ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення зустрічної позовної заяви без руху

07.09.2023м. ДніпроСправа № 904/11028/15 (904/3869/23)

Суддя Первушин Ю.Ю., розглянувши матеріали

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, )

до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, місто Київ, вулиця Антоновича, 127, )

про витребування рухомого майна з чужого незаконного володіння

у справі

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, )

про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном

в межах справи №904/11028/15

за заявою Фізичної особи-підприємця Петренко Валерія Миколайовича, с.Бережинка, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, )

про визнання банкрутом

Без участі (виклику) учасників справи.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ) про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном.

Позовна заява подана в межах справи №904/11028/15 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" (53000, Дніпропетровська область, Криворізький район, село Надеждівка, вулиця Шевченка, будинок 36, ).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 11.09.2023 о 15:00 год.

25.08.2023 через систему "Електронний суд" від відповідача надійшов зустрічний позов до позивача, у якому відповідач просить суд витребувати у ОСОБА_1 рухоме майно.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.08.2023 справу №904/11028/15(904/3869/23) передано на розгляд судді Первушина Ю.Ю.

В період з 21.08.2023 по 01.09.2023 суддя Первушин Ю.Ю. перебував у щорічній основній відпустці.

Після виходу судді з відпустки, суд перевіривши матеріали зустрічної позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення зустрічного позову без руху з огляду на таке.

Пунктом 3 частини 2 статті 46 ГПК України передбачено, що відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Питання пред`явлення зустрічного позову врегульовано статтею 180 ГПК України, а саме відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову. Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. Зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу. До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною четвертою цієї статті, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Отже, право відповідача подати до позивача зустрічний позов для його спільного розгляду з первісним позовом не є абсолютним. Таке право може бути реалізовано за умови дотримання загальних правил подання позовів, а також правил пред`явлення зустрічних позовів, установлених процесуальним законодавством. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 43 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №910/2987/18 від 20.03.2019.

Предметом позову у даній зустрічній позовній заяві є витребування рухомого майна.

Так, положеннями статей 162, 164 ГПК України встановлено вимоги до позовної заяви та додатків до неї.

Однак зазначені вимоги позивач за зустрічним позовом (відповідач за первісним позовом) дотримав не в повному обсязі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 ГПК України, до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 2684,00 грн) і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не більше 939400,00 грн).

Судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов`язаннях - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що ТОВ "Мік" заявив майнову вимогу, яка підлягає оплаті судовим збором згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" в розмірі 1,5% від ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (не менше 2684,00 грн).

Позивач за зустрічним позовом визначив ціну позову у сумі 46 012 094,75 грн.

За таких обставин, за подання зустрічної позовної заяви позивач мав сплатити судовий збір у розмірі 690 181,42 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, до останньої позивачем не додано доказів сплати судового збору за її подання.

Водночас, до зустрічної позовної заяви позивач додав клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Клопотання обґрунтовує наявністю підстав для звільнення ТОВ "Мік" від сплати судового збору. Така позиція мотивована тим, що накладено арешт на кошти на банківських рахунках ТОВ "МІК", в тому числі на кошти, що призначені для виплати заробітної плати працівникам ТОВ "МІК", виробнича діяльність ТОВ "МІК" повністю припинена у грудні 2014 року, ТОВ "МІК" втратило контроль над рухомим майном, яке може бути використане для сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

Позивач зазначає, що згідно частини 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті. Оскільки у ТОВ "МІК" відсутній будь-який дохід від виробничої діяльності протягом більше 8 (восьми) років, кошти на банківських рахунках арештовані та суд через недобросовісну поведінку арбітражного керуючого відмовив у скасуванні їх арешту, рухоме майно ТОВ "МІК" незаконно утримується невідомими особами у різних приміщеннях у місті Кривий Ріг і заходи щодо його повернення з чужого незаконного володіння не увінчалися успіхом, наявні підстави для звільнення ТОВ "МІК" від сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви у справі № 904/11028/15(904/3869/23) з метою забезпечення права Товариства на доступ до правосуддя і отримання ефективного судового захисту порушених прав.

Розглянувши зазначене клопотання, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 вказаного Закону можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі № 940/2276/18).

У даному випадку предметом спору у справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Справа №904/11028/15(904/3869/23) до вищевказаних категорій справ не належить.

Слід зазначити, що встановлений у статті 8 Закону України "Про судовий збір" перелік умов, для звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є вичерпним.

Суд зазначає, що перебування боржника в процедурі банкрутства не є безумовною підставою для звільнення від сплати судового збору чи зменшення розміру сплати судового збору.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що здійснюючи свої конституційні обов`язки, господарські суди повинні дотримуватися принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Враховуючи положення статті 129 Конституції України, а також положення статті 5 Закону України "Про судовий збір", господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні в тому числі й у питанні зменшення чи звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для звільнення позивача від сплати судового збору та зменшення розміру сплати судового збору.

Відмова у задоволенні клопотанні про звільнення від сплати судового збору у цій справі не може вважатися обмеженням доступу до суду у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Креуз проти Польщі від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Водночас, суд зауважує, що "право на суд" не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, включно з фінансовими. Так, інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовуватися накладенням фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Саме по собі посилання скаржника на неможливість сплатити судовий збір у зв`язку з негативним фінансовим станом та інші наведені позивачем обставини, не є підставою для звільнення від сплати судового збору в силу приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Також, господарський суд зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 статті 172 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Відповідно до вимог "Правил надання послуг поштового зв`язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв`язку.

За приписами п.п. 59, 61 зазначених вище Правил внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля.

Таким чином, належним доказом відправлення копії позовної заяви та доданих до неї документів учасникам справи є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі.

Всупереч наведеним вимогам процесуального законодавства позивач не надав суду належних та допустимих доказів, а саме оригіналів описів вкладення, фіскальних чеків або квитанцій на підтвердження направлення позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу та третій особі, а отже, позивачем не виконані приписи Господарського процесуального кодексу України щодо долучення до позовної заяви доказів відправлення відповідачам позовної заяви та доданих до неї документів.

Дана обставина є суттєвою, оскільки статтею 165 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача надати відзив після одержання ухвали про відкриття провадження у справі та надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву.

При цьому, судом не беруться до уваги додані позивачем до зустрічної позовної заяви скріншот від 24.08.2023 на підтвердження факту направлення зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів на електронні адреси відповідача та третьої особи з огляду на наступне.

Суд зазначає, що згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 17.12.2020 зі справи №911/4670/13, чинне господарське процесуальне законодавство чітко визначає коло випадків, коли копії заяви, скарги чи клопотання разом з копіями доданих до них документів мають надсилатися учасникам справи саме листом з описом вкладення і наразі такі випадки стосуються виключно позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги.

Також, вказаний правовий висновок, щодо необхідності направлення позовної заяви, апеляційної скарги та касаційної скарги учасникам справи саме листом з описом вкладення наведений зокрема, в ухвалах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 29.08.2022 у справі №910/13820/21, від 16.01.2023 у справі №910/21388/21.

Отже, господарським судом встановлено, що позивачем не додано доказів, які підтверджують відправлення учасникам справи копії зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення, що є порушенням вимог пункту 2 частини 1 статті 164 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, позовна заява ТОВ "Мік" подана без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до частин 1, 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За наведених обставин та правових норм, суд дійшов висновку про залишення зустрічної позовної заяви без руху та встановлення строку для усунення виявлених судом недоліків.

Керуючись статтями 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мік" залишити без руху.

Запропонувати Товариству з обмеженою відповідальністю «Мік» протягом семи днів з дня вручення ухвали суду усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- докази доплати судового збору у розмірі 690181,42 грн.

- докази, які підтверджують відправлення всім учасникам справи копії зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів листом з описом вкладення;

Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом Товариству з обмеженою відповідальністю "Мік", що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з - 07.09.2023 та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Ю. Первушин