про банкрутство ТОВ «Курганський бройлер».

3. Постанову Господарського суду міста Києва від 07.06.2023 у справі №910/15200/21 скасувати та направити справу № 910/15200/21 до Господарського суду міста Києва для подальшого розгляду на стадію розпорядженням майном на етап підсумкового засідання суду.

4. Дану постанову направити на відомі суду електронні адреси сторін, що наявні в матеріалах справи.

Відповідно до частин 6 та 7 статті 6 ГПК України:

"Адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки та особи, які провадять клірингову діяльність у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", реєструють офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі в добровільному порядку.

Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою."

5. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок касаційного оскарження передбачено ст. 287 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст постанови складено 06.09.2023.

Головуючий суддя Б.М. Поляков

Судді М.Л. Доманська

О.М. Остапенко