ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023м. ДніпроСправа № 904/1251/23

за позовом Криворізької центральної окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Лозуватської сільської ради, с. Лозуватка, Дніпропетровська обл.

до Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська обл.

про визнання недійсною додаткової угод та стягнення грошових коштів

Суддя Золотарьова Я.С.

Секретар судового засідання Мазнов Д.С.

Представники:

від прокуратури Мусієнко А.О. посвідчення прокурор

від позивача не з`явився

від відповідача не з`явився

ПРОЦЕДУРА

Криворізька центральна окружна прокуратура в інтересах держави в особі позивача: Лозуватської сільської ради звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" та просить суд:

1. Визнати недійсною додаткову угоду № 1 від 11.02.2022 до Договору № 23 від 04.02.2022, укладену між Лозуватською сільською радою та ПП «НАФТАТРАНССЕРВІС»;

2. Стягнути з ПП «НАФТАТРАНССЕРВІС» грошові кошти у розмірі 40 278,10 грн. (сорок тисяч двісті сімдесят вісім грн., 10 копійок) на розрахункові рахунки Лозуватської сільської ради ().

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 30.03.2023.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.03.2023 підготовче засідання відкладено на 20.04.2023.

20.04.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву та клопотання про поновлення строків на його подання.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 20.04.2023 підготовче засідання відкладено на 15.05.2023.

09.05.2023 позивач надав пояснення по справі.

10.05.2023 прокуратура надала відповідь на відзив.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 15.05.2023 підготовче засідання відкладено на 13.06.2023.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.06.2023 підготовче засідання відкладено на 04.07.2023.

26.06.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення (електронна копія).

29.06.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення.

04.07.2023 від Криворізької центральної окружної прокуратури надійшли заперечення на письмові пояснення.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2023 закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 10.08.2023.

Протокольною ухвалою від 10.08.2023 в засіданні оголошено перерву до 30.08.2023.

30.08.2023 відповідач подав заяву про відкладення судового засідання та заяву із викладенням своєї позиції у судових дебатах. Заява мотивована тим, що представник відповідача перебуває на лікарняному та не має можливості прибути в судове засідання. Суд відхилив заяву про відкладення судового засідання, оскільки відповідачем не надано доказів на підтвердження обставин, на які він посилається. Крім того, відповідач не був позбавлений права направити в судове засідання іншого уповноваженого представника або керівника.

У судовому засіданні 30.08.2023 продовжено розгляд справи по суті: заслухано виступ прокурора, встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи.

Під час судових дебатів прокурор просив позов задовольнити повністю, з підстав, викладених у заявах по суті.

У судовому засіданні 30.08.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частини.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція прокурора

Прокурор вказує про те, що порушенням інтересів держави полягає у тому, що сторонами закупівлі під час проведення закупівлі бензину та дизельного палива порушено вимоги чинного законодавства, принципи ефективного та прозорого здійснення закупівлі, принципи максимальної ефективності та економії, що спричинило безпідставне витрачання коштів Лозуватської територіальної громади, нераціональне та неефективне їх використання.

Прокурор звертався до позивача з листами, але позивач протягом розумного строку не звернувся до суду з відповідним позовом.

Прокурор наполягає на тому, що додаткова угода №1 від 11.02.2022 до Договору № 23 від 04.02.2022, укладена в порушення вимог чинного законодавства України та є недійсною, оскільки на момент підписання договору сторонами були погоджені всі істотні умови, в тому числі, ціна за одиницю товару.

Втім, відповідачем вже через тиждень після укладення основного Договору, було укладено додаткову угоду №1 від 11.02.2022, якою збільшено ціну за одиницю товару та скорочено обсяги поставки.

Підстави для внесення змін до істотних умов договору про закупівлю передбачені виключно положеннями статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Прокурор вказує, що сторонами договору не надано жодного документального підтвердження об`єктивних обставин, що могли стати підставами для збільшення ціни, оскільки відсутнє належне підтвердження Постачальником факту коливання цін на ринку.

Як підставу для укладення Додаткової угоди №1 відповідачем надано Висновок Криворізького представництва Дніпропетровської ТПП № 34 від 10.02.2022.

Але Прокурор зазначає, що не будь-який висновок уповноваженого органу про ціну товару на ринку є належним підтвердженням та підставою для зміни ціни у договорі після його підписання, а лише який містить інформацію про коливання ціни такого товару на ринку.

Висновок № 34 не міг слугувати належним та достатнім підтвердженням коливання цін, оскільки у вказаному висновку міститься лише інформація щодо середньої роздрібної вартості нафтопродуктів (реалізація на АЗС) на внутрішньому ринку України станом на одну календарну дату 08.02.2022, проте не міститься жодної інформації про коливання ціни палива на ринку.

За відсутності належного документального підтвердження Постачальником коливання цін, ціна, погоджена в Договорі, не може змінюватися, а самі по собі положення ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» не є достатньою підставою для зміни ціни.

Укладення додаткової угоди № 1 від 11.02.2022 не відповідає також вимогам тендерної документації. Дії сторін договору щодо необґрунтованого продовження строку поставки товару шляхом укладення додаткової угоди суперечать меті Закону України «Про публічні закупівлі».

Враховуючи недійсність додаткової угоди, чинною є ціна, визначена у договорі, що є підставою для стягнення з відповідача зайво сплачених грошових коштів за договором у сумі 40 278,10 грн.

Позиція позивача

10.02.2022 Постачальник надіслав на адресу сільської ради лист № 1002/04, в якому зазначив, що необхідно підвищити ціну на бензин та Дизельне паливо (Євро) за договором, оскільки відбулося коливання цін на ринку нафтопродуктів, та долучив висновок Криворізького представництва Дніпропетровської торгово-промислової палати від 10.02.2022 № 34.

В листі було вказано, що зазначена ціна дійсна лише протягом 1 дня.

У зв`язку з гострою потребою сільської ради у забезпеченні пальним, оскільки в протилежному випадку нам би не було видано талони на пальне, 11.02.2022 було підписано додаткову угоду до договору щодо підвищення цін.

Позивач позов прокурора підтримує та просить його задовольнити.

Узагальнена позиція відповідача

На думку відповідача, Прокурор, звертаючись до суду в інтересах держави, мав обґрунтувати своє звернення не тільки виходячи з позиції замовника в рамках закупівлі- Лозуватської сільської ради, а й з позиції органу, що уповноважений здійснювати фінансовий контроль у сфері публічних закупівель -держаудитслужби.

Відповідач вважає, що Прокурор перебрав на себе повноваження контролюючого органу, який має право здійснювати контроль у сфері закупівель, та не обґрунтував належним чином підстави для представництва держави в суді.

Щодо визнання додаткової угоди № 1 від 11.02.2022 недійсною відповідач зазначає, що зміни відбулись з урахуванням п. 4.4.2 договору та у пункті 12.7 Договору сторони визначили, що зміни до істотних умов Договору можуть бути внесені із застосуванням положень ч. 5 ст.41 Закону України "Про публічні закупівлі" за взаємною згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього Договору.

Тому, на думку відповідача, зміна умов Договору відбулась за згодою обох сторін.

Також, пропонуючи збільшення ціни товару відповідач обґрунтував це висновками Криворізького представництва ТПП.

Відповідач зазначає про те, що згідно висновку № 34 від 10.02.2022 та Додаткової угоди № 1 від 10.02.2022, ціна, вказана в додатковій угоду була нижча нижньої межі цін, які вказані у відповідному висновку, а отже нижче мінімальної ринкової ціни.

Узагальнена позиція Прокурора на відзив та пояснення відповідача

Прокурор зазначає, що з метою виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Криворізька центральна окружна прокуратура повідомила Лозуватську сільську раду про наявність підстав для представництва інтересів держави та намір звернутися до суду з метою визнання недійсними Додаткових угод.

Таким чином, прокурором дотримано процедуру, передбачену ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

Також прокурор зазначив, що відповідачем не взято до уваги що у вказаній закупівлі заходи державного фінансового контролю не вживались, у зв`язку з чим у органів Держаудитслужби відсутні повноваження для звернення з відповідним позовом до суду.

На підтвердження факту коливання ціни на товар, у документі, який видає компетентна організація має бути зазначена діюча ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження, викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Окрім того, відповідач не довів виникнення у нього права змінити вартість пального, що поставляється ним за договором, у зв`язку із коливанням цін на ринку. Оскільки при зверненні до замовника з пропозиціями підвищити ціну, постачальник має обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по ціні, запропонованій замовнику на тендері, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для постачальника вочевидь невигідним. Крім того, постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції).

Крім того, лише коливання цін на ринку не може бути беззаперечною підставою для автоматичного перегляду (збільшення) погодженої сторонами ціни за одиницю товару.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Лозуватською сільською радою на веб-порталі Prozorro оприлюднено відомості про проведення закупівлі за кодом ДК 021:2015:09130000-9: Нафта і дистиляти (ідентифікатор закупівлі UА-2021-12-28-00459-b) (арк.с.28-29) з очікуваною вартістю предмету закупівлі 761 400, 00 грн, строком поставки 31 березня 2022 року, розмір, вид та умови надання забезпечення тендерних пропозицій визначені тендерною документацією.

Учасниками вказаних відкритих торгів зареєструвалися: ТОВ «М-7 Трейд», Приватне підприємство «Нафтатранссервіс» та ТОВ «Лівайн торг».

За результатами проведення електронного аукціону та розгляду тендерних пропозицій було прийнято рішення про визначення переможцем процедури закупівлі згідно предмету закупівлі.

Так, Лозуватською сільською радою проведено закупівлю № UА-2021-12-28-00459-b за результатами якої 04.02.2022 з переможцем ПП «Нафтатранссервіс» укладено договір про закупівлю № 23, предметом якого є бензин та дизельне паливо на суму 696 492, 00 грн.

Згідно з п.1.1. вказаного Договору, постачальник зобов`язується протягом 2022 року та відповідно до умов, зазначених в Договорі, передати замовнику товар на АЗС постачальника з використанням скретч-карток/талонів, а замовник зобов`язується приймати у власність Товар та повністю оплачувати його вартість (ціну) в порядку та на умовах визначених в цьому Договорі.

Згідно пункту 4.1 договору, ціна цього договору становить 696 492, 00 грн.

Сума цього Договору може бути зменшена за взаємною згодою Сторін. Замовник здійснює закупівлю в залежності від виробничої необхідності Замовника та реального фінансування (п. 4.2 договору).

Сторони дійшли згоди, що Постачальник здійснює відпуск Товару, а Замовник зобов`язується приймати у власність та оплачувати вартість Товару, по ціні яка встановлена Постачальником та визначена в специфікації до даного Договору (п. 4.3 договору).

Пунктом 4.4 визначено, що умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до належного виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків:

п.п.4.4.1. Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника;

п.п.4.4.2. Покращення якості Товару за умови, що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної у п. 4.1. Договору;

п.п.4.4.3. Зміни умов у зв`язку із застосуванням положень п. 4.5. Договору.

п.п.4.4.4. Погодження зміни ціни в Договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості Товарів), у тому числі у разі коливання ціни Товару на ринку.

4.4.5. Зміни ціни в Договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування.

Розрахунки між Постачальником та Замовником здійснюються відповідно до видаткової накладної та рахунку-фактури наданого Постачальником, шляхом оплати вартості Товару згідно Специфікації протягом 10 (десяти) робочих днів після його отримання (п. 5.2 договору).

Поставка за Договором здійснюється Постачальником цілодобово по талону з АЗС Постачальника. Талон не є засобом розрахунків/платежів між Сторонами. Талон містить інформацію про вид і об`єм нафтопродуктів, якими буде заправлений автотранспорт Замовника (п.6.1 договору). Строк поставки товару: до 31.12.2023 року (п. 6.2 договору).

Відповідно до п.12.7.6. договору, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, що передбачені згідно ч. 5 ст. 41 Закону.

Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків:

1) зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника;

2) збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на рийку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за" одиницю товару не застосовується у вішалках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії:

3) покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

4) продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю;

5) погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку;

6) ???зміни ціни в договорі про закупівлю у зв?язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування;

7) зміни встановленого згідно із законодавством органами державно статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупілю порядку зміни ціни;

8) ???зміни умов у зв?язку із застосуванням положень частини шостої статті 41 Закону.

У зв?язку з необхідністю забезпечення потреб оборони під час дії правового режиму воєнного стану в Україні або в окремих и місцевостях можуть бути змінені істотні умови договору про закупівлю (після його підписання до виконання зобов?язань сторонами в повному обсязі) замовником за яким є суб`єкт визначений у частині перший статті 2 Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", а саме: обсяг закупівлі, сума договору, строк дії договору та виконання зобов?язань щодо передання товару, виконання робіт, надання послуг.

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання і діє до « 31» грудня 2023 року, а в частини взятих на себе зобов`язань - до їх повного виконання (п.11.1 договору).

Зміни, щодо договору про закупівлю можуть вноситись у випадках згідно із ч. 5 ст. 41 Закону «Про публічні закупівлі» та шляхом оформлюються в такій самій формі, що й договір про закупівлю, а саме у письмовій формі шляхом укладення додаткового договору (угоди) (п. 12.7 договору).

До договору про закупівлю № 23 між сторонами укладено специфікацію, відповідно до якої сторони визначили, що сума за бензин А-95 (талони) становить 540 000, 00 грн та сума за дизельне паливо Євро (талони) становить 156 492, 00 грн.

Так, ціна на бензин А-95 (талони) у кількості 18 000 за одиницю становить 30, 00 грн, а ціна на дизельне паливо Євро (талони) у кількості 5 400 становить 28,98 грн.

10.02.2022 відповідач листом №1002/04 повідомив позивача, що у зв`язку із коливанням цін на ринку нафтопродуктів, на підставі п.12.7.6 договору у відповідності до п.2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» та просить змінити ціну товару у бік збільшення, а саме: Бензин А-95 (талони) (л) ціна за одиницю грн. з ПДВ 31,80 та Дизельне паливо Євро (талони) (л) ціна за одиницю грн. з ПДВ 30, 90.(арк.с.41)

До цього листа відповідач долучив висновок Криворізького представництва ТПП за результатами цінового моніторингу № 34 від 10.02.2022р.

За змістом цього висновку станом на 08.02.2022 убачається, що газ скраплений (пропан-бутан) становить роздрібну ціну 17,88-1-68 грн/л; дизельне паливо 31,00 35,30 грн/л; бензин А-90 30,95 34,99 грн/л; бензин А-95 31,95 35,84 грн/л.

Між Лозуватською сільською радою (замовник) та Приватним підприємством «Нафтатранссервіс» (постачальник) було укладено додаткову угоду № 1 від 11 лютого 2022 року (арк.с. 40), в якій сторони керуючись пунктом 2 частини 5 статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі» домовились збільшити ціну на товар не більше, як на 10% від ціни, визначеної договором та викласти Специфікацію в наступній редакції:

«Специфікація

«Бензин А-95, Дизельне паливо євро (ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник» - 09130000-9 - Нафта і дистиляти (09132000-3 Бензии; 09134200-9-Дизельне паливо)»

1.Бензин А-95 (талони) (л) у кількості 16980, Ціна за одиницю грн. з ПДВ 31,80; сума грн з ПДВ становить 539 964, 00 грн.

2.Дизельне паливо Євро (талони) (л) у кількості 5060, Ціна за одиницю грн. з ПДВ 30, 90; сума грн з ПДВ становить 156 354, 00 грн.

2. Зменшити суму Договору на 174,00 грн (сто сімдесят чотири гривні 00 коп.) з ПДВ 29,00 грн. та викласти п.4.1. в наступній редакції:

« 4.1. Загальна сума цього Договору становить 696 318,00 грн. з ПДВ (шістсот дев?яносто: шість тисяч триста вісімнадцять грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ 116 053,00 грн. (сто шістнадцять тисяч п?ятдесят три грн. 00 коп.).»

Ця додаткова угода вступає в силу з моменту ії підписання та скріплення печатками Сторін.

3. Усі інші умови Договору залишаються незмінними і Сторони підтверджують по них свої зобов`язання.

4. Дана Додаткова Угода укладена в двох примірниках - по одному для кожної Обидва примірника мають однакову юридичну силу.»

Позивачем було сплачено за поставлений товар у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №78 від 16 лютого 2022 року на суму 696 318.00 грн.

Криворізькою центральною окружною прокуратурою, до звернення до суду з вказаним позовом, спрямовано листи:

- на адресу Лозуватської сільської ради №04/59-9848ВИХ22 від 22.12.2022 та 04/59-550ВИХ23 від 19.01.2023 з повідомленням про виявлені порушення; та з метою встановлення повноти вжитих органом місцевого самоврядування заходів усунення виявлених прокурором порушень, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом. У листі прокурором детально обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави та територіальної громади та обґрунтування необхідності вжиття заходів Лозуватською сільського радою як органом, насамперед уповноваженим здійснювати функції захисту інтересів територіальної громади та держави у зазначених правовідносинах (арк.с.30-33)

Листом Лозуватської сільської ради від 03.01.2023 №5/0/2-23 повідомлено прокуратуру, що сільська рада не вживала заходів щодо визнання недійсними Додаткових угод до Договору та стягнення грошових коштів шляхом звернення з позовом до суду.

Криворізька центральна окружна прокуратура листом № 04/59-550ВИХ23 від 19.01.2023 звернулась до Криворізького представництва Дніпропетровської торгово- промислової палати з проханням надати всю наявну інформацію про рівень цін на Бензин А-95, дизельне паливо та дизельне паливо євро станом на: 04.02.2022; 08.02.2022; 11.02.2022.

Листом від 27.01.2023 №15/14-12 Криворізьке представництво Дніпропетровської торгово- промислової палати повідомило таке:

1. Бензин А-95 станом на 04.02.2022 рівень ціни становить 31,28 35,84 грн/л; станом на 08.02.2022 рівень ціни становить 31,95 35,84 грн/л; станом на 11.02.2022 рівень ціни становить 32,28 35,84 грн/л.

2. Дизельне паливо станом на 04.02.2022 рівень ціни становить 29,99 35,30 грн/л; станом на 08.02.2022 рівень ціни становить 31,00 35,30 грн/л; станом на 11.02.2022 рівень ціни становить 31,79 35,30 грн/л.

3. Щодо дизельного палива (євро) інформація відсутня.

За твердженням прокурора, укладаючи оспорювану додаткову угоду, відповідачем не дотримано вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закон України «Про публічні закупівлі».

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо представництва прокурором інтересів держави

Відповідно до ст. 44 ГПК України усі фізичні і юридичні особи здатні мати процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, боржника (процесуальна правоздатність).

Враховуючи особливий процесуальний статус прокурора в господарському процесі, як особи, яка відповідно до ст. ст. 4, 53, 55 ГПК України наділена правом звернення до суду в інтересах іншої особи - держави, процесуальна правоздатність у нього настає з моменту виникнення відповідної компетенції або передбачених законом повноважень.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Так, п. 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.

Відповідно до ст. 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтереси держави».

Орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесено відповідні повноваження у спірних правовідносинах.

Згідно із ч. 2 ст. 5 Конституції України носієм суверенітету і єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 324 Цивільного кодексу України передбачено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, встановлених Конституцією України.

Таким чином, з огляду на зазначену норму закону, прокурор може заявити в інтересах держави позов, який виражається в інтересах частини українського народу - членів територіальної громади, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює саме орган місцевого самоврядування, хоча він, цей орган, навпаки, покликаний ці інтереси захищати.

Такий підхід узгоджується з Європейською хартією місцевого самоврядування 1985 року (ратифікована Законом України від 15 липня 1997 року № 452/97-ВР), яка передбачає, що органи місцевого самоврядування при вирішенні відповідної частини публічних (суспільних) справ діють під власну відповідальність в інтересах місцевого населення й у правовій системі держав-учасниць, зокрема у сфері адміністративного контролю за органами самоврядування, має забезпечуватись співмірність (баланс) між заходами контролю та важливістю інтересів, які контролюючий орган має намір захищати (ст. ст. 3, 8).

Згідно зі статтями 7, 143 Конституції України в Україні визначається і гарантується місцеве самоврядування, органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.

З урахуванням ст. ст. 1, 2, 6, 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», орган місцевого самоврядування представляє відповідну територіальну громаду і здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Однак первинним суб`єктом місцевого самоврядування, основним носієм його функцій і повноважень є територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Конституція України визначає, що місцеве самоврядування в Україні здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи; особливості здійснення місцевого самоврядування в містах Києві та Севастополі визначаються окремими законами України (ст. 140 Конституції України).

Криворізькою центральною окружною прокуратурою, до звернення до суду з вказаним позовом, спрямовано листи:

- на адресу Лозуватської сільської ради №04/59-9848ВИХ22 від 22.12.2022 та 04/59-550ВИХ23 від 19.01.2023 з повідомленням про виявлені порушення; та з метою встановлення повноти вжитих органом місцевого самоврядування заходів усунення виявлених прокурором порушень, в тому числі шляхом звернення до суду з позовом. У листі прокурором детально обгрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави та територіальної громади та обґрунтування необхідності вжиття заходів Лозуватською сільського радою як органом, насамперед уповноваженим здійснювати функції захисту інтересів територіальної громади та держави у зазначених правовідносинах.

Листами Лозуватської сільської ради від 03.01.2023 №5/0/2-23 та від 23.01.2023 №167/0/2-23 повідомлено, що сільська рада не вживала заходів щодо визнання недійсними Додаткових угод до Договору та стягнення грошових коштів шляхом звернення з позовом до суду.

Крім того, з метою виконання вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», Криворізька центральна окружна прокуратура повідомила Лозуватську сільську раду про наявність підстав для представництва інтересів держави та намір звернутися до суду з метою визнання недійсними Додаткових угод, що підтверджується копією повідомлення від 21.02.2023 з відміткою про отримання.

Таким чином, прокурором дотримано процедуру, передбачену ст, 23 Закону України «Про прокуратуру», а саме: попередньо, до звернення до позовом, повідомлено уповноважений орган (Лозуватську сільську раду) про порушення інтересів держави та територіальної громади, чим фактично надано цьому органу можливість самостійно відреагувати на виявлені порушення інтересів держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як зазначив Конституційний Суд України у рішенні №4-рп/2008 від 01.04.2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Оскільки повноваження органів влади, зокрема і щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, тому суд згідно з принципом jura novit curia (суд знає закони) під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень органів влади здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах (пункт 50 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц (провадження №14-104цс19).

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Відтак, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Крім цього, вирішуючи питання про справедливу рівновагу між інтересами суспільства і конкретної фізичної чи юридичної особи, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі Трегубенко проти України від 02.11.2004 категорично ствердив, що правильне застосування законодавства незаперечно становить суспільний інтерес.

Фактично, звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання надання в користування земельних ділянок комунальної власності та дотримання конституційного принципу рівності усіх перед Законом, у зв`язку з чим прокурор звертається до суду з позовом щодо захисту інтересів держави.

Враховуючи вищенаведене, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес, що є підставою для представництва прокурором інтересів держави.

Варто зазначити, що у постанові від 22.08.2018 у справі №807/62/16 Верховний Суд, посилаючись на частину 2 статті 19 Конституції України, констатував, що реалізуючи повноваження належно, добросовісно та з метою, для якої вони надані, уповноважений орган фактично має обов`язок, а не право захищати інтереси держави. Зазначене є способом здійснення владних повноважень, а не способом захисту суб`єктивних прав органу, що уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного королівства суд проголосив, що засіб захисту повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Крім того, є категорія справ, де ЄСПЛ зазначив, що підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі Менчинська проти Російської Федерації ЄСПЛ у рішенні висловив таку позицію (у неофіційному перекладі): Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у разі захисту інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси значного числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави.

Відтак, зазначене свідчить про нездійснення уповноваженим органом захисту порушених інтересів держави в передбаченому законом порядку.

Враховуючи, що вказані інтереси до цього часу залишаються незахищеними, вбачаються виключні підстави для представництва прокурором інтересів держави в особі Лозуватської сільської ради.

Позовні вимоги прокурора в інтересах держави у даній справ не порушують статтю 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод з огляду на наступне.

Предметом безпосереднього регулювання статті 1 Першого протоколу є втручання держави в право на мирне володіння майном. У практиці ЄСПЛ (наприклад, рішення ЄСПЛ у справах Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23.09.1982, Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21.02.1986, Щокін проти України від 14.10.2010, Сєрков проти України від 07.07.2011, Колишній король Греції та інші проти Греції від 23.11.2000, Булвес АД проти Болгарії від 22.01.2009, Трегубенко проти України від 02.11.2004, East/West Alliance Limited проти України від 23.01.2014) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати, аналізуючи сумісність втручання в право особи на мирне володіння майном з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи можна вважати втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) є пропорційним визначеним цілям.

Втручання є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, публічного інтересу, за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Критерій пропорційності передбачає, що втручання в право власності буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа несе індивідуальний і надмірний тягар.

При цьому ЄСПЛ у питаннях оцінки пропорційності, як і в питаннях наявності суспільного, публічного інтересу, визнає за державою достатньо широку сферу розсуду, за винятком випадків, коли такий розсуд не ґрунтується на розумних підставах.

Звернення прокурора до суду спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності при вирішенні суспільно значимого питання самовільного зайняття земельної ділянки комунальної власності та дотримання конституційного принципу рівності усіх перед Законом, а отже, порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод у даному спорі відсутнє.

При цьому, Лозуватська сільська рада є органом, який уповноважений здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та про свій намір звернутися з даним позовом прокурор повідомив позивача в порядку статті 23 Закону України Про прокуратуру, шляхом направлення листа-повідомлення.

Оцінивши підстави звернення прокуратури до суду за захистом інтересів держави, суд дійшов висновку, що прокурор дотримався порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» і встановив, що позивач не має наміру звертатися до суду за захистом інтересів держави, які на думку прокуратури, підлягають захисту.

Відтак, Криворізькою центральною окружною прокуратурою належним чином обґрунтовано наявність підстав для представництва інтересів держави органами прокуратури.

При цьому суд відхиляє доводи відповідача про те, що прокурор перебрав на себе повноваження контролюючого органу, який має право здійснювати контроль у сфері закупівель, оскільки реалізація права на звернення до суду, наданого прокурору статтею 23 Закону України «Про прокуратуру» не залежить від того, чи було перед цим проведено заходи державного контролю певними уповноваженими органами державної влади.

Щодо визнання недійсною додаткової угоди та стягнення грошових коштів

Згідно із положеннями частин 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Таким способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним.

Відповідно до частини 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Згідно статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Позивач і відповідач уклали договір про закупівлю № 23 від 04.02.2022 за результатом процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі" (далі також Закон № 922-VIII), який установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад.

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Положеннями статті 5 цього Закону (тут і надалі в редакції, чинній на момент укладення договору) визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: добросовісна конкуренція серед учасників; максимальна економія, ефективність та пропорційність; відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; недискримінація учасників та рівне ставлення до них; об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; запобігання корупційним діям і зловживанням.

Частиною першою статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 41 Закону № 922-VIII умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

За приписом пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону № 922-VIII істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Пропонуючи збільшення ціни предмета закупівлі, відповідач обґрунтовував це значним підвищенням закупівельних цін на ринку, на підтвердження чого надавав висновок Криворізького представництва ТПП за результатами цінового моніторингу № 34 від 10.02.2022р.

За змістом цього висновку станом на 08.02.2022 убачається, що газ скраплений (пропан-бутан) становить роздрібну ціну 17,88-1-68 грн/л; дизельне паливо 31,00 35,30 грн/л; бензин А-90 30,95 34,99 грн/л; бензин А-95 31,95 35,84 грн/л.

Суд погоджується з позицією прокурора про те, що наявні в матеріалах справи експертні висновки не містять інформації, що підтверджує саме коливання ціни на ринку.

У вказаному висновку міститься лише інформація щодо середньої роздрібної вартості нафтопродуктів (реалізація на АЗС) на внутрішньому ринку України станом на одну календарну дату 08.02.2022, проте не міститься жодної інформації про коливання ціни палива на ринку (не наведено розрахунок вартості палива станом на попередні календарні дати, у тому числі на дату подання цінової пропозиції, дату укладення договору, не наведено динаміку зміни ціни в бік збільшення або зменшення). Тобто, вказані у висновку відомості характеризують лише одну, зазначену у них календарну дату. Але динаміка цін має визначатися з урахуванням певного періоду (між укладенням Договору та певної додаткової угоди).

У висновку зазначено, що він носить інформативний характер. Криворізьке представництво Дніпропетровської ТПП не несе відповідальності за достовірність інформації, зазначеної в джерелах. Експерт не несе будь-якої відповідальності за судження та дії, прийняті у зв`язку з цим висновком.

Окрім того, в Висновку зазначений рівень цін на дизельне паливо, в той час як предметом закупівлі є дизельне паливо (Євро), відомостей про ціни на яке не міститься.

Згідно з відповіддю Криворізького представництва Дніпропетровської ТПП від 27.01.2023, наданої на запит прокурора від 19.01.2023, Криворізьким представництвом Дніпропетровської ТПП надавався висновок щодо надання інформації щодо рівня цін та середніх цін на нафтопродукти по Дніпропетровській області за період 04.02.2022 -11.02.2022.

У цьому висновку не відображено коливання цін на бензин та дизельне паливо на рівні 6 та 6,6%, а орієнтовний рівень підвищення становить 2%. Зазначене є явно непропорційним ситуації, яка складалася на ринку. При цьому, пропорційність є однією з обов`язкових умов для застосування п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону.

Надаючи оцінку вказаному експертному висновку, суд зазначає, що він не може бути належним доказом ринкового коливання ціни на предмет закупівлі за спірним договором, оскільки ці документи лише констатують рівень загальних ринкових цін на певну дату та не доводять їх коливання.

Зокрема, у зазначеному висновку міститься інформація про збільшення ціни на бензин та дизельне паливо, але не з моменту укладення договору, що не підтверджує коливання ціни на ринку. Разом з тим, у документі, який видає компетентна організація, має бути вказана чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто існування коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників коливання цін, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 924/1240/18.

Отже, сторонами договору документально не підтверджено та жодним чином не обґрунтовано наявність підстав для підвищення ціни за одиницю товару з моменту його укладення й до моменту виникнення необхідності внесення змін (укладення додаткової угоди).

Наведене свідчить про порушення позивачем та відповідачем вимог пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі", якою передбачено, що збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків повинно відбуватись пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку.

Поряд з цим, позивачем, який мав беззаперечне право на отримання товару за ціною, передбаченою в укладеному сторонами договорі, укладено спірну додаткову угоду до договору щодо зміни ціни за відсутності визначених для цього законом підстав, внаслідок чого вартість предмета закупівлі збільшилась, а його обсяг істотно зменшився, чим спотворено результати відкритих торгів, адже цінові пропозиції переможця та інших учасників торгів відрізнялися між собою несуттєво, а також порушено встановлені законом принципи здійснення публічних закупівель, зокрема, максимальну економію.

Отже, укладаючи спірну додаткову угоду, позивач та відповідач порушили пункт 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі".

Відповідно до частини першої статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення частини другої статті 16 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України передбачають такий спосіб захисту порушеного права, як визнання недійсним правочину (господарської угоди).

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт порушення позивачем та відповідачем пункту 2 частини п`ятої статті 41 Закону України "Про публічні закупівлі" під час укладення спірної додаткової угоди до договору, що є підставою для визнання її недійсною в судовому порядку.

Велика Палата Верховного Суду в пункті 154 постанови від 01.03.2023 у справі №522/22473/15-ц, фактично уточнюючи висновок, викладений у пункті 5.29 постанови від 21.09.2022 у справі № 908/976/19, зауважила на тому, що у разі, якщо на виконання оспорюваного правочину товариством сплачено кошти або передано інше майно, то задоволення позовної вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним не призводить до ефективного захисту права, бо таке задоволення саме по собі не є підставою для повернення коштів або іншого майна. У таких випадках позовна вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути ефективним способом захисту, лише якщо вона поєднується з позовною вимогою про стягнення коштів на користь товариства або про витребування майна з володіння відповідача (зокрема, на підставі частини 1 статті 216, статті 387, частин 1, 3 статті 1212 ЦК України).

Звертаючись з позовом до суду про визнання недійсною спірної додаткової угоди до договору, прокурор заявив вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача надмірно сплачених коштів у сумі 40 278,10 грн за товар, який не був поставлений, що відповідає наведеній правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.03.2023 у справі № 522/22473/15-ц. Самостійна вимога про повернення заявлених до стягнення з відповідача коштів з підстав, зазначених у позові, є неможливою.

У ст. 669 ЦК визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Так, правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) прокурором визначено частину першу статті 670 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 670 цього Кодексу якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

У випадку недійсності додаткової угоди, правовідносини сторін, зокрема, щодо ціни за одиницю товару, регулюються умовами Договору.

За ціною, визначеною Додатковою угодою № 1 було поставлено: 5060 л дизельного палива за ціною 30,90 грн/л з ПДВ на суму 156 354,00 грн. 16980 л бензину А-95 за ціною 31,80 грн/л з ПДВ на суму 539 964,00 грн. (видаткова накладна № 1177 від 11.02.2022, платіжне доручення № 78 від 16.02.2022).

При цьому, за ціною Договору по 28,98 грн/л з ПДВ на суму 156 354, 00 грн. мало бути поставлено 5395,2 л дизельного палива; по 30,00 грн/л з ПДВ на суму 539 964,00 грн. мало бути поставлено 17998,8 л бензину А-95.

За недопоставлену кількість дизельного палива - 335,2 л по 28,98 грн/л та бензину - 1018,8 л по 30,00 грн/л підлягає поверненню 9714,1 гри+30564 грн = 40 278,10 грн.

Відповідно, отримана відповідачем оплата за товар, який не був ним поставлений, підлягає стягненню в межах заявленої прокурором суми 40 278,10 грн на підставі частини першої статті 670 Цивільного кодексу України.

З огляду на викладене позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Згідно пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому судовий збір у розмірі 5 368, 00 грн слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Криворізької центральної окружної прокуратури в інтересах держави в особі Лозуватської сільської ради до Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" про визнання недійсною додаткової угоди та стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Визнати недійсною додаткову угоду №1 від 11.02.2022 до Договору №23 від 04.02.2022, укладену між Лозуватською сільською радою та Приватним підприємством «НАФТАТРАНССЕРВІС».

Стягнути з Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" (вул. Медова, буд. 48 а, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50069 ; ідентифікаційний код - 30442560) на користь Лозуватської сільської ради (вул. Миру, буд. 69, Лозуватка, Криворізький район, Дніпропетровська область, 53020; ідентифікаціний код - 04339860) грошові кошти у розмірі 40 278,10 грн.

Стягнути з Приватного підприємства "НАФТАТРАНССЕРВІС" (вул. Медова, буд. 48 а, Кривий Ріг, Дніпропетровська область, 50069 ; ідентифікаційний код - 30442560) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури сплачений судовий збір у розмірі 5 368, 00 грн (реквізити отримувача: 49044, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UА0000291 в ДКСУ в м. Київ, ідентифікаційний код - 02909938, код класифікації видатків бюджету - 2800).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Повний текст рішення складено 07.09.2023

Суддя Я.С. Золотарьова