ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"11" вересня 2023 р. Справа № 906/1055/17.

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді: Соловей Л.А.,

розглянувши заяву ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" від 30.08.2023 про видачу дубліката наказу у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Коростенський машинобудівний завод" (м.Коростень Житомирської області)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю виробниче об`єднання "Нафтохім" (м.Коростень Житомирської області)

про стягнення 82365,25грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 05.03.2018 позов ПАТ Коростенський машинобудівний завод" задоволено частково: стягнуто з ТОВ ВО "Нафтохім" на користь ПАТ Коростенський машинобудівний завод" 60000,00грн основного боргу; 10645,27грн пені, 6480,00грн інфляційних та 1498,21грн судового збору. У позові відмовлено в частині стягнення 5239,98грн.

На виконання вказаного рішення 05.04.2018 Господарським судом Житомирської області видано відповідний наказ №906/1055/17.

05.09.2023 від ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" надійшла заява про видачу дубліката наказу у справі №906/1055/17.

В обґрунтування своєї заяви стягувач зазначає, що 05.03.2019 старшим державним виконавцем Коростенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №53680175. Однак вищевказана постанова та сам наказ від 05.04.2018 по справі №906/1055/17 на адресу стягувача не надходили. Повторно із вказаним виконавчим документом заявник не звертався.

Розглянувши заяву від 30.08.2023 про видачу дубліката наказу Господарського суду Житомирської області у справі №906/1055/17, суд дійшов висновку про наступне.

Відповідно до ч.1 ст.326 ГПК України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України - і за її межами.

Згідно ч.1 ст.327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до пп.19.4 п.19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат".

Положення ГПК України не наділяють суд правом відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язують заявника (стягувача) наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення, видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права. Аналогічна правова позиція Верховного Суду викладена у постановах від 17.09.2020, що винесена у справі № 19/093-12, від 18.06.2020 у справі №24/262, від 01.04.2020 у справі №916/924/16, від 21.03.2019 у справі № 11/477-ПД-08 та враховується судом у відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Однак, обов`язковою умовою для видачі дубліката наказу суду є подання відповідної заяви до суду протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку та/або його зупинення (підпункт 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України).

Частиною 1 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Як уже зазначалося, наказ Господарського суду Житомирської області у справі №906/1055/17, видано 05.04.2018.

Строк пред`явлення наказу до виконання з 05.04.2018 по 05.04.2021.

Вказаний наказ перебував на виконанні в органах примусового виконання, зокрема, в межах виконавчого провадження №53680175.

З долучених до заяви документів вбачається, що 05.03.2019 державний виконавець, керуючись п.2 ч.1 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження", виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Згідно довідки стячувача №145 наказ Господарського суду Житомирської області від 05.04.2018 у справі №906/1055/17 було втрачено при поштовому пересиланні та повторно до органів ДВС із заявою на примусове виконання рішення суду не пред`явлено.

Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на день винесення постанови від 05.03.2019) передбачено, що однією з підстав повернення виконавчого документа є відсутність у боржника майна, на яке може бути звернено стягнення (п.2 ч.1 ст.37).

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону (ч.5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 5 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Отже, строк пред`явлення наказу від 05.04.2018 належить обчислювати з дня його повернення, з 05.03.2019 до 05.03.2022.

Водночас, відповідно до пп.4 п.10-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим ЗУ "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 №2102-IX, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Отже, строк для пред`явлення наказу до виконання не сплив, відповідно, стягувач звернувся із заявою про видачу дубліката наказу до закінчення строку, встановленого для пред`явлення його до виконання.

З урахуванням вище викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заяви ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" про видачу дублікату наказу Господарського суду Житомирської області від 05.04.2021 у справі №906/1055/21.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 233-235, п. 19.4 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ПАТ "Коростенський машинобудівний завод" про видачу дублікату наказу Господарського суду Житомирської області від 05.04.2021 у справі №906/1055/21 - задовольнити.

2. Видати дублікат наказу Господарського суду Житомирської області від 05.04.2021 у справі №906/1055/21.

Ухвала набрала законної сили 11.09.2023 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Соловей Л.А.

Друк:

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек)