номер провадження справи 22/132/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023 Справа № 908/1681/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників сторін:

від позивача Заєзжай А.Ю., довіреність № 263/23 від 29.12.2022

від відповідача Бурдак О.В., довіреність № 01Др-109-1222 від 16.12.2022

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1681/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія (вул. Московська, буд. 32/2, БЦ Сенатор, 18 поверх, м. Київ, 01010)

до відповідача: Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (вул. Заводська, буд. 7, м. Запоріжжя, 69035)

про визнання зобов`язання припиненим

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви позивача

22.05.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 05/23 від 17.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія до Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз про визнання зобов`язання ТОВ ЙЕ Енергія перед АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз в частині передачі газу у підземному сховищі обсягом 7760000,00 куб.м в лютому 2023 припиненим виконанням, проведеним належним чином.

Між сторонами в справі укладено договір від 16.04.2020 № 12А167-135-20, згідно якого позивач зобов`язався передати у власність відповідача природний газ. Згідно п. 3.1 договору, газ передається у віртуальній торговій точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. 28.02.2023 позивач через інформаційну платформу АТ «Укртрансгаз» надав торгові сповіщення про передачу (відчуження) 7670,00 тис.куб.м природного газу в підземному сховищі до АТ Запоріжгаз. Сторонами на виконання п. 3.3 договору були оформлені та підписані 2 примірники акту приймання-передачі природного газу № РГК83000100 від 28.02.2022, що підтверджує факт передачі позивачем відповідачу в лютому 2023 природного газу обсягом 7670,00 тис.куб.м. Однак, відповідач листом від 17.05.2023 повідомив позивача, що фактичне прийняття АТ Запоріжгаз природного газу не відбулося. Тим самим, відповідач фактично не визнає і заперечує факт того, що зобов`язання позивача в частині передачі природного газу відповідачу в лютому 2023 обсягом 7670,00 тис.куб.м, згідно укладеного договору, припинено виконанням, проведеним належним. Позиція відповідача спростовується торговими сповіщеннями на відчуження газу і підписаним сторонами актом приймання-передачі природного газу. Крім того, позивач зазначає, що газ, переданий відповідачу в підземному сховищі, належав йому на праві власності на підставі укладених договорів з ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот». Рішеннями господарського суду були задоволені позови про зобов`язання останнього передати позивачу природний газ. В межах виконавчих проваджень, актами вилучення та передачі майна стягувачу було передано позивачу природний газ сукупним обсягом 88508,631 тис.куб.м, який належав ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот» та зберігався в підземному сховищі оператора газосховища АТ «Укртрансгаз». Частиною обсягу переданого газу був і спірний обсяг 7670,00 тис.куб.м, що у подальшому був переданий АТ Запоріжгаз.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 26.06.2023, позивачем відхилено заперечення відповідача, викладені у відзиві. АТ «Укртрансгаз» не є стороною договору від 16.04.2020 № 12А167-135-20. Відтак, відхилення останнім торгових сповіщень на набуття газу від позивача не може впливати на права та обов`язки позивача й відповідача, зокрема, в частині переходу права власності на природний газ згідно укладеного договору. Отже, дії відповідача щодо заперечення факту прийняття 7670000 тис.куб.м газу є безпідставними і протиправними та такими, що порушують положення договору.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідача. Заяви відповідача

Відповідач у відзиві, що надійшов до суду 21.06.2023, проти задоволення позовних вимог заперечив. 28.02.2023 між сторонами складено акт № РГК83000100 приймання-передачі природного газу про те, що у лютому 2023 АТ Запоріжгаз прийнято у підземних сховищах АТ «Укртрансгаз» природний газ обсягом 7670000 куб.м. З метою реалізації положень договору та документального оформлення придбаного газу, відповідач через інформаційну платформу АТ «Укртрансгаз» надав на підтвердження торгові сповіщення про набуття природного газу обсягом 760000 куб.м з ресурсу позивача. Однак, оператором газосховищ було відхилено торгові сповіщення на набуття газу, через що АТ Запоріжгаз позбавлено можливості вважати виконаними зустрічні зобов`язання за договором № 12А167-135-20. Відповідач листом від 17.05.2023 звернувся до позивача з пропозицією повідомити про причини відхилення оператором газосховищ торгового сповіщення на набуття газу. Наявність акту приймання-передачі не впливає на сам факт поставки газу та його отримання. Такий акт є додатковим документальним підтвердженням поставки, а не визначенням моменту виконання постачальником свого зобов`язання. Відтак, немає підстав вважати, що господарська операція з передачі природного газу у лютому 2023, яка оформлена актом № РГК83000100, відбулася.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1681/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою суду від 29.05.2023 вказану позовну заяву залишено без руху.

05.06.2023 до суду від позивача надійшла заява вих. № 06.1/23 від 01.06.2023 про усунення недоліків, до якої додано уточнену позовну заяву (вих. № 06/23 від 01.06.2023), в якій викладено прохальну частині позовної заяви в іншій редакції, а саме: просив визнати зобов`язання ТОВ ЙЕ Енергія перед АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз в частині передачі газу у підземному сховищі обсягом 7670000,00 куб.м в лютому 2023 припиненим виконанням, проведеним належним чином.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2023 суддею Ярешко О.В. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1681/23 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 28.06.2023.

Ухвалою суду від 28.06.2023 на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів до 06.09.2023 включно, закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду по суті на 31.08.2023.

У судове засідання 31.08.2023 з`явилися представники сторін.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

У судовому засіданні 31.08.2023 судом справу розглянуто по суті, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

16.04.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю ЙЕ Енергія (продавець, позивач у справі) та Акціонерним товариством Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз (покупець, відповідач у справі) укладено договір № 12А167-135-20 купівлі-продажу природного газу.

Згідно п. 1.1 договору (в редакції додаткової угоди № 21 від 28.06.2022), продавець зобов`язується передати у власність покупцю з жовтня 2020 року по останнє число дванадцятого місяця включно, яке слідує за датою припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами і доповненнями) природний газ (далі газ), а покупець зобов`язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Згідно п. 2.1, обсяг газу, який повинен передаватися продавцем та прийматися покупцем за цим договором, становить 26000000 м.куб.

За умовами п. 2.5 договору, фактичний обсяг переданого покупцеві газу за договором визначається з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем, Кодексу газотранспортної системи та Кодексу газосховищ.

Згідно п. 3.1, продавець передає покупцю газ у віртуальній торговій точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу. Право власності на природний газ переходить від продавця до покупця у віртуальній торговій точці в газотранспортній системі, в якій здійснюється передача природного газу, або в підземних сховищах газу (ПСГ). Після переходу права власності на природний газ покупець несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу (п. 3.3).

Згідно п. 3.4, не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, покупець зобов`язується надати продавцеві підписані та скріплені печаткою покупця два примірники акту приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги переданого газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 7-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов`язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акту, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від його підписання. У випадку передачі газу у ПСГ сторони складають додатково акт, який повинен містити відомості щодо фактичного об`єму газу, що передається у ПСГ і погоджується з оператором газосховищ.

Відповідно п. 5.1, оплата замовленого газу за договором здійснюється покупцем за рахунок продавця виключно грошовими коштами у національній валюті України (гривні) протягом 120-ти робочих днів після закінчення кожного окремого місяця постачання обумовленого договором.

Згідно п. 9.1 договору (в редакції додаткової угоди № 21 від 28.06.2022), договір діє в частині реалізації газу з 01.10.2020 до останнього числа дванадцятого місяця включно, яке слідує за датою припинення або скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами і доповненнями) природний газ (далі газ), а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Позивачем через інформаційну платформу АТ «Укртрансгаз» розміщено торгове сповіщення про передачу 28.02.2023 відповідачу 7670000,00 куб.м природного газу.

Між ТОВ ЙЕ Енергія та АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз підписано акт № РГК83000100 від 28.02.2023 приймання-передачі природного газу до договору купівлі-продажу природного газу № 12А167-135-20 від 16.04.2020. Згідно даного акту, продавець (позивач) передав, а покупець (відповідач) прийняв у лютому 2023 року у підземних сховищах АТ «Укртрансгаз» природний газ, ввезений на митну територію України обсягом 7670000 куб.м на суму 432095049,41 грн.

Доказів складення між сторонами додаткового акту, згідно п. 3.4 договору, яким підтверджується фактичний об`єм газу, що переданий у ПСГ (підземному сховищі газу) і погоджений з оператором газосховищ, сторонами не надано.

Згідно акту вилучення та передачі майна стягувачу від 22.06.2021, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В., ТОВ ЙЕ Енергія передано природний газ обсягом 66752,274 тис.куб.м, який знаходиться в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз». Як вказано в даному акті, у володінні АТ «Укртрансгаз» в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз», знаходиться природний газ в обсязі 132527,147 тис.куб.м, який належить на праві власності ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», з яких 66752,274 тис.куб.м підлягає передачі ТОВ ЙЕ Енергія на підставі рішень господарських судів.

Згідно акту вилучення та передачі майна стягувачу від 28.09.2021, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В., ТОВ ЙЕ Енергія передано природний газ обсягом 722,212 тис.куб.м, який знаходиться в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз». Як вказано в даному акті, у володінні АТ «Укртрансгаз» в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз», знаходиться природний газ в обсязі 132527,147 тис.куб.м, який належить на праві власності ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», з яких 722,212 тис.куб.м підлягає передачі ТОВ ЙЕ Енергія на виконання рішень господарських судів.

Згідно акту вилучення та передачі майна стягувачу від 28.09.2021, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В., ТОВ ЙЕ Енергія передано природний газ обсягом 701,459 тис.куб.м, який знаходиться в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз». Як вказано в даному акті, у володінні АТ «Укртрансгаз» в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз», знаходиться природний газ в обсязі 132527,147 тис.куб.м, який належить на праві власності ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», з яких 701,459 тис.куб.м підлягає передачі ТОВ ЙЕ Енергія на виконання рішень господарських судів.

Згідно акту вилучення та передачі майна стягувачу від 28.09.2021, складеного приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пишним А.В., ТОВ ЙЕ Енергія передано природний газ обсягом 15867,962 тис.куб.м, який знаходиться в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз». Як вказано в даному акті, у володінні АТ «Укртрансгаз» в підземному сховищі газу, яким користується оператор газосховищ - АТ «Укртрансгаз», знаходиться природний газ в обсязі 132527,147 тис.куб.м, який належить на праві власності ПрАТ «Сєвєродонецьке об`єднання Азот», з яких 15867,962 тис.куб.м підлягає передачі ТОВ ЙЕ Енергія на виконання рішень господарських судів.

У листі від 17.05.2023 вих. № 69001-Ск-6271-0523 АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз повідомило ТОВ ЙЕ Енергія, що з метою реалізації положень договору та документального оформлення придбаного газу, АТ Запоріжгаз через інформаційну платформу АТ «Укртрансгаз» надало на підтвердження торгові сповіщення про набуття природного газу обсягом 7670,00 тис.куб.м з ресурсу ТОВ ЙЕ Енергія. Однак, оператором газосховищ було відхилено торгове сповіщення на набуття газу, через що АТ Запоріжгаз позбавлено можливості вважати виконаними зустрічні зобов`язання за договором купівлі-продажу природного газу № 12А167-135-20 від 16.04.2020. Просив повідомити про причини відхилення оператором газосховищ торгового сповіщення на набуття газу на інформаційній платформі.

Відповідь позивача на вказаний лист у матеріалах справи відсутня. Також у матеріалах справи відсутнє відхилення АТ «Укртрансгаз» торгового сповіщення на набуття газу, наданого АТ Запоріжгаз.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Аналогічний припис містить ст. 193 ГК України.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Взаємовідносини сторін є господарськими, такими, що виникли на підставі договору поставки природного газу, укладеного в письмовій формі.

Частиною 1 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" визначено, що постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно розділу І Кодексу газосховищ, торгове сповіщення це інформаційне повідомлення встановленої цим Кодексом форми, що направляється оператору газосховища або від замовника, на рахунку зберігання якого обліковується певний обсяг природного газу, який він має намір відчужити, або від замовника, який має намір набути відповідний обсяг природного газу.

У пункті 5 розділу 8 Кодексу газосховищ, визначено, що оператор газосховища підтверджує торгові сповіщення та обліковує передачу природного газу, що зберігається в газосховищах, якщо: торгове сповіщення про передачу природного газу, надане замовником, збігається з відповідним торговим сповіщенням іншої сторони передачі природного газу, що зберігається в газосховищах; замовник, який передає природний газ, має на момент передачі природного газу на своєму рахунку зберігання обсяг природного газу не менший ніж обсяг природного газу, вказаний у торговому сповіщенні; обсяг природного газу, який передається, не перебуває під обтяженням або обмеженням (у т. ч. арештом), якщо оператор газосховища був поінформований відповідно до чинного законодавства про такі обтяження або обмеження (у т. ч. арешт); суб`єкт ринку природного газу, який приймає природний газ, має на момент передачі природного газу укладений з оператором газосховища договір зберігання (закачування, відбору) природного газу та необхідний розподілений робочий обсяг за договором зберігання (закачування, відбору) природного газу; замовник, що надав торгове сповіщення про передачу природного газу, що зберігається в газосховищах, не має простроченої заборгованості перед оператором газосховища за договором зберігання (закачування, відбору) природного газу; замовник, який передає або приймає природний газ, виконує вимоги цього Кодексу та договору зберігання (закачування, відбору) природного газу.

Пунктом 9 розділу 8 даного Кодексу, визначено, якщо оператор газосховища не підтверджує торгове сповіщення, він зобов`язаний протягом 2-х годин повідомити причини відмови замовнику, який передає або приймає природний газ, що зберігається в газосховищах, в електронному вигляді.

Згідно зі статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на судовий захист.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 4 ГПК України, право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Частиною 1 статті 2 ГПК України визначено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно ст. 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи законний інтерес. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Позовом у процесуальному сенсі є вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Позивач звертаючись до суду з позовом самостійно визначає у позовній заяві, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та правову підставу вимог, а також зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. У свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом. Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування. Тобто, ефективний спосіб захисту має бути таким, що відповідає змісту порушеного права, та таким, що забезпечує реальне поновлення прав особи, за захистом яких вона звернулась до суду, відповідно до вимог законодавства.

Судовий захист повинен бути повним та відповідати принципу процесуальної економії, тобто забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Такі висновки сформульовані в пункті 63 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 910/3009/18 (провадження № 12-204гс19).

Відповідно до абз. 10 п. 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 у справі № 1-12/2003, за своєю суттю в цілому правосуддя в Україні як таке, що відбулося та фактично було реальним, а не формальним, визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

При визначенні способу захисту слід ураховувати положення частини першої статті 14, пункту 4 частини третьої статті 162 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якими спосіб захисту, який може застосувати суд при вирішенні справи, обирає позивач, а тому суд позбавлений можливості на власний розсуд обирати і захищати права позивача у спосіб, який ця особа не просить застосувати.

Обираючи спосіб захисту, позивач насамперед повинен перевірити, чи не передбачає закон або договір ефективного способу захисту.

Якщо такий спосіб захисту законом або договором передбачено, позивач повинен обрати саме цей спосіб.

Якщо у зазначеному випадку позивач обрав інший спосіб захисту, суд має відмовити у задоволенні позову, крім випадку, коли з урахуванням положень частини другої статті 5 Господарського процесуального кодексу України дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту спроможний більш ефективно захистити порушені права, свободи чи інтереси особи, але за умови, що такий спосіб захисту є адекватним обставинам справи.

Суд не має визначати ефективний спосіб захисту права замість позивача, тобто виходити за межі позовних вимог у випадку, якщо обраний позивачем спосіб захисту права не є ефективним.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Позивач просив визнати зобов`язання ТОВ ЙЕ Енергія перед АТ Оператор газорозподільної системи Запоріжгаз в частині передачі газу у підземному сховищі обсягом 7670000,00 куб.м в лютому 2023 припиненим виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем у позовній заяві не наведено, яке його право чи охоронюваний законом інтерес порушено відповідачем. Позивач зазначає, що дії відповідача щодо заперечення факту прийняття 7670,00 тис.куб.м газу є безпідставними і протиправними, що порушують положення укладеного договору. При цьому, позивачем не зазначено, які саме положення договору порушені. Позивачем лише цитуються статті Цивільного кодексу України (525, 526, 599), які визначають недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання, загальні умови виконання зобов`язання та припинення зобов`язання виконанням.

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права про визнання зобов`язання припиненим виконанням не є належним та ефективним у розумінні наведених вище норм способом захисту порушеного права, оскільки задовольнивши таку вимогу суд не здійснить жодного захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин. Даний позов має ознаки заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки акт приймання-передачі газу, що підписаний між сторонами в даній справі, є підтвердженням наявності чи відсутності фактів передачі однією стороною та прийняття іншою стороною предмета договору (в цій справі природного газу). Тобто, такий акт є лише доказом виконання сторонами обов`язків за договором, а підписання акту не може розглядатись як окремий обов`язок щодо виконання сторонами договірних зобов`язань.

Крім того, згідно акту № РГК83000100 від 28.02.2023, продавець (позивач) передав, а покупець (відповідач) прийняв у лютому 2023 року у підземних сховищах АТ «Укртрансгаз» природний газ, ввезений на митну територію України обсягом 7670000 куб.м на суму 432095049,41 грн.

За умовами п. 3.4 договору, у випадку передачі газу у ПСГ (підземному сховищі газу) сторони складають додатково акт, який повинен містити відомості щодо фактичного об`єму газу, що передається у ПСГ і погоджується з оператором газосховищ.

Такого акту сторонами суду не надано.

Суд зазначає, що вимога щодо встановлення певних фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до його повноважень не належить встановлення фактів, що мають юридичне значення. Установлення судом такого факту може відбуватися лише під час розгляду іншого господарського спору, в якому будуть встановлюватися такі обставини. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога - спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин. Відповідний правовий висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16.

Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення. Заявлена позивачем вимога про визнання зобов`язання припиненим виконанням не ґрунтується на нормах чинного законодавства; не приводить до поновлення порушеного права позивача та, у разі її задоволення, не може бути виконана у примусовому порядку, оскільки відсутній механізм виконання такого рішення.

Рішенням суду має вирішуватись питання про захист прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин, тобто ним мають усуватись перешкоди, які виникли на шляху здійснення особою, яка звернулася з позовом, свого права, а не ті, які ніколи не мали місця.

Таким чином, у задоволенні позову судом відмовляється повністю.

6. Судові витрати

Відповідно п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

У зв`язку з відмовою в позові, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 06 вересня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко