ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

08.09.2023 № 904/4858/23

Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Кеся Н.Б., розглянувши заяву:

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", м.Дніпро

боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК КР", м.Кривий Ріг Дніпропетровська область

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (далі-Заявник) 06.09.2023 року звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК КР" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" 22382,07 грн та 268,40 грн судового збору.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

За положеннями ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі. Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Згідно з п.1 частини першої ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч.3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, на підтвердження сплати судового збору Позивачем до позовної заяви додана платіжна інструкція №2950906 від 03.05.2023.

Проте, відповідно до довідки №313/23 від 06.09.2023 канцелярії Господарського суду Дніпропетровської області зазначена платіжна інструкція використана Заявником при подачі заяви, яка розглядалася Господарським судом Дніпропетровської області в справі №904/2695/23 (суддя Колісник І.І.), який ухвалою суду від 30.05.2023 відмовив Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" у видачі судового наказу за вимогою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергетик КР" про стягнення 22382,07 грн.

Згідно з ч.2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Зважаючи на викладені обставини, суд вбачає підстави для відмови у видачі судового наказу, оскільки доказів сплати судового збору за подання заяви, що розглядається, Заявником не надано.

У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 147-154, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" в задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕНЕРГЕТИК КР" 22382,07 грн та 268,40 грн судового збору.

Роз`яснити Заявнику, що відповідно до вимог ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, і може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 254-259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Н.Б. Кеся