ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"12" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа № 907/106/23

Суддя Господарського суду Закарпатської області Лучко Р.М.

за участю секретаря судового засідання Піпар А.Ю.

Розглянувши клопотання ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет без номеру та дати (вх.№02.3.1-02/3214/23 від 02.05.2023)

про накладення арешту на корпоративні права

у справі № 907/106/23

за позовом позивача 1 ОСОБА_1 , с. Дубриничі Закарпатської області

позивача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет, м. Ужгород

до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД, м. Ужгород

відповідача 2 ОСОБА_2 , м. Ужгород

відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Груп Уж, м. Ужгород

відповідача 4 ОСОБА_3 , м. Берегово Закарпатської області

про визнання недійсним договору, зобов`язання виконати дії та витребуванням майна

За участю представників:

позивача 1: Литвин С.Й., адвокат, ордер серії АО №1081497 від 08.02.2023;

позивача 2: Литвин С.Й., адвокат, ордер серії АО №1081499 від 08.02.2023, Заяць С.І., керівник (в порядку самопредставництва);

відповідача 1: не з`явився;

відповідача 2: не з`явився;

відповідача 3: Німенко А.С., адвокат, ордер серії АО №1072464 від 12.01.2023;

відповідача 4: Німенко А.С., адвокат, ордер серії АО №1078371 від 03.01.2023.

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Литвин Степан Йосипович звернувся до Господарського суду Закарпатської області з позовом в інтересах ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет до Товариства з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД, ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Груп Уж в якому просить суд:

- Визнати недійсним і незаконним Договір міни частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ ЦЕНТР СД МАРКЕТ (Код ) від 09 серпня 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючим: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 21.12.2007р. Ужгородським МВ УМВС України в Закарпатській області та Товариством з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД 88000 Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Набережна Незалежності, №1 (Код ) та зобов`язати приватного нотаріуса Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. внести відповідні зміни в ЄДР про зміни в складі учасників товариства.

- Витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Груп Уж (Код Україна, 88000, Закарпатська обл., Ужгородський р-н, місто Ужгород, пл.Кирила і Мефодія, будинок буд.1) частку у статутному капіталі ТОВ ЦЕНТР СД МАРКЕТ () в розмірі 25% номінальною вартістю 347 424,68 грн., яка на момент подання позову зареєстрована за ТОВ Рітейл Груп Уж, шляхом відновлення в ЄДРПОУ запису про реєстрацію спірної частки у статутному капіталі ТОВ ЦЕНТР СД МАРКЕТ () в розмірі 25% номінальною вартістю 347 424,68 грн. за учасником ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) ТОВ ЦЕНТР СД МАРКЕТ ().

Ухвалою суду від 17.03.2023 позовну заяву залишено без руху.

Відповідно до Ухвали суду від 31.03.2023 вирішено звернутися до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_2 .

Згідно з відповіддю Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області (надійшла до суду 06.04.2023) ОСОБА_2 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) значиться знятим з реєстраційного обліку 25.08.2022.

Ухвалою суду від 10.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі №907/106/23 призначено на 03.05.2023.

Підготовче засідання у справи неодноразово відкладалося, востаннє на 12 липня 2023 року.

Водночас ухвалою від 03.05.2023 суд за результатами розгляду клопотання позивача постановив залучити до участі у справі, як співвідповідача ОСОБА_3 .

Крім того, в ході підготовчого розгляду справи, а саме: 02.05.2023 позивачем подано до суду клопотання про накладення арешту на корпоративні права б/н б/д (вх. № 02.3.1-02/3214/23) у якому просить заборонити ОСОБА_3 розпоряджатися корпоративними правами в частці 12,5% в статутному капіталі ТОВ Центр СД Маркет. Таке клопотання судом розцінено як заява про вжиття заходів забезпечення позову та було призначене до розгляду в судовому засіданні на 11.05.2023. Надалі, розгляд вказаних клопотань відкладався відповідними ухвалами на 01.06.2023, 22.06.2023 та 12.07.2023.

В той же час, ухвалою суду від 12.07.2023 постановлено задовольнити самовідвід судді Господарського суду Закарпатської області Ремецькі О.Ф. у розгляді справи №907/106/23 за позовом ОСОБА_1 , с. Дубриничі Закарпатської області та Товариства з обмеженою відповідальністю ЦЕНТР СД МАРКЕТ, м. Ужгород до відповідача 1 Товариства з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД, м. Ужгород відповідача 2 ОСОБА_2 , м. Ужгород відповідача 3 Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Груп Уж, м. Ужгород відповідача 4 ОСОБА_3 , м. Берегово про визнання недійсним договору, зобов`язання виконати дії та витребуванням майна.

Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи № 907/106/23 визначено головуючого суддю Лучка Р.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023.

Ухвалою від 24.07.2023 суд прийняв справу № 907/106/23 до провадження, постановив здійснювати розгляд справи № 907/106/23 за правилами загального позовного провадження, а також призначив підготовче засідання на 12 вересня 2023 року.

В судовому засіданні 12.09.2023 представник позивачів підтримав подане ним 02.05.2023 клопотання (вх. № 02.3.1-02/3214/23) про вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу 4 розпоряджатися корпоративними правами в частці 12,5% в статутному капіталі позивача 2 та пояснив, що в ході розгляду справи відбуваються постійні зміни складу учасників ТОВ «Центр СД Маркет» щодо спірної частки ОСОБА_2 , яка була відчужено за оспорюваним договором, що унеможливлює для позивача належне формулювання позовних вимог про витребування спірної частки з чужого незаконного володіння, позаяк такий володілець (володільці) спірної частки постійно змінюють один одного.

Представник відповідачів 3 та 4 в підготовчому засіданні 12.09.2023 та згідно з поданими запереченнями на клопотання без номеру та дати (вх. №02.3.1-02/3368 від 09.05.2023), запереченнями від 30.05.2023 на додаткове обґрунтування до клопотання про забезпечення позову заперечує проти задоволення клопотання позивача про забезпечення позову, зазначаючи, що суб`єктивні твердження позивачів про постійну зміну учасника позивача 2 (власника (власників) спірної частки) є нічим не обґрунтованими припущеннями.

Зазначає, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження свого «припущення» щодо можливості вчинення відповідачами дій, що істотно ускладнять або унеможливлять, як розгляд даної справи так і виконання рішення суду у разі задоволення заявленого позову, що унеможливлює застосування щодо спірної частки ТОВ "Центр-СД-Маркет" таких забезпечувальних заходів як накладення на неї арешту, а самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення відповідачем від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Зазначає при цьому, що станом на 12.09.2023 склад учасників позивача 2 відповідає суб`єктному складу відповідачів, зокрема, власниками спірної в даній справі частки 25% є Товариство з обмеженою відповідальністю Рітейл Груп Уж та ОСОБА_3 (по 12,5% кожен), на підтвердження чого суду надано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 12.09.2023

Окрім того, в судовому засіданні представником відповідачів 3 та 4 відповідно до клопотання від 12.09.2023 подано суду докази, на підставі яких відбувалися зміна власника (власників) спірної частки та, відповідно, зміна складу учасників позивача 2.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Частиною першою статті 2 ГПК України встановлено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно з частиною першою статті 11 ГПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначено у статті 136 ГПК України, згідно з якою господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Аналогічні правові висновки щодо застосування статей 136, 137 ГПК України викладені у постановах Верховного Суду від 10.04.2018 у справі № 910/19256/16, від 14.05.2018 у справі № 910/20479/17, від 14.06.2018 у справі № 916/10/18, від 23.06.2018 у справі № 916/2026/17, від 16.08.2018 у справі № 910/5916/18, від 11.09.2018 у справі № 922/1605/18, від 14.01.2019 у справі № 909/526/18, від 21.01.2019 у справі № 916/1278/18, від 25.01.2019 у справі № 925/288/17, від 26.09.2019 у справі № 904/1417/19.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між заявленим заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги,

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ГПК України, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Пунктами 2, 4 частини 1 статті 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Аналіз змісту наведеного свідчить, що забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових рішень. При цьому сторона, яка звертається із заявою про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з такою заявою.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Предметом позову у цій справі є вимоги про визнання недійсним договору та витребування майна з чужого незаконного володіння, отже, предметом позову є вимоги як майнового так і немайнового характеру, а відтак в даному випадку підлягає дослідженню така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та/або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, суд зазначає, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 15.09.2021 у справі №904/5108/20, від 13.08.2021 у справі № 904/4982/21, від 18.10.2021 у справі №910/7029/21.

Водночас, у немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду. (близька за змістом правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.08.2018 у справі №910/1040/18, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, зокрема у постановах від 25.02.2019 у справі №924/790/18, від 11.10.2019 у справі №910/4762/19, від 21.02.2020 у справі № 910/9498/19, від 30.09.2020 у справі №910/19113/19, від 30.11.2020 у справі 910/217/20, від 17.12.2020 у справі №910/11857/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 13.05.2021 у справі №916/2761/20).

Відповідно до ст. ст. 7, 13 ГПК України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 статті 73 ГПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до долученого позивачами до клопотання про забезпечення позову витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з веб-сайту YOU СONTROL вбачається, що станом на 26 серпня 2022 року засновниками ТОВ «Центр СД Маркет» були ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та Товариство з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД».

В подальшому, 08 листопада 2022 року зареєстровано зміну складу учасників позивача 2, а саме Товариство з обмеженою відповідальністю «Тренд Груп ЛТД» передало свою частку статутному капіталі 25 % ОСОБА_6 і ОСОБА_3 в рівних частинах (по 12.5 % кожному), а вже 13 січня 2023 року зареєстровано нову зміну складу учасників позивача 2, у зв`язку з передачею ОСОБА_6 і ОСОБА_3 своїх часток Товариству обмеженою відповідальністю «Рітейл Груп Уж».

Надалі - 11 квітня 2023 року новим учасником позивача 2 стала ОСОБА_3 , якій Товариство з обмеженою відповідальністю «Рітейл Груп Уж» уступило 12,5% своєї частки в статутному капіталі ТОВ «Центр СД Маркет».

При вирішенні питання підставності клопотання позивачів про вжиття заходів забезпечення позову суд повторно звертається до предмету позовних вимог у даній справі, якими позивачем визначено:

- визнання недійсним Договору міни частки в статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю ТОВ «Центр СД Маркет», від 09 серпня 2022 року, укладеного між ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД;

- витребування від Товариства з обмеженою відповідальністю Рітейл Груп Уж, як кінцевого набувача, частки у статутному капіталі ТОВ Центр СД Маркет в розмірі 25% номінальною вартістю 347 424,68 грн., яка на момент подання позову була зареєстрована за ТОВ Рітейл Груп Уж, шляхом відновлення запису про реєстрацію спірної частки за учасником ОСОБА_2 .

В той же час, з наданих представником відповідачів 3 та 4 в судовому засіданні 12.09.2023 до матеріалів справи доказів вбачається, що після набуття права власності на спірну частку ТОВ «Центр СД Маркет» за оспорюваним договором міни від 09.08.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю Тренд Груп ЛТД на підставі договорів міни від 21.09.2022 передано половину спірної частки (12,5%) у власність фізичної особи ОСОБА_3 , а іншу половину спірної частки (12,5%) у власність фізичної особи ОСОБА_6 , що підтверджується копіями договорів міни від 21.09.2022, актів приймання-передачі частки в статутному капіталі від 21.09.2022, оригінали яких судом оглянуто в судовому засіданні 12.09.2023.

Також, з долучених представником відповідачів 3 та 4 в судовому засіданні 12.09.2023 документів вбачається, що 05.01.2023 фізичними особами ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на підставі договорів міни від 05.01.2023 передано у власність ТОВ «Рітейл Груп ЛТД» належні їм частки в ТОВ «Центр СД Маркет» в загальному розмірі 25% (по 12,5% кожен), що підтверджується копіями договорів міни від 05.01.2023, актів приймання-передачі частки в статутному капіталі від 05.01.2023, оригінали яких судом оглянуто в судовому засіданні 12.09.2023.

В подальшому, як видно з долучених представником відповідачів 3 та 4 документів 07.04.2023 між ТОВ «Рітейл Груп ЛТД» та ОСОБА_3 було укладено договір про розірвання договору міни від 05.01.2023 та за актом приймання-передачі від 07.04.2023 відповідачем 4 прийнято від ТОВ «Рітейл Груп ЛТД» частку в статутному капіталі позивача 2 в розмірі 12,5%, а 29.05.2023 аналогічний за змістом договір про розірвання договору міни від 05.01.2023 ТОВ «Рітейл Груп ЛТД» укладено з ОСОБА_6 та відповідно до акту приймання-передачі від 29.05.2023 частка в статутному капіталі позивача 2 в розмірі 12,5% передана ТОВ «Рітейл Груп ЛТД» на користь ОСОБА_6 .

Вказані обставини підтверджуються копіями зазначених договорів про розірвання договорів міни, актів приймання-передачі від 07.04.2023 та від 29.05.2023, оригінали яких судом оглянуто в судовому засіданні 12.09.2023 та не заперечується учасниками справи.

Окрім того, відповідно до акту приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Центр СД Маркет» від 29.05.2023 ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 29.05.2023 передала належну їй частку в статутному капіталі позивача 2 ОСОБА_7 , а згідно з договором від 10.07.2023 про розірвання договору дарування від 29.05.2023 та на підставі акту приймання-передачі від 10.07.2023 власником частки 12,5% в статутному капіталі позивача 2 знову стала фізична особа ОСОБА_3 .

Окрім того, 10.07.2023 між ТОВ «Рітейл Груп ЛТД» та ОСОБА_6 було укладено черговий договір міни відповідно до якого та на підставі акту приймання-передачі від 10.07.2023 власником частки 12,5% в статутному капіталі позивача 2 знову стало ТОВ «Рітейл Груп ЛТД».

Вказані обставини підтверджуються копіями зазначених актів приймання-передачі від 29.05.2023, від 10.07.2023, договору про розірвання договору дарування від 10.07.2023, договору міни від 10.07.2023, оригінали яких судом оглянуто в судовому засіданні 12.09.2023 та не заперечується учасниками справи.

Вищенаведеними та поданими самим же представником відповідачів 3 та 4 доказами спростовуються заперечення відповідачів 3 та 4 щодо недоведеності належними та допустимими доказами аргументів позивачів щодо постійної зміни власника (власників) спірної у даній судовій справі частки в статутному капіталі ТОВ «Центр СД Маркет» та означені зміни постійно спонукають позивачів подавати суду заяви про доповнення позовних вимог в даній справі, якими міняється відповідач за позовною вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння.

При цьому, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження розумного обгрунтування необхідності систематичного укладення означених вище договорів міни, дарування, їх подальшого розірвання сторонами, єдиним наслідком чого є реєстрація в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань нового власника (власників) спірної частки, що надалі може унеможливити розгляду судом позовної вимоги про витребування спірної частки в її кінцевого набувача у випадку зміни такого кінцевого набувача.

Також, суд бере до уваги, що можливість відповідачів в будь-який момент відчужити майно, яке знаходиться у їх власності є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалено на користь позивача. За таких умов вимога щодо надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчитиме про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін (постанова Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.03.2023 у справі №905/448/22).

Водночас, суд зазначає, що при розгляді вказаної заяви про забезпечення позову підставність та обґрунтованість позовних вимог позивачів судом не встановлюється, оскільки наведене матиме місце під час розгляду справи по суті ане на стадії підготовчого провадження у справі.

З урахуванням наведеного, пропонований позивачами захід забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти дії щодо належного йому майна (частки), яка є предметом спору є ефективним і унеможливлює зміну кінцевого набувача спірної частки, якщо позов про витребування майна з чужого незаконного володіння буде задоволено.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Зазначене згоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 та Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 05.12.2022 у справі № 757/22558/20.

Таким чином, здійснивши на основі співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких позивач планує звернутися до суду, встановивши існування обґрунтованого та доведеного припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у разі задоволення позову або ефективний захист і поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку, що обраний позивачем захід забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії є обґрунтованим та співмірним.

З урахуванням викладеного, з огляду на обставини справи, суд враховує, що обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення клопотання ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет без номеру та дати (вх.№02.3.1-02/3214/23 від 02.05.2023) та про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_3 розпоряджатися корпоративними правами в частці 12,5% в статутному капіталі вартістю 173 712 грн ТОВ Центр СД Маркет до моменту вирішення справи №907/106/23, які будуть спрямовані на тимчасове збереження поточного стану правовідносин та статусу учасників правовідносин з метою унеможливлення його зміни під час розгляду спору.

Частиною 6 ст.140 ГПК України встановлено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Відповідно до змісту ч.ч. 1-4 ст. 141 ГПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснене шляхом: 1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; 2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Питання застосування зустрічного забезпечення вирішується судом в ухвалі про забезпечення позову або в ухвалі про зустрічне забезпечення позову.

При вирішенні питання зустрічного, з метою забезпечення збалансованості інтересів учасників спору, суд вважає за доцільне застосувати захід зустрічного забезпечення шляхом зобов`язання позивачів внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів в розмірі наближеному до 10% від визначеної заявником вартості частки в статутному капіталі позивача 2, повноваження щодо розпорядження якою обмежуються означеною ухвалою в сумі 17 000,00 грн, що є пропорційним застосованим судом заходам забезпечення позову та ймовірним, у зв`язку з цим, негативним наслідкам для відповідача (відповідачів) у даній справі чи інших осіб, чиї права або охоронювані законом інтереси можуть бути порушені внаслідок вжиття заходів забезпечення позову.

Слід також звернути увагу заявника, що відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 141 ГПК України особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову із застосуванням зустрічного забезпечення, протягом визначеного судом строку має надати суду документи, що підтверджують надання зустрічного забезпечення.

Якщо особа, за заявою якої застосовані заходи забезпечення позову, не виконує вимоги суду щодо зустрічного забезпечення у визначений судом строк, суд скасовує ухвалу про забезпечення позову та про зустрічне забезпечення.

Керуючись статтями 136, 137, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет без номеру та дати (вх.№02.3.1-02/3214/23 від 02.05.2023) задовольнити.

2. Заборонити ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) розпоряджатися корпоративними правами в частці 12,5% в статутному капіталі вартістю 173 712 грн ТОВ Центр СД Маркет (88000, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 1, ) до моменту вирішення справи №907/106/23.

3. Застосувати зустрічне забезпечення шляхом зобов`язання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 ) та/або Товариство з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет (88000, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 1, ) внести на депозитний рахунок Господарського суду Закарпатської області (; рахунок в форматі IBAN UA0018459; ДКСУ м.Київ; МФО 820172) грошові кошти в сумі 17 000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок) у десятиденний строк з дня постановлення ухвали.

Стягувачі: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Товариство з обмеженою відповідальністю Центр СД Маркет (88000, м. Ужгород, площа Кирила і Мефодія, 1, ).

Боржник: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ця ухвала набирає законної сили з моменту проголошення 12.09.2023, підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому чинним законодавством України для виконання судових рішень, та може бути пред`явлена до виконання в передбаченому чинним законодавством порядку до 12.09.2026.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені ст.ст.254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 12.09.2023 року.

Суддя Р.М. Лучко