ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Справа№ 910/1453/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект"

на рішення Господарського суду м. Києва від 01.05.2023 р.

у справі № 910/1453/23 (суддя - Карабань Я.А.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Нагорного Олега Вікторовича

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект"

про стягнення 37283,73 грн

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Фізична особа-підприємець Нагорний Олег Вікторович звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" про стягнення 37283,73 грн, з яких: 25550,00 грн основного боргу за договором № 2 на охорону об`єкта від 01.09.2021 р., 6287,73 грн інфляційних втрат, 651,00 грн 3% річних та 4795,00 грн пені.

Вимоги позивача обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов укладеного договору свої зобов`язання щодо своєчасної та повної оплати за надані послуги охорони не виконав, внаслідок чого у нього виникла заборгованість.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 р. відкрито провадження у справі № 910/1453/23, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду м. Києва від 01.05.2023 р. у справі № 910/1453/23 позов Фізичної особи-підприємця Нагорного Олега Вікторовича задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" на користь Фізичної особи-підприємця Нагорного Олега Вікторовича 25550,00 грн основного боргу, 4360,0 грн інфляційних втрат, 573,08 грн 3% річних та 70,00 грн пені; в іншій частині позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" подало апеляційну скаргу (безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду), у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

У поданій апеляційній скарзі відповідач зазначає, що строк оплати послуг за укладеним договором ще не настав, оскільки акт надання послуг № 23 від 31.03.2022 р. на суму 25550,00 грн ним не підписувався, тому відсутні праві підстави для стягнення заборгованості.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 23.05.2023 р. апеляційну скаргу у справі № 910/1453/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Буравльов С.І. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 р. відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" на рішення Господарського суду м. Києва від 01.05.2023 р. до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи № 910/1453/23.

До суду 07.06.2023 р. надійшли матеріали справи № 910/1453/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 р. відкрито апеляційне провадження у справі № 910/1453/23 та вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.

07.07.2023 р. через канцелярію суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив суд залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів повідомлення учасників справи про розгляд апеляційної скарги у порядку письмового провадження, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень, колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги по суті.

01.09.2021 р. між Фізичною особою-підприємцем Нагорним Олегом Вікторовичем (далі - виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" (далі - замовник) було укладено договір № 2 на охорону об`єкта (далі - договір).

Предметом договору є забезпечення охорони та безпеки силами виконавця на об`єктах замовника, які зазначені у дислокації (додаток № 3 до договору) (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 1.2 договору замовник передає, а виконавець приймає для забезпечення охорони та безпеки об`єкти та прилеглу до неї територію, які зазначені у дислокації.

У відповідності до п. 1.4 охорона об`єкта згідно з умовами цього договору розуміється як комплекс запобіжних заходів, спрямованих на забезпечення мешканцям житлового комплексу безпечного та комфортного проживання, а також забезпечення недоторканості і збереження майна, включає забезпечення пропускного режиму на об`єкт чи з об`єкту, контроль ввозу/вивозу (внесення/винесення) будь-яких матеріальних цінностей на територію чи з території охоронюваного об`єкта з метою відвернення та/або недопущення зазіхань на майно, матеріальні цінності з боку третіх осіб.

Як передбачено п. 1.5 договору, виконавець зобов`язується надати, а замовник зобов`язується прийняти послуги охорони громадського порядку на території житлового комплексу.

За п. 2.1 договору вартість послуг виконавця за цим договором визначається сторонами на підставі протоколу погодження вартості охоронних послуг (додаток № 4 до договору) та на підставі розрахунку (додаток № 5 до договору).

У пункті 2.2 договору сторони погодили, що в житловому будинку по Оболонському проспекту 1, замовник здійснює оплату охоронних послуг після підписання акту виконаних робіт, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця до 15 числа наступного місяця за звітним.

Відповідно до п. 2.3 договору акт виконаних робіт підписується сторонами в кінці кожного календарного місяця, а також по закінченню терміну дії договору. У випадку наявності в замовника зауважень до акта виконаних робіт він має право викласти окрему думку до даного акта, в такому випадку акт буде вважатись не погодженим.

За п. 8.1 договору, у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за охорону об`єкта нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої плати за кожен день прострочення платежу.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання і діє по 31.08.2022 р., але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором (п. 10.1 договору).

Згідно з п. 10.2 договору, у випадку, якщо жодна із сторін не заявить про розірвання договору не пізніше 1-го місяця до моменту закінчення строку, встановленого п. 10.1 договору, останній вважається автоматично пролонгованим на один рік на тих самих умовах.

01.03.2021 р. між сторонами погоджено додатки № № 1, 2 та 3 до договору, а саме інструкцію по організації охорони об`єкта, систему охорони об`єкта та дислокацію постів.

Протоколом погодження вартості охоронних послуг від 01.09.2021 р., який є додатком № 4 до договору, сторонами узгоджено, що загальна вартість охоронних послуг на рік складає 306600,00 грн, вартість охоронних послуг за місяць складає 25550,00 грн.

31.03.2022 р. між сторонами підписано додаткову угоду № 1/1 до договору про дострокове припинення дії договору з 01.04.2022 р., в якій сторони погодили, що останнім днем дії договору є 31.03.2022 р.

На виконання умов укладеного договору позивач надав послуги відповідачу на загальну суму 76650,00 грн, що підтверджується актами надання послуг, а саме:

- актом надання послуг № 4 від 31.01.2022 р. на суму 25550,00 грн, який у сервісі «Вчасно» підписаний електронними підписами та скріпленні електронними печатками обох сторін без зауважень, а саме позивачем 28.09.2022 р. та відповідачем 29.09.2022 р.

- актом надання послуг № 14 від 28.02.2022 р. на суму 25550,00 грн, який у сервісі «Вчасно» підписаний електронними підписами та скріплений електронними печатками сторін без зауважень, а саме позивачем 26.03.2022 р. та відповідачем 11.04.2022 р.

- актом надання послуг № 23 від 31.03.2022 р. на суму 25550,00 грн, підписаним електронним підписом і скріпленим електронною печаткою позивача та 26.03.2022 р. направлений і отриманий відповідачем у сервісі «Вчасно».

Відповідачем на виконання умов укладеного договору за отримані послуги було сплачено на користь позивача 51100,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями, а саме:

- платіжною інструкцією № 1404 від 18.03.2022 р. на суму 25550,00 грн;

- платіжною інструкцією № 1886 від 12.10.2022 р. на суму 500,00 грн,

- платіжною інструкцією № 1990 від 17.11.2022 р. на суму 500,00 грн,

- платіжною інструкцією № 2023 від 06.12.2022 р. на суму 500,00 грн;

- платіжною інструкцією № 2057 від 22.12.2022 р. на суму 500,00 грн;

- платіжною інструкцією № 2064 від 23.12.2022 р. на суму 5000,00 грн;

- платіжною інструкцією № 2085 від 29.12.2022 р. на суму 18550,00 грн,

11.11.2022 р. позивач направив на адресу відповідача претензію про сплату заборгованості за договором охорони об`єкта за період з лютого по березень 2022 року, що підтверджується описом вкладення та чеком поштового відділення № 436.

Відповіді на вказану претензію відповідач не надав, заборгованість за надані позивачем послуги охорони не сплатив.

Спір у справі виник у зв`язку з тим, що відповідач, на думку позивача, в порушення умов укладеного договору не виконав свої зобов`язання щодо оплати за надані послуги охорони об`єкта, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість.

За змістом ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 905 ЦК України визначено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як передбачено ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи, факт надання позивачем послуг охорони об`єкта відповідачу на загальну суму 76650,00 грн підтверджується актами надання послуг, а саме: № 4 від 31.01.2022 р. на суму 25550,00 грн, № 14 від 28.02.2022 р. на суму 25550, 00 грн, № 23 від 31.03.2022 р. на суму 25550,00 грн.

Однак відповідач здійснив оплату на надані послуги лише частково на суму 51100,00 грн, що підтверджується платіжними інструкціями.

Таким чином, неоплаченими залишаються послуги охорони на суму 25550,00 грн (76650,00 грн - 51100, 00 грн).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 2 на охорону об`єкта від 01.09.2021 р. у розмірі 25550,00 грн є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Доводи скаржника про те, що строк оплати послуг не настав, оскільки вказаний акт надання послуг № 23 від 31.03.2022 р. на суму 25550,00 грн ним не підписувався, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки умовами укладеного договору передбачено місячну суму та строк оплати до 15 числа місяця наступного за звітним, як і обов`язок підписувати акти в кінці кожного місяця та по закінченню терміну дії договору, а в разі непідписання акту викласти письмові зауваження, тому непідписання акта зі сторони замовника та відсутність зауважень до акта виконаних робіт не може бути підставою для звільнення його від оплати фактично наданих послуг.

За неналежне виконання умов укладеного договору позивач нарахував та просить суд стягнути з відповідача 4795,00 грн пені за період з 15.03.2022 р. по 15.09.2022 р.

Пунктом 8.1 договору сторони погодили, що у випадку несвоєчасної (неповної) оплати за охорону об`єкта нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми простроченої плати за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 218 ГК України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Як передбачено ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

З матеріалів справи вбачається, що укладений між сторонами договір припинений з 01.04.2022 р., отже нарахування позивачем пені з 01.04.2022 р. по 15.09.2022 р. після припинення дії договору є неправомірним та безпідставним.

Також з розрахунку позивача вбачається, що останнім було неправильно визначено початок нарахування пені, так як умовами договору передбачено, що оплата послуг здійснюється до 15 числа наступного місяця за звітним, а тому строк оплати за актом надання послуг № 14 від 28.02.2022 р. на суму 25550,00 грн, який отриманий відповідачем 26.03.2022 р. настав саме 26.03.2022 р., відтак пеню необхідно нараховувати з 27.03.2022 р.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з перерахунком, здійсненим місцевим судом, відповідно до якого вимога позивача про стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню у розмірі 70,00 грн за період з 27.03.2022 р. по 31.03.2022 р.

За прострочення виконання грошового зобов`язання позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 6287,73 грн інфляційних втрат та 651,00 грн 3% річних за період з 15.03.2022 р. по 18.01.2023 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Базою для нарахування розміру боргу з урахуванням індексу інфляції є сума основного боргу, не обтяжена додатковими нарахуваннями, яка існує на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, а у випадку її часткового погашення - лише залишкова сума основного боргу на останній день місяця, у якому здійснено платіж. Періодом, на який розраховуються інфляційні втрати, є період прострочення, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція (дефляція).

При цьому, індекс інфляції нараховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць.

Невиконання грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається за прострочення, що триває повний місяць, поки існує борг, та може бути визначено з урахуванням положень Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у наступному місяці.

Якщо прострочення відповідачем виконання зобов`язання з оплати становить менше місяця, то в такому випадку виключається застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 625 ЦК України, у вигляді стягнення інфляційних втрат за такий місяць.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.04.2019 р. у справі № 910/5625/18, від 13.02.2019 р. у справі № 924/312/18, від 05.07.2019 р. у справі № 905/600/18.

Як було встановлено вище, позивачем при здійсненні розрахунку було невірно визначено початок прострочення виконання грошового зобов`язання.

Також, враховуючи встановлений вище судом строк оплати за актом № 14 від 28.02.2022 р. та те, що 29.12.2022 р. заборгованість за вказаним актом була погашена відповідачем, тому інфляція за січень 2023 року не нараховується.

Отже, колегія суддів погоджується з перерахунком місцевого суду, відповідно до якого вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню у розмірі 573,08 грн за період з 27.03.2022 по 28.12.2022 р., та вимога позивача про стягнення інфляційних втрат також підлягає частковому задоволенню у розмірі 4360,00 грн за період з квітня по грудень 2022 року.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. ст. 76, 77, 78 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Статтею 276 ГПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, здійснивши перевірку та оцінку всіх належних доказів, наявних у матеріалах справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 01.05.2023 р. у справі № 910/1453/23 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених нормами чинного законодавства.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 01.05.2023 р. у справі № 910/1453/23 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Експлуатаційна служба "Респект".

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко