ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 Справа № 917/427/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Ореховської О.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Укргазвидобування", вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053; в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування", вул. Польова, 6, с. Базилівщина, Машівський район, Полтавська область, 39420;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт", вул. Європейська, 148, м. Полтава, 36008;

про стягнення 125400,00грн.

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (далі УПГГК АТ "Укргазвидобування", позивач) звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовною заявою (вх. №458/23 від 17.03.2023) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" (далі ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт") про стягнення 125400,00 грн., з яких: 58900,00 грн. пені та 66500,00 грн. штрафу за непоставку товару згідно Договору поставки № 25/11-22 від 26.01.2022.

Позивач також заявив про відшкодування 2684,00 грн. витрат на сплату судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань по Договору поставки № 25/11-22 від 26.01.2022.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2023 даний позов був переданий на розгляд судді Ореховській О.О.

Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 22.03.2023 позовну заяву УПГГК АТ "Укргазвидобування" прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі №917/427/23, справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строки подання сторонами заяв по суті справи.

Зазначена ухвала суду від 22.03.2023 направлена судом відповідачу рекомендованим листом та отримана ним 11.04.2023, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с.79).

У своєму відзиві на позов (вх. № 4370 від 07.04.2023) відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви про стягнення коштів у розмірі 125400,00 грн., посилаючись на настання обставин непереборної сили, а саме введення воєнного стану.

Позивач надав відповідь на відзив (вх. №4843 від 18.04.2023), де підтримує свої позовні вимоги та вважає їх такими, що ґрунтуються на вимогах закону та договору, заперечує щодо посилань відповідача на форс-мажорні обставини з огляду на несвоєчасне повідомлення відповідачем про їх настання та ненадання відповідачем належних документальних доказів в обгрунтування настання форс-мажорних обставин саме для відповідача.

Інших заяв чи клопотань від сторін до суду не надходило.

Згідно з ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.2 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України рішення прийняте, складене та підписане у нарадчій кімнаті.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

26 січня 2022 року між АТ "Укргазвидобування" в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату АТ "Укргазвидобування" та ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" укладено договір поставки за №25/11-22 (далі - Договір).

Укладений між сторонами Договір підписаний та скріплений печатками обох сторін, предметом судових розглядів не виступав, недійсним судом не визнавався, сторонами достроково розірваний не був.

Так, відповідно до пункту 1.1 Договору Постачальник (відповідач) зобов`язався поставити Покупцеві (позивачу) Мототранспортні вантажні засоби (далі - Товар), зазначений в специфікації, що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Підпунктом 6.3.1 пункту 6.3 Договору передбачено, що Постачальник зобов`язаний забезпечити поставку Товару у строки, встановлені цим Договором.

Згідно з пунктом 5.1 Договору строк поставки, умови та місце поставки Товару, інформація про вантажовідправників і вантажоотримувачів вказується в специфікації та Графіку поставки до цього Договору.

Пунктом 3 специфікації №1 від 26.01.2022 (Додаток №1), що є невід`ємною частиною Договору, встановлений строк поставки Товару до 31.08.2022.

31.08.2022 Сторонами була підписана додаткова угода №1 до Договору, за якою у зв`язку із введенням на всій території України воєнного стану (документально підтвердженими об`єктивними обставинами неможливості здійснення поставки Товару в терміни вказані в Договорі), сторони дійшли згоди змінити Додаток №3 та змінили граничний строк поставки Товару до 31.12.2022.

Таким чином, з урахуванням п.5.1 Договору, п.3 специфікації №1 від 26.01.2022, Графіку поставки в редакції Додаткової угоди від 31.08.2022 Сторони погодили, що Товар повинен бути поставлений позивачу до 31.12.2022.

Пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Сторони п.7.9 Договору встановили, що у разі невиконання Постачальником (відповідачем) взятих на себе зобов`язань з поставки Товару у строки, зазначені у Графіку поставки Товару до даного Договору, останній сплачує Покупцю (позивачу) пеню у розмірі 0,1% від вартості із урахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 7% від вартості із врахуванням ПДВ непоставленого або несвоєчасно поставленого Товару.

Таким чином, позивач і відповідач при укладанні договору вступили у договірні відносини на певних умовах, які відповідно до ст.629 ПК України є обов`язковими для виконання, та передбачили відповідальність за прострочення поставки товару у вигляді штрафу та пені, що в свою чергу повністю відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідач взяв на себе зобов`язання поставити Товар на суму 949999,98 грн. до 31.12.2022, але Товар у визначені Договором строки, так і не був поставлений відповідачем, що є підставою для застосування пункту 7.9 Договору поставки №25/11-22 від 26.01.2022.

Враховуючи, що відповідач свої договірні зобов`язання в частині дотримання строків поставки Товару не виконав, на підставі п.7.9 Договору позивачем станом на 02.03.2023 нараховано відповідачу пеню в розмірі 58900,00 грн. та штраф в розмірі 66500,00 грн.

Щодо одночасного нарахування пені та штрафу позивач зазначає, що Сторонами Договору була досягнута домовленість та укладено Договір поставки, в якому, зокрема, передбачена умова відповідальності Постачальника (відповідача) за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором.

За нормами Господарського та Цивільного кодексів України, у разі порушення зобов`язання, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушника господарської санкції на підставі і в порядку передбаченому законодавством.

Чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасно пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст.627 Цивільного кодексу України, на підставі якої сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору.

З метою досудового врегулювання спору позивач направляв на адресу відповідача претензію №008.1.13-008.1.1-3-140 від 20.01.2023. Відповідь на вказану претензію позивачем не отримана.

Отже, за невиконання умов Договору поставки №25/11-22 від 26.01.2022 позивачем нараховано 125400,50 грн. штрафних санкцій. Розрахунок штрафних санкцій ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" за прострочення поставки Товару по Договору поставки №25/11-22 від 26.01.2022. додається (розрахунок в матеріалах справи а.с.8).

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до частини 1 статті 265 Господарського кодексу України (далі ГК) за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 4 статті 265 ГК України сторони для визначення умов договорів поставки мають право використовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації, правила міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо або у виключній формі цим Кодексом чи законами України.

Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу (частина 6 статті 265 ГК України).

Частинами 1 та 2 статті 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст.173 ГК України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За загальним правилом, встановленим ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач проти задоволення позову заперечує зазначаючи, що свою діяльність по продажу та обслуговуванню автомобілів, зокрема Товару, зазначеного в договорі поставки № 25/11-22 від 26.01.2022 року він здійснює на підставі Дилерського договору про продаж та обслуговування 099/Р від 01.01.2022 року, укладеного з ТОВ "Віннер Імпорте України, ЛТД" та договору купівлі- продажу автомобілів № 099-аuto/F від 01.01.2022 року.

20.06.2022 року за вих. 129 в адресу відповідача надійшов лист від ТОВ "Віннер Імпорте України, ЛТД", де вказано, що ТОВ "Віннер Імпорте України, ЛТД" є єдиним авторизованим імпортером та дистриб`ютером продукції "Форд Мотор Компанії" на території України та повідомлялось, що станом на теперішній час в Україні проходять активні військові дії та введено військовий стан, що унеможливлює поставку автомобілів на територію України через ризики їх пошкодження, та зазначалось про надання роз`яснень щодо термінів поставки, у разі зміни обставин.

Отже, відповідач проти задоволення позову заперечує посилаючись на те, що він не виконав свої зобов`язанння по Договору в результаті обставин надзвичайного характеру, яким вони не могли запобігти.

З такими аргументами відповідача не можна погодитися з огляду на наступне.

Так, частиною 1 статті 627 ЦК України сторони відповідно до ст.6 цього Кодексу є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, підписуючи договір поставки №925/11-22 від 26.01.2022 Відповідач був ознайомлений з умовами договору та відповідно взяв на себе зобов`язання щодо його належного виконання.

Відповідно до частини 1 статті 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутністю на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутністю у боржника необхідних коштів.

Вказана норма кореспондується зі статтею 218 ГК України. Згідно частини 2 статті 218 ГК України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

З урахуванням ст.617 ЦК України, статті 218 ГК України посилання Відповідача на невиконання зобов`язань ТОВ "Віннер Імпорте Україна, ЛТД" перед ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" не є підставою для звільнення його від відповідальності згідно пунктів 8.1, 8.2 Договору.

Крім того, умовами договору поставки №25/11-22 від 26.01.2022 Сторони (Позивач та Відповідач) визначили порядок застосування обставин непереборної сили (форс-мажор) та підстави для звільнення від відповідальності за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань.

Так, відповідно п.8.1 Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Згідно п.8.2 Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Наслідком неповідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої Сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язань (п.8.2 Договору).

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в своїй постанові від 25.01.2022 по справі №9904/3886/21 зазначив, що форс-мажорні обставини не мають преюдиціальний (заздалегідь встановлений характер). При їх виникненні сторона, яка посилається на дію форс-мажорних обставин, повинна це довести. Сторона, яка посилається на конкретні обставини повинна довести те, що вони є форс-мажорними, в тому числі, саме для конкретного випадку. Виходячи з ознак форс-мажорних обставин, необхідно також довести їх надзвичайність та невідворотність.

Отже, в будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи.

При цьому, одне лише передбачене законом віднесення воєнного стану до форс- мажорних обставин не свідчить про існування форс-мажору у конкретних правовідносинах сторін, де така обставина може стати форс-мажорною лише у випадку, якщо особа доведе, що конкретний обмежувальний захід, запроваджений в рамках воєнного стану (надзвичайного стану, надзвичайної ситуації тощо), унеможливлює виконання взятих зобов`язань.

Лист Торгово-промислової палати від 28.02.2022 за №92024/02.0-7.1, на який посилається Відповідач, не може бути доказом настання обставин форс-мажору саме для ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт".

Крім того, 31.08.2022 між Сторонами Договору була підписана додаткова угода №1, якою Позивач та Відповідач змінили Додаток №3 до Договору №25/11-22 від 26.01.2022 Графік поставки, де встановили строк поставки Товару до 31.12.2022.

Відповідно до ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Юридична особа здійснює свою господарську діяльність на власний ризик, тому погоджуючись продовжити строк поставки Товару до 31.12.2022 ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава- Автосвіт" повинно було об`єктивно оцінити можливість виконання такого зобов`язання у вказані терміни.

Як вже зазначалося, відповідно до п.8.1 Договору Сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею Сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

Як слідує з матеріалів справи, Додаткова угода №1 до Договору поставки була підписана 31.08.2022, коли вже на всій території України був введений воєнний стан, тому Відповідач безпідставно посилається на звільнення від відповідальності за п.8.1 Договору (обставини непереборної сили).

Згідно з п.8.2 Договору Сторона, що не може виконувати зобов`язання за цим Договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом 7 днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу Сторону у письмовій формі.

Наслідком не повідомлення чи порушення строку повідомлення про обставини непереборної сили є втрата права такої Сторони посилатися на дії обставин непереборної сили, як причину невиконання чи порушення строків виконання зобов`язання.

При цьому, Відповідач тільки 20.06.2022 за вих. №43 повідомив Позивача про неможливість виконання своїх зобов`язань за Договором, у зв`язку з настанням, за його думкою, обставин непереборної сили.

Верховний Суд в постанові від 31.08.2022 по справі №9910/15264/21 зробив акцент, що повідомлення про форс-мажор має бути направлено іншій стороні як найшвидше. Хоча й форс- мажорні обставини впливають, як правило, на одну сторону договору (виконавця), але вони мають негативні наслідки насамперед для іншої сторони договору, яка не отримує його належного виконання. Отже, своєчасне повідомлення іншої сторони про настання форс-мажорних обставин спрямоване на захист прав та інтересів іншої сторони договору, яка буде розуміти, що не отримає вчасно товар (роботи, послуги) та, можливо, зможе зменшити негативні наслідки форс-мажору.

Водночас неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилатися на форс-мажор).

ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" повідомило Позивача про настання таких обставин, як він сам зазначає 20.06.2022, тобто з порушенням строку визначеного п.8.2 Договору.

При цьому, в якості доказу настання обставин непереборної сили, Відповідач посилався на лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 за №92024/02.0-7.1. Вказаний лист з урахуванням постанови Верховного Суду від 25.01.2022 по справі №9904/3886/21 та постанови Верховного Суду від 31.08.2022 по справі №910/15264/21 не є доказом настання обставин непереборної сили.

З огляду на вищевказані норми діючого законодавства твердження відповідача є необґрунтованими та безпідставними, судом до уваги не приймаються.

Згідно з ст. 13 ГПК кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, Відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання перед Позивачем з постачання товару в узгоджені сторонами строки, чим порушив умови укладеного з Позивачем Договору (п.1.1, п.6.3.1, п.7.9) та вищевказані приписи діючого законодавства.

За вказаних обставин позовні вимоги УПГГК АТ "Укргазвидобування" про стягнення з ТОВ "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" 125400,00 грн., з яких: 58900,00 грн. пені та 66500,00 грн. штрафу за непоставку товару по Договору є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному обсязі, у відповідності до приписів ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.126, 129, 232, 233, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дилерська Компанія "Полтава-Автосвіт" (вул. Європейська, 148, м. Полтава, 36008, ) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Кудрявська, 26/28, м. Київ, 04053, ) в особі Філії Управління з переробки газу та газового конденсату Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (вул. Польова, 6, с. Базилівщина, Машівський район, Полтавська область, 39420, ) 125 400,00 грн., з яких: 58900,00 грн. пені та 66500,00 грн. штрафу, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду .

Повне рішення складено та підписано 11.09. 2023

Суддя Ореховська О.О.