номер провадження справи 15/111/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 Справа № 908/980/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс», 03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», 69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, каб. 5

про стягнення коштів

за участю секретаря судового засідання Кабака І.Ю.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Мурашко О.А., адвокат, довіреність № 149-Д від 23.12.2022;

від відповідача: Ніколенко М.М., адвокат, ордер АР 1123018 від 02.05.2023;

суть спору

27.03.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс», м. Київ, до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг», м. Запоріжжя, про стягнення коштів за договором транспортно-експедиторського обслуговування № 1-05/09-17 від 08.09.2017 в розмірі 8 286 690,15 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.03.2023, справу № 908/980/23 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 03.04.2023 позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків, допущених позивачем.

11.04.2023 на адресу Господарського суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс», м. Київ про усунення недоліків позовної заяви.

13.04.2023 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/980/23. Присвоєно справі номер провадження 15/111/23. Постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 12.05.2023.

02.05.2023 від представника за довіреністю ТОВ «Метінвест-Шіппінг» Ніколенка М.М. до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення строку, на який було введено воєнний стан в Україні та продовжити строк для надання відзиву.

Ухвалою суду 12.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 07.06.2023. Клопотання представника ТОВ «Метінвест-Шіппінг» про відкладення та продовження строку для надання відзиву задоволено частково.

31.05.2023 від представника за довіреністю ТОВ «Метінвест-Шіппінг» Ніколенка М.М. до суду надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про зупинення провадження у справі.

Ухвалою суду 07.06.2023 відкладено підготовче засідання на 11.07.2023.

07.07.2023 від представника позивача адвоката Мурашко О.А. до суду надійшла відповідь на відзив.

10.07.2023 від представника позивача, адвоката Мурашко О.А. до суду надійшло клопотання про долучення доказів.

Ухвалою суду 11.07.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №908/980/23 до судового розгляду по суті на 08.08.2023.

18.07.2023 від представника за довіреністю ТОВ «Метінвест-Шіппінг» Ніколенка М.М. надійшло заперечення на відповідь на відзив, додані докази відправки позивачу.

У судовому засіданні 08.08.2023 оголошено перерву у судовому засіданні до 04.09.2023 об 11:00 год.; призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 04.09.203 оголошено перерву у судовому засіданні до 11.09.2023 об 11:30 год.; призначено проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Судове засідання 11.09.2023 проводилось в режимі відеоконференції Підсистемі «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Судом перевірені повноваження присутніх у судовому засіданні представників сторін. Відводів складу суду не заявлено.

Підставою для звернення з позовом до суду стало порушення відповідачем умов договору транспортного експедирування №1-05/09-17 від 08.09.2017 щодо своєчасної та повної оплати вартості послуг, що,згідно з п. 5.2 вказаного договору є підставою для нарахування пені за порушення відповідачем зобов`язання в частині розрахунків за спірними актами.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на неточності розрахунків позивача. Вважає, що сторонами не було погоджено ціну (вартість) послуг. Зазначає, що відповідач немає простроченої заборгованості перед позивачем, оскільки здійснює платежі за договором. У будь-якому випадку відповідач вважає суму пені завищеною, тому вона підлягає зменшенню на підставі статті 551 Цивільного кодексу України, з посиланням на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України місто Маріуполь, в якому було розташоване та здійснювало основну діяльність підприємство відповідача, окуповане; через обстріли знищено офісні та виробничі приміщення, втрачено доступ до вагонів, тепловозів у кількості більше ніж 1000 одиниць, що перебували у власності відповідача. Незважаючи на це, вказує відповідач, підприємство намагається відновлювати та здійснювати господарську діяльність, виконувати фінансові зобов`язання перед бюджетом, підтримує та сплачує заробітну плату працівникам, яким вдалося виїхати з окупованої території, відповідно будь-яке додаткове фінансове навантаження на підприємство позбавить його можливості підтримувати працівників, які фактично втратили свої робочі місця та домівки. Також додає, що вказані обставини призвели до значного зменшення обсягів вантажів, експедирування яких здійснювалося відповідачем, та за сукупністю всіх чинників за результатами 2022р. підприємство отримало чисті збитки у розмірі 278 446 000,00 грн, за 1 квартал 2023р. 8 141 000,00 грн.

04.09.2023 відповідачем подано клопотання, в якому він просить у випадку задоволення позовних вимог розстрочити виконання рішення у справі на 12 (дванадцять місяців). Щодо розстрочення рішення у справі посилається на ті самі обставини, що і стосовно зменшення пені, звертаючи уваги на те, що основним видом діяльності підприємства відповідача була перевалка вантажів у морських портах України, які на цей час не мають можливості повноцінно працювати внаслідок воєнних дій. Одним з основних портів, в якому здійснювалась перевалка вантажів відповідачем, був Маріупольський морський торгівельний порт, який розташований на тимчасово окупованій території.

Позивач проти клопотання відповідача про розстрочення рішення заперечив, з підставі, викладених у клопотанні/заяві від 08.09.2023.

У судому засіданні 11.09.2023 судом, в порядку ст. 240 ГПК України, проголошено вступну та резолютивну частини рішення, судом оголошено, що повний текст рішення буде складено протягом десяти днів.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін, суд установив.

08.09.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (експедитор, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Метінвест- Шіппінг» (клієнт, відповідач у справі) укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування № 1-05/09-17 (договір), за умовами якого (п. 1.1) відповідач доручає, а позивач, в порядку та на мовах цього договору та додатків до нього, зобов`язується за дорученням відповідача, за винагороду та за його рахунок надати відповідачеві послуги, передбачені п. 1.2 цього договору.

На умовах цього договору Експедитор, на підставі письмових заявок Клієнта, зобов`язується надати Клієнту транспортно-експедиторські послуги з організації перевезення вантажів Клієнта залізницями України та країн СНД у власних (орендованих) вагонах або вагонах, що перебувають в управлінні Експедитора на інших законних підставах (далі за текстом вагони Експедитора) (п. 1.2. договору).

За умовами п. 3.2 договору Експедитор зобов`язувався за дорученням (заявками) Клієнта організувати (надати) Клієнту транспортно-експедиторські послуги, проводити взаєморозрахунки з перевізниками за перевезення вагонів територією України та/або країн СНД.

Згідно з п. 1.3 договору вартість послуг Експедитора визначається розділом 4 цього Договору.

п. 4.2. договору Вартість послуг Експедитора, виходячи зі специфіки перевезення (маршрут, вантаж) та виду рухомого складу, обумовлюються в Додатках до цього Договору, які підписуються уповноваженими особами обох Сторін.

п. 4.2.1. договору Винагорода Експедитора визначається як різниця між сумою, обумовленою з Клієнтом вартості послуг, та сумою фактичних витрат, понесених Експедитором під час виконанні доручення Клієнта.

п. 4.2.2. договору У разі необхідності переадресування вагонів та/або відправки об`їзними шляхами під час організації перевезення на умовах цього договору, Клієнт відшкодовує Експедитору всі пов`язані з цим витрати: зберігання в місцях загального використання, плата за користування, видача довідок, маневрові роботи, оформлення переадресації, додатковий тариф на залізничне перевезення та інші витрати. Додатковий тариф на залізничні перевезення включається у вартість послуг Експедитора під час розрахунку винагороди Експедитора. Також Клієнт сплачує Експедитору винагороду 3% від суми витрат, понесених Експедитором під час переадресації вагонів.

Відповідно до п. 4.3. договору за погодженням з Експедитором Клієнт щодобово здійснює оплату послуг за фактом понесених витрат Експедитором на підставі оперативних Звітів.

Згідно з п. 8.1 договору в редакції додаткової угоди №18 від 02.12.2021 даний Договір вступає в дію з моменту його підписання і діє до 30 червня 2025 року.

У період з лютого 2022 року до квітня 2022 року позивач надав відповідачеві послуги за договором на загальну суму 33 795 728,72 грн, про що свідчать такі акти виконаних робіт згідно з договором транспортно-експедиторського обслуговування № 1-05/09-17 від 08.09.2017, з урахуванням корегувальних актів:

- № 14/22 від 14 лютого 2022 року на суму 10 574 074,52 грн (з урахування часткової оплати, за даними позивача) на суму 715 764,37 грн); № 15/22 від 14 лютого 2022 року на суму 1 657 664,50 грн; № 16/22 від 14 лютого 2022 року на суму 6 526 695,43 грн; № 04/22-П від 14 лютого 2022 року на суму 4921,48 грн; № 17/22 від 21 лютого 2022 року на суму 2 308 730,45 грн; № 18/22 від 21 лютого 2022 року на суму 2 484 571,61 грн; № 19/22 від 21 лютого 2022 року на суму 579 259,80 грн; № 20/22 від 21 лютого 2022 року на суму 46 200,00 грн; № 21/22 від 28 лютого 2022 року на суму 2 738 879,53 грн; № 22/22 від 28 лютого 2022 року на суму 288 558,35 грн; № 23/22 від 28 лютого 2022 року на суму 3 300 261,57 грн; № 05/22-П від 28 лютого 2022 року на суму 1 513 871,00 грн; № 06/22-П від 28 лютого 2022 року на суму 3 817 210,00 грн; № 24/22 від 15 березня 2022 року на суму 306 021,51 грн; № 25/22 від 15 березня 2022 року на суму 1 248 278,36 грн; № 26/22 від 15 березня 2022 року на суму 73 373,78 грн; № 27/22 від 22 березня 2022 року на суму 217 317,01 грн; № 28/22 від 22 березня 2022 року на суму 220 284,65 грн; № 29/22 від 22 березня 2022 року на суму 1 500 197,03 грн; № 30/22 від 22 березня 2022 року на суму 268 840,97 грн; № 31/22 від 31 березня 2022 року на суму 31 841,94 грн; № 32/22 від 31 березня 2022 року на суму 629 611,37 грн;

- коригувальним актом № 32/22/1 до акту виконаних робіт № 23/22 від 31 березня 2022 року за вирахуванням - 93 468,55 грн; № 07/22-П від 31 березня 2022 року на суму 723 896,00 грн; коригувальним актом № 31/22/1 до акту виконаних робіт № 22/22 від 31 березня 2022 року за вирахуванням - 69 559,07 грн; № 33/22 від 31 березня 2022 року на суму 44 700,35 грн; коригувальним актом № 34/22 до акту виконаних робіт № 29/22 від 22.03.2022 за вирахуванням - 55 905,50 грн; № 35/22 від 30 квітня 2022 року на суму 483 651,22 грн; № 36/22 від 30 квітня 2022 року на суму 129 089,26 грн; № 37/22 від 30 квітня 2022 року на суму 692 501,75 грн; № 38/22 від 30 квітня 2022 року на суму 338,05 грн; коригувальним актом № 40/22 від 31 травня 2022 року до акту № 30/22 за вирахуванням - 3261,89 грн; № 08/22-П від 30 квітня 2022 року на суму 1 462 130,50 грн.

Згідно з п. 3.1.5 договору клієнт зобов`язується приймати та затверджувати (підписувати) Звіти/Акти виконаних робіт Експедитора протягом 3-х банківських днів з дати отримання від Експедитора. У разі виникнення розбіжностей за Звітом/Актом виконаних робіт, Клієнт зобов`язаний затвердити (підписати) Звіт/Акт виконаних робіт (у той самий строк) з розбіжностями та обов`язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей. У випадку несвоєчасного повернення Клієнтом (протягом 5-ти банківських днів з дати отримання від Експедитора Звіту/Акту виконаних робіт) на адресу Експедитора затвердженого (підписаного) Звіту/Акту виконаних робіт та/або без додатку документів, які підтверджують повноваження особи, яка затвердила Звіт/Акт виконаних робіт, Звіт/Акт виконаних робіт Експедитора вважається прийнятим Клієнтом без будь-яких зауважень та заперечень.

За порушення Клієнтом зобов`язань, передбачених п. 5.3 та розділом 4 цього договору в частині розрахунків, Клієнт сплачує Експедитору за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня (п. 5.2. Договору).

Супровідним листом №216 від 19.05.2022 вказані акти за лютий-квітень 2022 року та додатки до них надіслані на узгодження відповідачеві, про що свідчать опис вкладення у цінний лист від 22.06.2022, накладна АТ «УКРПОШТА» № 396 від 22.06.2022 та фіскальний чек АТ «УКРПОШТА» від 22.06.2022.

Вказані акти підписані відповідачем без зауважень.

Оскільки відповідач не висловив зауважень щодо вказаних актів, то відповідно до п. 3.1.5 Договору, ці акти вважаються погодженими.

Докази оплати вартості транспортно-експедиторських послуг на суму 33 795 728,72 грн за вищепереліченими актами в матеріалах справи відсутні.

За порушення відповідачем зобов`язань в частині розрахунків за договором транспортного експедирування № 1-05/09-17 від 08.09.2017 щодо своєчасної та повної оплати вартості послуг позивач на підставі п. 5.2 вказаного договору нараховує відповідачу пеню за вказаними вище актами за загальний період з 14.02.2022 до 01.12.2022 в сумі 8 286 690,15 грн, стягнення якої стало предметом розгляду даної справи.

Дослідивши обставини справи та надані докази, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Правовідносини сторін є господарськими, що випливають з договору транспортного експедирування.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Аналогічні положення закріплені в ст. 509 Цивільним кодексом України (далі ЦК України).

Правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні врегульовано зокрема Законом України «Про транспортно-експедиторську діяльність».

Транспортно-експедиторська послуга робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування (стаття 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність»).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність», яка кореспондується з ч. 1 ст. 929 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) та ст. 316 Господарського кодексу України (надалі ГК України), за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Згідно з абз. 2, 3 ч. 1 ст. 929 ЦК України договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 929 ЦК України умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.

Стаття 931 ЦК України встановлює плату за договором транспортного експедирування. Так, розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.

За приписами статті 9 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.

Відповідно до абз. 2 ст. 12 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» клієнт зобов`язаний у порядку, передбаченому договором транспортного експедирування, сплатити належну плату експедитору, а також відшкодувати документально підтверджені витрати, понесені експедитором в інтересах клієнта в цілях виконання договору транспортного експедирування.

Як зазначалось вище, між сторонами укладено договір транспортного експедирування № 1-05/09-17 від 08.09.2017, за умовами якого (п. 1.1) відповідач доручив, а позивач, в порядку та на мовах цього Договору та Додатків до нього, зобов`язався за дорученням відповідача, за винагороду та за його рахунок надати відповідачеві послуги, передбачені п. 1.2 цього Договору.

Такими послугами, згідно з п. 1.2 договору, є транспортно-експедиторські послуги з організації позивачем перевезення вантажів відповідача залізницями України та країн СНД у власних (орендованих) вагонах або вагонах, що перебувають в управлінні позивача на інших законних підставах.

Згідно з п. 1.3 договору вартість послуг Експедитора визначається розділом 4 цього договору.

Так, за умовами п. 4.2. договору вартість послуг Експедитора, виходячи зі специфіки перевезення (маршрут, вантаж) та виду рухомого складу, обумовлюються в Додатках до цього Договору, які підписуються уповноваженими особами обох Сторін.

- п. 4.2.1. договору Винагорода Експедитора визначається як різниця між сумою, обумовленою з Клієнтом вартості послуг, та сумою фактичних витрат, понесених Експедитором під час виконанні доручення Клієнта.

- п. 4.2.2. договору У разі необхідності переадресування вагонів та/або відправки об`їзними шляхами під час організації перевезення на умовах цього договору, Клієнт відшкодовує Експедитору всі пов`язані з цим витрати: зберігання в місцях загального використання, плата за користування, видача довідок, маневрові роботи, оформлення пере адресації, додатковий тариф на залізничне перевезення та інші витрати. Додатковий тариф на залізничні перевезення включається у вартість послуг Експедитора під час розрахунку винагороди Експедитора. Також Клієнт сплачує Експедитору винагороду 3% від суми витрат, понесених Експедитором під час переадресації вагонів.

При цьому, згідно з п. 4.3. договору за погодженням з позивачем відповідач щодобово здійснює оплату послуг за фактом понесених витрат позивачем на підставі оперативних Звітів.

Судом встановлено та підтверджується матеріали справи, що позивачем надано послуги транспортно-експедиційного обслуговування за договором № 1-05/09-17 від 08.09.2017 за період з лютого 2022 року до квітня 2022 року на загальну суму 33 795 728,72 грн.

За результатами наданих послуг позивачем виставлені відповідачу до підписання акти виконаних робіт, які перелічені вище.

Акти виконаних робіт разом із звітами до них 22.06.2022 надіслані позивачем відповідачу із супровідним листом за № 216 від 19.05.2022.

Надсилання актів відповідачеві підтверджується описом вкладення у цінний лист від 22.06.2022, накладною АТ «УКРПОШТА» № 396 від 22.06.2022 та фіскальним чеком АТ «УКРПОШТА» від 22.06.2022.

Згідно з п. 3.1.5 договору клієнт зобов`язується приймати та затверджувати (підписувати) Звіти/Акти виконаних робіт Експедитора протягом 3-х банківських днів з дати отримання від Експедитора. У разі виникнення розбіжностей за Звітом/Актом виконаних робіт, Клієнт зобов`язаний затвердити (підписати) Звіт/Акт виконаних робіт (у той самий строк) з розбіжностями та обов`язковим письмовим обґрунтуванням розбіжностей. У випадку несвоєчасного повернення Клієнтом (протягом 5-ти банківських днів з дати отримання від Експедитора Звіту/Акту виконаних робіт) на адресу Експедитора затвердженого (підписаного) Звіту/Акту виконаних робіт та/або без додатку документів, які підтверджують повноваження особи, яка затвердила Звіт/Акт виконаних робіт, Звіт/Акт виконаних робіт Експедитора вважається прийнятим Клієнтом без будь-яких зауважень та заперечень.

У матеріали справи надані підписані без будь-яких зауважень акти виконаних робіт з боку відповідача, у зв`язку із чим, виходячи з умов п. 3.1.5. Договору, суд робить висновок, що вони є погодженими.

Таким чином позивачем доведено виконання своїх зобов`язань щодо надання послуг з транспортного експедирування за період лютий-квітень 2022 року на загальну суму 33 795 728,72 грн.

За умовами п. 4.3. договору за погодженням з позивачем відповідач щодобово здійснює оплату послуг за фактом понесених витрат Експедитором на підставі оперативних Звітів.

Дату отримання відповідачем актів/звітів встановити не вбачається можливим через відсутність повідомлення про вручення поштового відправлення, а також через відсутність в системі даних щодо поштового відправлення № 393 за результатами його відстеження на офіційному сайті УКРПОШТИ.

Оскільки фактичну дату отримання відповідачем актів/звітів встановити неможливо, суд виходить з загальних нормативів пересилання поштових відправлень та умов п. 3.1.5 Договору щодо строків погодження актів/звітів наданих послуг.

Так, відповідно до ч. 1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку):

1) місцевої - Д+2, пріоритетної - Д+1;

2) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+2;

3) між районними центрами різних областей України (у тому числі для міст обласного підпорядкування) - Д+4, пріоритетної - Д+3;

4) між іншими населеними пунктами різних областей України - Д+5, пріоритетної - Д+4,

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

2. При пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

3. При пересиланні посилок без оголошеної цінності масою до 10 кілограмів зазначені в пункті 1 цього розділу нормативні строки пересилання збільшуються на два дні.

4. Пересилання міжнародних поштових відправлень (листів, карток, бандеролей, секограм) на території України здійснюється у нормативні строки, установлені для внутрішніх поштових відправлень.

Отже, враховуючи день подання поштового відправлення № 396 до пересилання 22.06.2022, до якого додаються 5 днів, протягом яких пересилається поштове відправлення (п. 4 ч. 1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень), та 5 банківських днів з моменту отримання акту/звіту на підписання та повернення акту/звіту (п. 3.1.5 Договору): 22.06.2022 + 5 днів + 5 банківських днів = 04.07.2022 (крайній день погодження та повернення актів).

Отже, беручи до уваги умови п. 4.3. Договору, днем оплати за спірними актами, з урахуванням дати їх погодження, є 05.07.2022.

У свою чергу відповідач належним чином свої зобов`язання щодо своєчасної оплати за вказаними актами не виконав.

Невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором в частині оплати за послуги транспортно-експедиційного обслуговування стало підставою звернення позивача до суду про стягнення з відповідача пені за загальний період з 14.02.2022 до 01.12.2022 в розмірі 8 286 690,15 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що матеріали справи містять належні та достатні докази на підтвердження належного виконання позивачем зобов`язань з надання послуг транспортно-експедиційного обслуговування за договором № 1-05/09-17 від 08.09.2017 за період лютий-квітень 2022 року на загальну суму 33 795 728,72 грн, відповідні докази, зазначені вище, приєднано до матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

У справі, що розглядається, спір виник з приводу несвоєчасної оплати відповідачем вартості наданих послуг за договором транспортного експедирування в розмірі 33 795 728,72 грн.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Пункт 1 статті 612 ЦК України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору у визначені строки не оплатив надані послуги.

У зв`язку з тим, що відповідач припустився прострочення з оплати послуг позивач просить суд стягнути з відповідача пеню за загальний період з 14.02.2022 до 01.12.2022 в розмірі 8 286 690,15 грн.

Пунктом 1 ст. 216 ГК України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 ГК України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Так, за умовами укладеного між сторонами Договору (п. 5.2) за порушення відповідачем зобов`язань, передбачених п. 5.3 та розділом 4 цього Договору в частині розрахунків, відповідач сплачує позивачу за кожен день прострочення пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок позивача щодо пені, суд вважає його виконаним неправильно, оскільки позивачем не враховано обставини надсилання спірних актів/звітів на погодження відповідачеві лише 22.06.2022, при тому що розрахунок ним здійснюється з дати самого акту, коли відповідач не міг бути обізнаний щодо вартості послуг за фактом понесених витрат, яку він має оплатити.

Таким чином, виходячи з крайньої дати узгодження актів (04.07.2022) та строку оплати за надані послуги (05.07.2022), суд вважає, що пеню слід обраховувати з 06.07.2022: а саме:

- акт виконаних робіт № 14/22 від 14.02.2022 на суму 10 574 074,52 грн, (з урахування часткової оплати на суму 715 764,37 грн); акт виконаних робіт № 15/22 від 14.02.2022 на суму 1 657 644,50 грн; акт виконаних робіт № 16/22 від 14.02.2022 на суму 6 526 695,43 грн; акт виконаних робіт № 04/22-П від 14.02.2022 на суму 4 921,48 грн. Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Загальна сума вартості послуг за цими актами складає 8 905 025,78 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 14.08.2022, отже сума пені становить 487 946,62 грн;

- акт виконаних робіт № 17/22 від 21.02.2022 на суму 2 308 730,45 грн; акт виконаних робіт № 18/22 від 21.02.2022 на суму 2 484 571,61 грн; акт виконаних робіт № 19/22 від 21.02.2022 на суму 579 259,80 грн; акт виконання робіт № 20/22 від 21.02.2022 на суму 46 200,00 грн. Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Сума заборгованість за цими актами складає - 5 418 761,86 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 21.08.2022, отже сума пені становить 348 879,19 грн;

- акт виконаних робіт № 21/22 від 28.02.2022 на суму 2 738 879,53 грн.; акт виконаних робіт № 22/22 від 28.02.2022 на суму 218 999,29 грн. (з урахуванням Коригувального акту № 31/22/1 до акту виконаних робіт № 22/22 від 31.03.2022); акт виконаних робіт № 23/22 від 28.02.2022 на суму 3 206 793,02 грн. (з урахуванням Коригувального акту № 32/22/1 до акту виконаних робіт № 23/22 від 31.03.2022); акт виконаних робіт № 05/22-П від 28.02.2022 на суму 1 513 871,00 грн; акт виконаних робіт № 06/22-П від 28 лютого 2022 р. на суму 3 817 210,00 грн. Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Сума заборгованість за цими актами складає 25 095 752,84 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 28.08.2022, отже сума пені становить 1 856 398,16 грн;

- акт виконаних робіт № 24/22 від 15.03.2022 на суму 306 021,51 грн; акт виконаних робіт № 25/22 від 15.03.2022 на суму 1 248 278,36 грн; акт виконаних робіт № 26/22 від 15.03.2022 на суму 73 373,78 грн. Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Сума заборгованість за цими актами складає 1 627 673,65 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 15.09.2022, отже сума пені становить 160 537,68 грн;

- акт виконаних робіт № 27/22 від 22.03.2022 на суму 217 317,01 грн; акт виконаних робіт № 28/22 від 22.03.2022 на суму 220 284,65 грн; акт виконаних робіт № 29/22 від 22.03.2022 на суму 1 444 291,53 грн (з урахуванням Коригувального акту № 24/22 до акту виконаних робіт № 29/22 від 30.04.2022). Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Сума заборгованість за цими актами складає 1 881 893,19 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 22.09.2022, отже сума пені становить 203 656,93 грн;

- акт виконаних робіт № 30/22 від 31.03.2022 на суму 268 840,97 грн; акт виконаних робіт № 31/22 від 31.03.2022. на суму 31 841,94 грн; акт виконаних робіт № 32/22 від 31.03.2022 на суму 629 611,37 грн; акт виконаних робіт № 07/22-П від 31.03.2022 на суму 723 896,00 грн. Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Сума заборгованість за цими актами складає 1 385 349,31 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 01.10.2022, отже сума пені становить 199 409,24 грн;

- акт виконаних робіт № 33/22 від 30.04.2022 на суму 44 700,35 грн; акт виконаних робіт № 36/22 від 30.04.2022 на суму 129 089,26 грн; акт виконаних робіт № 37/22 від 30.04.2022 на суму 692 501,75 грн; акт виконаних робіт № 38/22 від 30.04.2022 на суму 338,05 грн. Дані акти підписані обома сторонами та вважаються узгодженими. Сума заборгованість за цими актами складає 1 350 280,63 грн; період обрахування пені з 06.07.2022 до 30.10.2022, отже сума пені становить 216 414,84 грн;

- акт виконаних робіт № 08/22-П від 30.04.2022 на суму 1 462 130,50 грн. акт вважається узгодженим; період обрахування пені з 06.07.2022 до 01.12.2022, отже сума пені становить 298 434,86 грн.

Отже, здійснивши перерахунок за спірними актами, виходячи з дати їх узгодження відповідачем та строку оплати, суд вважає обґрунтованою сумою пені 3 771 677,52 грн, яка підлягає стягненню.

Відповідач свої заперечення, викладені у відзиві, належними доказами не обґрунтував, контррозрахунку не надав. Посилання відповідача на те, що сторонами не було погоджено ціну (вартість) послуг, є безпідставними, оскільки розділом 4 Договору обумовлено як саме визначається вартість послуг. Акти/звіти виконаних робіт відповідачем підписані без зауважень.

Отже, відповідачем не подано, ані обґрунтованих заперечень вимогам позивача, ані доказів сплати боргу, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені в розмірі 3 771 677,52 грн, які підлягають задоволенню.

Щодо доводів відповідача про зменшення пені на підставі статті 551 ЦК України.

За змістом ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу; ступеню виконання зобов`язання боржником; причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідки) тощо.

При цьому, зменшення розміру заявленого до стягнення штрафу є правом суду, за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення штрафу.

Зокрема, така позиція викладена Постанова Касаційного господарського суду Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №911/1351/17.

Виходячи з обставин даної справи, суд не вбачає підстав, визначених у статі 551 ЦК України, зменшення пені, з огляду на те, що позов задоволено частково, розрахунок пені проведено судом з урахуванням вимог чинного законодавства та умов укладеного сторонами договору, а розмір пені не є завищеним щодо основної суми заборгованості, відповідно відсутні підстави зменшення розміру пені.

Також, відповідач просить розстрочити виконання рішення на 12 (дванадцять) місяців, посилаючись на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України місто Маріуполь, в якому було розташоване та здійснювало основну діяльність підприємство відповідача, окуповане; через обстріли знищено офісні та виробничі приміщення, втрачено доступ до вагонів, тепловозів у кількості більше ніж 1000 одиниць, що перебували у власності відповідача. Незважаючи на це, вказує відповідач, підприємство намагається відновлювати та здійснювати господарську діяльність, виконувати фінансові зобов`язання перед бюджетом, підтримує та сплачує заробітну плати працівникам, яким вдалося виїхати з окупованої території, відповідно будь-яке додаткове фінансове навантаження на підприємство позбавить його можливості підтримувати працівників, які фактично втратили свої робочі місця та домівки. Також додає, що вказані обставини призвели до значного зменшення обсягів вантажів, експедирування яких здійснювалося відповідачем, та за сукупністю всіх чинників за результатами 2022 року підприємство отримало чисті збитки у розмірі 278 446 000,00 грн, за 1 квартал 2023 року 8 141 000,00 грн. Звертає увагу на те, що основним видом діяльності підприємства відповідача була перевалка вантажів у морських портах України, які на цей час не мають можливості повноцінно працювати внаслідок воєнних дій. Одним з основних портів, в якому здійснювалась перевалка вантажів відповідачем, був Маріупольський морський торгівельний порт, який розташований на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч. 1 ст. 239 ГПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Суд зазначає, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки повинні визначатись господарським судом.

Питання про задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду вирішується судом в кожному конкретному випадку, виходячи з особливого характеру обставин справи, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення. Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника і для стягувача.

Відповідно до ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

На підтвердження своїх доводів, відповідач надав: копії балансу та звіту про фінансові результати за 2022 рік та за перший квартал 2023 року, виробничі результати за третій квартал і 9 місяців 2022 року, виробничі результати за 4-й квартал і 12 місяців 2022 року, копію листа Запорізької обласної прокуратури № 11-р від 15.07.2022, копію довідки про штатну чисельність ТОВ «Метінвест-Шіппінг», копію довідки № 09/5 від 25.08.2023 щодо кількості працівників підприємства, які були призвані до лав ЗСУ.

Вирішуючи питання надання відповідачу розстрочки виконання рішення суду у даній справі, проаналізувавши надані відповідачем докази та письмові пояснення в їх сукупності, беручи до уваги матеріальний стан відповідача та воєнний стан в Україні, зважаючи на те, що відповідач частково здійснював оплату боргу та намагається відновити свою господарську діяльність, враховуючи баланс інтересів обох сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання відповідача та розстрочення виконання рішення суду у даній справі щодо стягнення пені в розмірі 3 771 677,52 грн на два місяці з дня ухвалення рішення у даній справі, шляхом сплати відповідачем коштів у розмірі 3 771 677,52 грн рівними частинами за наступним графіком: до 11.10.2023 1 885 838,76 грн; до 11.11.2023 1 885 838,76 грн.

При цьому, сума судового збору не підлягає розстроченню.

Відповідно до ст. 123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У порядку ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 123, 129, 233, 238, 239, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, каб. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 31158623) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2; ідентифікаційний код юридичної особи 40637393) пеню за договором транспортно-експедиторського обслуговування №1-05/09-17 від 08.09.2017 в розмірі 3 771 677,52 грн (три мільйони сімсот сімдесят одна тисяча шістсот сімдесят сім гривень 52 коп.). Видати наказ.

Розстрочити виконання рішення строком на два місяці з дня ухвалення рішення у даній справі, шляхом сплати відповідачем коштів у розмірі 3 771 677,52 грн рівними частинами за наступним графіком: до 11.10.2023 1 885 838,76 грн; до 11.11.2023 1 885 838,76 грн. Видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Метінвест-Шіппінг» (69008, м. Запоріжжя, Південне шосе, буд. 72, каб. 5; ідентифікаційний код юридичної особи 31158623) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Лоджистікс» (03150, м. Київ, вул. Ділова, буд. 5, корп. 2; ідентифікаційний код юридичної особи 40637393) витрати зі сплати судового збору в розмірі 56 575,16 грн (п`ятдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят п`ять гривень 16 коп.). Видати наказ.

В іншій частині позову про стягнення пені в розмірі 4 515 012,63 грн відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.09.2023.

Суддя І. С. Горохов