ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року м. Черкаси справа № 925/462/22

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., з секретарем судового засідання Дяченко Т.В. за участю представників: за участю представників: позивача - не з`явився, відповідача - не з`явився, від третьої особи - не з`явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" до Фізичної особи - підприємця Одуда Олексія Васильовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про стягнення 240985,50 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НоваПей" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Фізичної особи - підприємця Одуда Олексія Васильовича 240985,50 грн. шкоди завданої його працівником.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що під час проведення інвентаризацій 01.03.2022 та 18.04.2022 в пункті надання фінансових послуг (далі - ПНФП) 25063 було виявлено нестача грошових коштів в розмірі 233 240,00 грн. та в сумі 7745,50 грн., що підтверджується актами про результати інвентаризації наявних коштів від 01.03.2022 і від 18.04.2022, які були підписані без зауважень матеріально відповідальною особою - касиром Воложаніною Тетяною Володимирівною, яка у письмових поясненнях до актів повідомила, що кошти з сейфу вилучав на власні потреби - ФОП Одуд Олексій Васильович.

Ухвалою суду від 06.12.2022 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НоваПей" до Фізичної особи - підприємця Одуда Олексія Васильовича за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 про стягнення 240985,50 грн. залишено без розгляду.

Постановою Північного апеляційного суду від 24.05.2023 ухвалу Господарського суду Черкаської області від 06.12.2022 скасовано та справу передано на розгляд суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 30.06.2023 призначено судове засідання у справі на 12:30 год. "31" серпня 2023 р.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, його представник в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомлений.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, 07.07.2023 подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав повністю.

Третя особа в судове засідання не з`явилася.

Судом встановлено, що копія ухвали від 30.06.2023 направлялась відповідачу на адресу, яка міститься у позовній заяві і у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - ЄДРПОУ), а саме: 20822, Черкаська область, Кам`янський район, с.Жаботин, вул..Жовтнева,22. Проте, вказана ухвала була повернута до суду 01.08.2023 без вручення адресату (поштове повернення №034) із Довідкою відділення поштового зв`язку (ф.20) з посилання на підставу невручення такої: «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч.3 та ч.7 ст. 120 та ч.11 ст. 242 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. У випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з положеннями частини шостої статті 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення (пункт 3); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 4); день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси (пункт 5).

При цьому, суд враховує, що згідно ст.10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Тобто, надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою судом з додержанням вимог процесуального закону за належною адресою надсилалася ухвала від 30.06.2023 для вчинення відповідних дій, та яка повернулася до суду через відсутність адресата за вказаною адресою, є дією у площині волевиявлення самого адресата, тобто має суб`єктивний характер.

Сам лише факт неотримання відповідачем поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала таку адресу для кореспонденції.

Відтак, судом вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю представників сторін за наявними матеріалами в порядку ст. 202 ГПК України.

Суд, оцінивши наявні у справі докази встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «НоваПей» (Фінансова установа), як небанківська фінансова установа, надає послуги з переказу коштів у національній валюті без відкриття рахунків на підставі ліцензії № 11/1 від 17.10.2014, виданої Національним банком України, зокрема, в пункті надання фінансових послуг (далі - ПНФП) № 25063 (вул. Шевченка, буд. 2, с. Михайлівка, Кам`янського району, Черкаської області).

Касові операції в ПНФП Позивача виконують як штатні касири Фінансової установи, так і касові працівники інших суб`єктів господарювання, що залучаються на підставі договору про надання послуг з надання персоналу. Так, відповідно до п. 44 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, що затверджене Постановою НБУ 29.12.2017 за № 148 (далі - Положення 148), керівник установи/підприємства для здійснення функцій касира може прийняти рішення щодо виконання таких функцій працівником іншої/іншого установи/підприємства, залученого на підставі укладеної угоди на надання послуги з надання персоналу, у якій обов`язково зазначається вимога про повну матеріальну відповідальність такого працівника.

Між позивачем та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем Одуд Олексієм Васильовичем (Виконавець) був укладений договір про надання послуг з надання персоналу шляхом приєднання Виконавцем до умов договору на підставі заяви № 671-0421 від 01.04.2021 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач зобов`язався надати в розпорядження позивача власний персонал (далі - касири) для виконання касових операцій в пунктах надання фінансових послуг.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що персонал (касири), які направляються Виконавцем для виконання касових операцій у позивача є працівниками Виконавця, на підставі укладених з ними трудових договорів.

Касові операції в ПНФП № 25063 ( АДРЕСА_1 ) станом на 01 березня 2022 року виконувала працівник відповідача - касир ОСОБА_1 (третя особа).

01 березня 2022 року в пункті надання фінансових послуг № 25063 працівниками позивача - склад інвентаризаційної комісії - за участі матеріально відповідальної особи (третя особа) була проведена ревізія наявних грошових коштів.

Зокрема, згідно з п. 46 Положення 148 у разі виявлення під час інвентаризації нестачі або надлишку цінностей у касі в акті зазначається сума нестачі або надлишку і з`ясовуються обставини їх виникнення. Акт інвентаризації каси складається у двох примірниках і підписується членами інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальною особою.

Під час проведення інвентаризації 01.03.2022 в ПНФП №25063 була виявлена нестача грошових коштів в розмірі 233 240,00 (двісті тридцять три тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, що підтверджується актом про результати інвентаризації наявних коштів від 01.03.2022, який був підписаний без зауважень матеріально відповідальною особою - касиром ОСОБА_1 .

В письмових поясненнях до акту про результати інвентаризації наявних коштів касир повідомила, що кошти з сейфу вилучив на власні потреби - ФОП Одуд Олексій Васильович.

18 квітня 2022 року в пункті надання фінансових послуг № 25063 працівниками позивача - склад інвентаризаційної комісії - за участі матеріально відповідальної особи (третя особа) була проведена ревізія наявних грошових коштів. Згідно з п. 46 Положення 148 у разі виявлення під час інвентаризації нестачі або надлишку цінностей у касі в акті зазначається сума нестачі або надлишку і з`ясовуються обставини їх виникнення. Акт інвентаризації каси складається у двох примірниках і підписується членами інвентаризаційної комісії та матеріально відповідальною особою.

Під час проведення інвентаризації 18.04.2022 в ПНФП 25063 була виявлена нестача грошових коштів в розмірі 7 745,50 (сім тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 50 копійок, що підтверджується актом про результати інвентаризації наявних коштів від 18.04.2022, який був підписаний без зауважень матеріально відповідальною особою - касиром ОСОБА_1 .

В письмових поясненнях до акту про результати інвентаризації наявних коштів касир повідомила, що кошти з сейфу вилучив на власні потреби - ФОП Одуд Олексій Васильович.

Нестачею грошових коштів в касі ПНФП 25063, яка була виявлена під час інвентаризації 01 березня 2022 та 18 квітня 2022 року, позивачеві було завдано майнової шкоди у розмірі 240 985,50 грн.

За умовами п. 5.3 Договору у разі нанесення персоналом (касиром) Виконавця під час виконання своїх трудових (службових) обов`язків шкоди Замовникові, Виконавець зобов`язаний відшкодувати Замовнику таку шкоду протягом 5 (п`яти) робочих днів після отримання відповідної вимоги (претензії) Замовника.

Сторони домовились, що належними та допустимими доказами вини касира Виконавця у заподіянні шкоди Замовнику будуть, зокрема, але не виключно, докази, зазначені в п. 3.15 Договору.

П. 3.15 Договору Сторони узгодили, що належною підставою для заміни касира Виконавця буде надання Замовником наступних доказів, але не виключно:

- висновок службової перевірки відділу безпеки Замовника;

- акт про результати інвентаризації наявних коштів з нестачею коштів в касі ПНФП/другорядній касі;

- письмові пояснення касира;

- письмові претензії клієнтів щодо неможливості отримати грошові перекази у зв`язку з їх фактичною видачею;

- інші докази, що підтверджують вину касира у порушені касової дисципліни/ нанесенні шкоди Замовнику.

Позивач направляв відповідачеві претензії щодо відшкодування завданої його працівником шкоди за вих. № 28-03/2022/18/20 від 28.03.2022 та № 20-04/2022/18/17 від 20.04.2022 з вимогою оплатити завдану шкоду, які були залишені відповідачем без відповідного реагування.

Отже, предметом спору у справі є вимога позивача до відповідача про стягнення майнової шкоди, завданої відповідачем нестачею грошових коштів в касі позивача у ПНФП № 25063.

В обґрунтування своєї вимоги позивач посилався на норми статей 1166, 1172 ЦК України та вимоги Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене Постановою НБУ 29.12.2017 за № 148.

Відповідно статті 1 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, у тому числі щодо відшкодування кредиторові або іншій особі збитків (шкоди), є зобов`язання, які виникають з угод або внаслідок заподіяння шкоди, що передбачено статтею 11 ЦК України.

Згідно з приписами статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків (шкоди).

Стаття 1166 ЦК України встановлює загальні правила та підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Зокрема, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки; 2) збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; 4) вини боржника у заподіянні збитків.

В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди.

Проте, за правилами статті 1172 ЦК України, яка є спеціальною нормою, обов`язок відшкодувати шкоду покладається на особу, яка її не завдала. Зокрема, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина перша статті 1172 ЦК України).

Для покладення на особу відповідальності, яка передбачена статтею 1172 ЦК України, необхідна наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправна поведінка працівника; причинний зв`язок між такою поведінкою і шкодою; вина особи, яка завдала шкоду), так і спеціальних умов (перебування у трудових відносинах з юридичною особою або фізичною особою - роботодавцем незалежно від характеру таких відносин; завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов`язків). Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ч.2 ст.1166 ЦК України покладено на відповідача.

Відповідно до вимог п. 45 Положення 148 касиру/працівнику іншої/іншого установи/підприємства, залученому на підставі укладеного договору на надання послуги з надання персоналу, забороняється передовіряти виконання дорученої йому роботи іншим особам.

Оцінивши фактичні обставини справи та приписи вищенаведеного законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Господарські зобов`язання між сторонами виникли на підставі укладеного договору про надання послуг з надання персоналу шляхом приєднання відповідачем до умов договору на підставі заяви № 671-0421 від 01.04.2021.

Суд, дослідивши умови цього Договору враховує те, що сторонами, з урахуванням принципу свободи договору, на власний розсуд були врегульовані питання, викладені у п.3.15:

- висновок службової перевірки відділу безпеки Замовника;

- акт про результати інвентаризації наявних коштів з нестачею коштів в касі ПНФП/другорядній касі;

- письмові пояснення касира;

- письмові претензії клієнтів щодо неможливості отримати грошові перекази у зв`язку з їх фактичною видачею;

- інші докази, що підтверджують вину касира у порушені касової дисципліни/ нанесенні шкоди Замовнику.

Під час проведення інвентаризації 01.03.2022 в ПНФП №25063 була виявлена нестача грошових коштів в розмірі 233 240,00 (двісті тридцять три тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, що підтверджується актом про результати інвентаризації наявних коштів від 01.03.2022, який був підписаний без зауважень матеріально відповідальною особою - касиром ОСОБА_1 .

Під час проведення інвентаризації 18.04.2022 в ПНФП 25063 була виявлена нестача грошових коштів в розмірі 7 745,50 (сім тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 50 копійок, що підтверджується актом про результати інвентаризації наявних коштів від 18.04.2022, який був підписаний без зауважень матеріально відповідальною особою - касиром ОСОБА_1 .

За змістом п.39 Положення 148 установи/підприємства відображають у касовій книзі усі надходження і видачу готівки в національній валюті. Відокремлені підрозділи установ/підприємств, які проводять операції з приймання готівки за продану продукцію (товари, роботи, послуги) з оформленням її прибутковим касовим ордером, а також з видачі готівки на виплати, пов`язані з оплатою праці, виробничі (господарські) потреби, інші операції з оформленням їх видатковими касовими ордерами і відомостями, ведуть касову книгу.

Судом встановлено, що вкладні аркуші касової книги ПНФП 25063 за 01.03.2022 та 18.04.2022, підписані касиром ОСОБА_1 , є належним, достатнім і допустимим доказом, який підтверджує залишок коштів в касі ПНФП на початок та кінець робочого дня, та доказом того, що саме третя особа виконувала роль старшого касира (була матеріально відповідальною особою за головну касу ПНФП) у вказаний день.

Нестачею грошових коштів в касі ПНФП 25063, яка була виявлена під час інвентаризації 01 березня 2022 та 18 квітня 2022 року, позивачеві було завдано майнової шкоди у розмірі 240 985,50 грн.

Доказів здійснення відповідачем відшкодування згідно пункту 5.3 Договору до суду не подано, виплати не здійснено.

За приписами статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів належного виконання відповідачем зобов`язань по вище вказаному Договору та здійснення відшкодування/повернення грошових коштів позивачу у розмірі 240 985,50 грн., відповідачем не надано.

З огляду на викладене та вищенаведені приписи чинного законодавства суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно ст.129 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення витрати на оплату судового збору в сумі 3614,78 грн.

18.08.2023 від адвоката позивача Вершиніна К.В. надійшло до суду клопотання про стягнення 20 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

В якості доказів понесених витрат суду надано:

- ордер серії №1132925 від 27.05.2022;

- договір про надання правової допомоги від 01.09.2019;

- акт приймання-передачі наданих адвокатом послуг від 18.08.2023;

- протоколом узгодження вартості послуг № 32 від 18.08.2023.

Частиною 1 статті ст. 16 ГПК України, встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Згідно з ч. 2 названої статті, представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 ГПК України визначено види судових витрат. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (ч.ч. 1, 3 п. 1).

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Суд, враховуючи викладене, приходить до висновку, що заявлена вимога щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 129, 233, 236-241 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Одуд Олексія Васильовича ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НоваПей» (03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, оф. 1304, ідентифікаційний код 38324133) завдану його працівником під час виконання трудових (службових) обов`язків матеріальну шкоду в розмірі 240 985,50 (двісті сорок тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять) гривень 50 копійок, 3 614,78 грн. (три тисячі шістсот грн. 78 коп.) витрат по сплаті судового збору та 20 000 грн. (двадцять тисяч грн) витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення може бути оскаржене до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 07.09.2023.

СУДДЯ К.І. Довгань