ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року м. Черкаси справа № 925/118/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Спаських Н.М., із секретарем судового засідання Волна С.В., за участі представників сторін:

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Глембоцька І.В. - адвокат за ордером;

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Козацька 1/1" (м. Черкаси) до товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця" (м. Черкаси) про зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про зобов`язання відповідача передати позивачу за актом приймання - передачі примірник технічної та іншої передбаченої законодавством документації на багатоквартирний будинок по вул. Козацька 1/1, м. Черкаси, зокрема:

- енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;

- технічну документацію на ліфти;

- план земельної ділянки;

-акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;

- паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи та мережі електропостачання та газопостачання на встановлені прилади, устаткування та обладнання електропостачання і газопостачання у багатоквартирному будинку.

Справа розглядається за правилами загального позовного провадження. Явка в засідання представників сторін не визнавалася обов`язковою.

В ході розгляду справи представник позивача заявлені вимоги підтримував повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував повністю.

У відповідності до ст. 13,74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заслухавши доводи і заперечення представників сторін в ході розгляду справи і дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в позові слід відмовити повністю, виходячи з наступного:

За доводами позивача, що не заперечується відповідачем, 16.02.2022 ОСББ "Козацька. 1/1" зареєстровано у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на підставі рішення установчих зборів про створення ОСББ "Козацька 1/1" у м. Черкаси від 30.01.2022.

В подальшому 22.05.2022 зборами співвласників майна ОСББ прийнято рішення з 01.06.2022 здійснювати самостійно утримання, експлуатацію та прибирання прилеглої території шляхом самозабезпечення.

Листами від 25.05.2022 № 2 та від 01.06.2022 № 2 позивач повідомив відповідача, як управителя і надавача послуг, про необхідність передачі на користь ОСББ технічної документації на будинок і про перехід на самостійне утримання та самозабезпечення.

За доводами позивача, сторонам не вдалося домовитися про передачу на користь ОСББ всієї передбаченої законом документації для забезпечення подальшої експлуатації та утримання будинку. Відповідачем за актами фактично було передано в ОСББ лише частину документації з чого і виник спір.

Положеннями ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" передбачено, що об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання (ст. 4).

Частинами 18,19 ст. 6 цього Закону передбачено, що колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.

У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.

Також частинами 5,6 ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку. У разі якщо об`єднання співвласників багатоквартирного будинку не створено та уповноважену особу не визначено, паспорт об`єкта будівництва та примірник технічної документації на будинок передаються управителю, якщо його обрано відповідно до закону.

У разі зміни форми управління багатоквартирним будинком особа, яка здійснювала управління, повинна передати наявну в неї технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок особі, визначеній співвласниками такого будинку.

У разі зміни управителя попередній управитель повинен передати наявну в нього технічну та іншу передбачену законодавством документацію на будинок новому управителю.

Позивач вказує, що у постанові КГС ВС від 29.07.2021 року у справі №908/2086/20 та у постанові об`єднаної палати КГС ВС від 05.07.2019 у справі №910/6167/18 викладено правову позицію, згідно з якою передбачений частиною 18 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та не залежить від прийняття об`єднанням рішення про передачу йому функцій з управління будинком та про прийняття будинку на баланс, оскільки будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено.

При цьому обставини фактичної наявності або відсутності такої документації у відповідача не мають істотного значення для вирішення даної категорії спорів, оскільки відповідно до частини 5 статті 5 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" така документація повинна була бути передана замовником будівництва або попереднім власником будинку відповідачу, а у випадку відсутності документації на багатоквартирний будинок він відповідно до вимог частини 19 статті 6 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" зобов`язаний відновити її за власний рахунок.

Вказаний правовий висновок підтримано в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.11.2019 у справі №917/1208/18, від 11.06.2019 у справі №921/753/16-г/11, від 16.01.2020 у справі №910/3215/19, від 29.01.2020 у справі №910/5065/19, від 04.11.2020 у справі №916/1094/19, від 25.11.2020 у справі №916/3000/19, від 20.04.2021 у справі №910/16107/19, від 21.04.2021 у справі №904/1653/20.

Позивач посилається на аналогічні висновки Верховного Суду в інших справах і просить позов задовольнити.

Вказує також, що наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17 липня 2018 року № 176 затверджено ПЕРЕЛІК технічної документації на багатоквартирний будинок, до якої віднесено:

1. Технічний паспорт на багатоквартирний будинок.

2. Паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва.

3. Енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем.

4. Проектна документація зі схемами влаштування внутрішньо будинкових систем.

5. Документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

6. Технічна документація обладнання котелень.

7. Технічна документація на ліфти.

8. План земельної ділянки.

9.Акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок.

10. Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.

З наявних у справі доказів та пояснень сторін вбачається, що з даного переліку позивачу відповідачем було передано частину документації, щодо якої складено Акти за підписами обох сторін (наявні у справі в копіях).

Спірними залишилися питання передачі визначених вказаним Наказом Мінрегіонбуду документів:

- енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем;

- технічну документацію на ліфти;

- план земельної ділянки;

-акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок;

- паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи та мережі електропостачання та газопостачання на встановлені прилади, устаткування та обладнання електропостачання і газопостачання у багатоквартирному будинку.

Зі свого боку відповідач доводить, що документація, яка є предметом позову, відсутня у нього з незалежних від нього причин і вказує на наступні обставини:

- документи під назвою енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем відсутні у відповідача. Натомість серед документів на будинок, які були передані управляючій компанії ТОВ «КЕУ ЖНБ «Нова Митниця» від забудовника ТОВ «БК «Перлина Дніпра», наявний Акт приймання-передачі житлового будинку від 24.02.2021 (а.с. 42), а також Сертифікат № IV 19 (а.с. 43). Саме ці документи було передано Позивачу Відповідачем за Актом приймання- передачі документів та ключів від 24.06.2022 (п. 1.2. та 1.4. Акту (а.с. 18 оборот).

Законом "Про енергетичну ефективність будівель" від 22 червня 2017 року № 2118-VIII, який набрав чинності 23.07.2017, передбачено поняття енергетичного сертифіката. Це електронний документ встановленої форми, в якому зазначено показники та клас енергетичної ефективності будівлі, наведено сформовані у встановленому законодавством порядку рекомендації щодо його підвищення, а також інші відомості, визначені законодавством.

Законом (ст. 7) визначено, що Сертифікація енергетичної ефективності є обов`язковою для:

1) об`єктів будівництва (нового будівництва, реконструкції, капітального ремонту, крім об`єктів, на яких здійснюється виконання робіт, визначених абзацом другим частини першої статті 6 цього Закону), що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, які визначаються відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності";

2) будівель, у яких мають намір здійснювати термомодернізацію та/або енергоефективні заходи, спрямовані на підвищення теплотехнічних характеристик огороджувальних конструкцій, для здійснення яких надається державна підтримка;

3) будівель державної власності, у яких розміщені органи виконавчої влади, що займають понад 250 квадратних метрів опалюваної площі;

4) будівель комунальної власності, у яких розміщені органи місцевого самоврядування, які займають понад 250 квадратних метрів опалюваної площі;

5) будівель комунальної власності з опалюваною площею понад 250 квадратних метрів, які часто відвідують громадяни.

2. Показники та клас енергетичної ефективності будівель, визначених пунктом 1 частини першої цієї статті, визначені відповідно до Порядку, передбаченого частиною першою статті 5 цього Закону, зазначаються у проектній документації на будівництво такого об`єкта.

Сертифікація енергетичної ефективності будівель, визначених пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється після завершення будівництва перед прийняттям об`єкта в експлуатацію.

Відповідачем у справу подано копію трьох документів, які ним попередньо були отримані від забудованика будинку (Будівельна компанія "Перлина Дніпра") де створено ОСББ-позивача (а.с. 42-44):

- Акт приймання-передачі житлового багатоквартирного будинку по вул. Козацька, 1/1 в м. Черкаси від 24.02.2021 року;

- Сертифікат № IV 19 про засвідчення відповідності закінченого будівництвом об`єкта проектній документації та підтверджує готовність будинку до експлуатації (нове будівництво);

- Дефектний акт від 24.02.2021;

Вказаним Сертифікатом, який видано 18.02.2021 Державною архітектурно-будівельною інспекцією України на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації від 08.12.2020 визначено клас енергетичної ефективності об`єкта С по будинку позивача. При цьому в сертифікаті прямо вказано, що клас енергетичної ефективності зазначається у випадках, визначених ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про енергетичну ефективність будівель".

Сертифікат створено в Єдиній державній електронній системі у сфері будівництва.

З урахуванням наявності в справі копії цього Сертифікату, складеного на підставі ЗУ "Про енергетичну ефективність будівель" і який передано позивачу за Актом від 24.06.2022 (а.с. 18 оборот), суд приходить до висновку, що позивач не доказав суду, що йому згідно чинного законодавства належить передати якийсь інший сертифікат. Також не вказано його (спірного Сертифіката) форму, зміст та інші норми чинного законодавства, на підставі яких його слід видавати.

Крім того, такого роду сертифікат видається забудовнику, яким не є відповідач у справі і тому в нього немає об`єктивних можливостей та повноважень на виготовлення за власною ініціативою енергетичного Сертифіката будь-якої форми.

Протилежного суду позивачем не доведено.

Звіт про обстеження інженерних систем будинку, за доводами відповідача, не складався як єдиний документ між ним та забудовником будинку, не виготовлявся в період обслуговування будинку відповідачем до часу створення ОСББ.

В якості складових інформації для такого звіту по Акту від 24.06.2022 (а.с. 18 оборот - 19) було передано позивачу Акти обстеження теплового господарства (п. 3.2-3.4); Акт на гідравлічне випробування; Акт на промивання трубопроводів (п. 3.5., 3.6).

Позивачем не вказано суду, яким конкретно нормативним актом затверджено Звіт про обстеження інженерних систем і якій затвердженій формі він повинен відповідати.

Якщо брати до уваги вимоги постанови КМУ від 12 квітня 2017 р. № 257 "Про затвердження Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва", то цей Порядок визначає механізм проведення обстеження прийнятих в експлуатацію в установленому законодавством порядку об`єктів будівництва (далі - об`єкти) з метою оцінки їх відповідності основним вимогам до будівель і споруд, визначеним Законом України Про будівельні норми, та вжиття обґрунтованих заходів до забезпечення надійності та безпеки під час експлуатації об`єктів протягом усього періоду їх існування.

Згідно п. 2 Порядку обстеження об`єктів проводиться за рішенням власника або управителя об`єкта.

З боку позивача суду не доказано і не обґрунтовано, що згідно положень Порядку будинок по вул. Козацька 1/1 у м. Черкаси до часу передачі його на утримання ОСББ вже повинен був пройти обов`язкове обстеження інженерних систем (яке проводиться із дотриманням періодичності раз на 10 років, як передбачає Порядок).

Обов`язок проведення такого обстеження із складенням Звіту відповідачем перед передачею будинку на обслуговування в ОСББ позивачем суду не доведено.

Позивач в даному випадку сам не позбавлений права виступити замовником такого періодичного обстеження для отримання відповідного Звіту.

Щодо плану земельної ділянки позивач не вказав суду, якого походження (як частина якої документації чи самостійний документ) повинен бути наданий цей план.

На думку суду, план земельної ділянки можна визначити як графічний документ, який містить в собі відомості про певні території, такі як розташування на місцевості, межі, а також наявність об`єктів нерухомості, зелених насаджень, водних об`єктів, доріг та інших природних елементів. Цей документ необхідний, зокрема, для правильного виконання планувальних робіт забудови певної території, при здачі об`єкта в експлуатацію. Плани земельних ділянок складаються при межуванні території. Залежно від цілей складення планів земельної ділянки, їх можна розділити на кадастровий план і топографічний.

З Акту № 4 прийому-передачі документів від 06.09.2022 року (а.с. 21 оборот) вбачається, що відповідачем позивачу було передано технічний паспорт на будинок квартирного типу по вул. Козацька 1/1 у м. Черкаси.

Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24 травня 2001 року № 127 затверджено Інструкцію про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (зі змінами і доповненнями).

Інструкцією передбачено, що складовими частинами технічного паспорта на житловий та садовий (дачний) будинок є Схематичний план земельної ділянки із зображенням на ньому контурів будинку з експлікацією до схеми розташування будівель та споруд, в якій зазначається назва будівель та споруд та площа земельної ділянки і наноситься її форма (конфігурація).

Інструкцією передбачено (розділ V. Складання схеми розташування будівель та споруд) складання абрису. Визначено, що у разі відсутності кадастрового плану земельної ділянки складається абрис території із нанесенням усіх наявних будинків, допоміжних (господарських) будівель і споруд, меж та угідь (двору, саду, городу тощо). У разі якщо земельна ділянка сформована, використовується кадастровий план земельної ділянки, який міститься в документації із землеустрою, відповідно до якої здійснено формування земельної ділянки.

Отже складовою частиною переданого позивачу Технічного паспорта на будинок є Схематичний план земельної ділянки із нанесенням на ньому контурів будинку.

При цьому позивач не обґрунтував, чому його не влаштовує план земельної ділянки із Технічного паспорта на будинок і чому він вимагає у відповідача його повторного надання.

Представник відповідача вказав на неотримання від забудовника окремого плану земельної ділянки як самостійного документа.

Представник відповідача також звертає увагу, що Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (стаття 42 Земельного кодексу України).

Розміри і конфігурація земельної ділянки, на якій розміщений багатоквартирний будинок, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації. Під "відповідною землевпорядною документацією", розуміється насамперед план земельно-господарського устрою населеного пункту. Проект розподілу територій - це різновид містобудівної документації, "яка розробляється для мікрорайону (кварталу) чи його частини з метою розмежування земельних ділянок". На даний час Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачає збереження дії та можливість використання затверджених раніше проектів розподілу територій (пункт 4 розділу V Закону).

Правила визначення площ та конфігурації земельних ділянок багатоквартирних житлових будинків визначаються відповідно до ДБН Б.2.2- 12:2019 Планування і забудова територій, затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 квітня 2019 року № 104.

В період обслуговування відповідачем будинку по вул. Козацька, 1/1 у м. Черкаси відповідач не виготовляв і не повинен був виготовляти ніяких планів земельної ділянки під/ та навколо будинку, як сказав представник.

Будинок є багатоквартирним.

Відповідач просить врахувати, що із положень ст. 116 Земельного кодексу України випливає, що права на землю можуть отримати як громадяни, так і юридичні особи. Громадяни можуть скористатися таким правом лише у випадку коли всі власники квартир у житловому будинку одночасно вчинять ряд необхідних юридичних дій, щоб отримати землю під таким будинком у спільну власність. Тобто, не кожен власник квартири отримує свою конкретну земельну ділянку, а всі власники квартир у цьому будинку отримують одну ділянку на всіх (разом із прибудинковою територією) на праві спільної сумісної власності ділянка під будинком одна, і поділу вона не підлягає. Тому отримати її можна лише в спільну власність або спільне користування одночасно.

Право на землю під багатоквартирним будинком можуть отримати громадяни через об`єднання співвласників багатоквартирних будинків (ОСББ).

Таким чином, у Відповідача як в управляючої компанії, не було не лише об`єктивних підстав, а й законодавчої можливості виступити замовником розробки та виготовлення окремого плану земельної ділянки від власного імені чи від імені всіх співвласників квартир у будинку, на якій розташований багатоквартирний житловий будинок по вул. Козацька 1/1.

Тому суд вважає, що план земельної ділянки щодо будинку по вул. Козацька 1/1 окремо не виготовлявся відповідачем, попередньо не передавався відповідачу як самостійний документ від забудовника, не міг і вже не може бути виготовлений ним в даний час як одноособовим замовником цього документа без участі співвласників квартир у будинку.

Щодо обов`язку передати позивачу акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок - відповідач вказав, що йому не зрозуміло про яку саме технічну документацію йдеться (її складові позивач не конкретизує) і які Акти мають бути складені. Відповідач наголошує, що на момент передачі йому будинку в управління цей будинок по вул. Козацька 1/1, м. Черкаси був новобудовою.

З матеріалів справи вбачається, що за Актом прийому-передачі актів та ключів від 24.06.2022 (а.с. 18-19) відповідачем позивачу було передано паспорти на лічильники, гарантійні свідоцтва на лічильники, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи та мережі електропостачання та газопостачання на встановлені прилади, устаткування та обладнання електропостачання і газопостачання у багатоквартирному будинку.

Що ще повинно входити у поняття технічної документації на будинок і не було передано відповідачем позивачу, з боку позивача суду не пояснено і не доведено.

Щодо вимоги про надання відповідачем позивачу технічної документації на ліфти, судом було встановлено наступне:

Відповідач на заперечення проти цієї частини позову вказав, що технічна документація на ліфти в даний час знаходиться в іншої юридичної особи, щодо якої у Відповідача відсутнє право вимоги на витребування такого роду документів, як в особи, яка на даний час вже не має стосунку до ліфтів у будинку по вул. Козацька, 1/1 у м. Черкаси.

Таке право, натомість, є у відповідача, як в ОСББ.

Суд погоджується, що у випадку наявності доказів існування оригіналів документації на ліфти у іншої особи, у відповідача є відсутнім обов`язок виготовляти цю документацію за власний кошт. Зацікавленим особам слід вирішувати питання про підставність перебування цих документів у сторонніх осіб та їх витребування.

На доказ цих обставин в справу подано наступні документи і пояснення сторін:

Відповідач вказав, що у нього технічна документацію на ліфти відсутня, бо не була передана забудовником ТОВ "БК "Перлина Дніпра" при передачі будинку на обслуговування відповідачу і в даний час вона наявна у іншої юридичної особи.

Копією Дефектного акту від 24.02.2021 (а.с. 44) підтверджується, що на момент передачі будинку по вул. Козацька, 1/1 у м. Черкаси на обслуговування відповідачу, були недоробленими входи в ліфти по під`їздах всіх поверхів; відсутні кнопки виклику ліфтів по всьому будинку; відсутня технічна документація по ліфтах (не можна запустити в роботу ліфти); технічний стан ліфтів не перевірений (п. 5,6,13,14).

З боку відповідача у справу подано докази, що в даний час оригінали паспортів на ліфти знаходяться у ТОВ "АВС Ліфт", яке в інтересах забудовника виконувало монтажно-налагоджувальні роботи з ліфтів в будинку за адресою м. Черкаси вул. Козацька, 1/1. Про це відповідача листом від 16.06.2023 повідомило ТОВ "АВС Ліфт" (а.с. 152). За доводами ТОВ "АВС Ліфт" оригінали документів будуть знаходитися в нього до часу повного розрахунку Забудовником за виконані роботи.

16.06.2023, листом ТОВ «РПТК ПЛЮС» (код 40848435) (змінено назву з ТОВ «БК «Перлина Дніпра» код 40848435 а.с. 44) від 27.04.2023 (а.с.121), повідомлялось на адресу відповідача, що у ТОВ «БК «Перлина Дніпра» відсутні правові підстави для передачі технічної документації на вказаний будинок до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з експлуатації та утримання житлових та нежитлових будинків "Нова митниця", оскільки вказана юридична особа не є управителем будинку № 1/1 по вул. Козацька, м. Черкаси (а.с. 121).

Позивач звертав увагу суду, що експлуатація ліфтів без належної технічної документації на ліфти не допускається. На думку позивача, в період управління Відповідачем багатоквартирним будинком по вул. Козацька, 1/1 у м. Черкаси ліфти експлуатувалися, бо з мешканців стягувалася плата за обслуговування ліфтів (а.с. 146), що свідчить про наявність у відповідача технічної документації на них.

Пунктом 7.1.3. Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.2008 N 190 передбачено, що виготовлені ліфти повинні бути забезпечені такою технічною документацією від виробника:

- паспортом ліфта, зразок якого наведено в додатку 1 до цих Правил;

- установчим кресленням (для ліфтів);

- настановою з експлуатації;

- настановою з монтажу, пуску, регулювання та обкатки;

- принциповою електричною (гідравлічною) схемою з переліком елементів;

- описом електроприводу і автоматики (дозволяється опис записувати в настанову з експлуатації);

- електричною (гідравлічною) схемою з`єднань, а також іншою документацією, передбаченою технічними умовами на конкретний ліфт.

Згідно п. 8.2. Правил будови і безпечної експлуатації ліфтів затверджених Наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду від 01.09.2008 N 190 паспорти та технічна документація на ліфти повинні бути викладені українською мовою і відповідати вимогам цих Правил.

відповідно до п.3 Додатку 4 Технічного регламенту ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів затвердженого постановою КМУ від 21 червня 2017 р. № 438 технічна документація повинна надавати можливість оцінити відповідність компонента безпеки для ліфтів умовам, зазначеним у пункті 1 цього додатка, та містити результати аналізу і оцінки ризиків. У технічній документації зазначаються вимоги, які застосовуються, та питання розроблення, виготовлення і функціонування компонента безпеки для ліфтів.

Технічна документація повинна містити:

опис компонента безпеки для ліфтів, у тому числі сфери його застосування (зокрема, можливі обмеження щодо швидкості, навантаження і потужності), і умови використання (зокрема, у вибухонебезпечних середовищах і вплив на інші пристрої);

конструкторські та технологічні креслення і схеми;

пояснення, необхідні для розуміння таких креслень і схем та функціонування компонента безпеки для ліфтів;

перелік національних стандартів, які включені до переліку національних стандартів, застосованих повністю чи частково, відповідність яким надає презумпцію відповідності компонента безпеки для ліфтів суттєвим вимогам щодо охорони здоров`я та безпеки, а в разі, коли зазначені національні стандарти не застосовані, - описи рішень, прийнятих з метою забезпечення відповідності суттєвим вимогам щодо охорони здоров`я та безпеки, зазначеним у пункті 1 цього додатка, у тому числі перелік інших відповідних технічних специфікацій, що застосовані. У разі часткового застосування національних стандартів, включених до переліку національних стандартів, у технічній документації зазначаються їх частини, які застосовані;

результати проектних розрахунків, виконаних виробником або для нього;

протоколи випробувань;

копію інструкції щодо експлуатації компонента безпеки для ліфтів;

заходи, вжиті на стадії виготовлення, щоб забезпечити відповідність серійно вироблених компонентів безпеки для ліфтів наданому на дослідження компоненту безпеки для ліфтів.

За змістом п. 14 Додатку 4 Технічного регламенту ліфтів і компонентів безпеки для ліфтів затвердженого постановою КМУ від 21 червня 2017 р. № 438 технічна документація повинна надавати можливість оцінити відповідність ліфта застосовним суттєвим вимогам щодо охорони здоров`я та безпеки, зазначеним у додатку 1 до Технічного регламенту.

Технічна документація повинна містити:

опис типового зразка ліфта, в якому повинні бути чітко зазначені всі дозволені варіанти типового зразка ліфта;

конструкторські та технологічні креслення і схеми;

пояснення, необхідні для розуміння таких креслень і схем та функціонування ліфта;

перелік врахованих суттєвих вимог щодо охорони здоров`я та безпеки;

перелік національних стандартів, які включено до переліку національних стандартів, застосованих повністю чи частково, відповідність яким надає презумпцію відповідності ліфта суттєвим вимогам щодо охорони здоров`я та безпеки, а в разі, коли зазначені національні стандарти не застосовані, - описи рішень, прийнятих з метою забезпечення відповідності суттєвим вимогам щодо охорони здоров`я та безпеки, у тому числі інших відповідних технічних специфікацій, що застосовані. У разі часткового застосування національних стандартів, включених до переліку національних стандартів, у технічній документації зазначаються їх частини, які застосовані;

копію декларацій про відповідність компонентів безпеки для ліфтів, установлених у ліфті;

результати проектних розрахунків, проведених монтажником або для нього;

протоколи випробувань;

копію інструкцій, зазначених у пункті 37 додатка 1 до Технічного регламенту;

заходи, вжиті на стадії монтажу, щоб забезпечити відповідність серійно вироблених ліфтів суттєвим вимогам щодо охорони здоров`я та безпеки, зазначеним у додатку 1 до Технічного регламенту.

Отже, за доводами позивача, законодавство розрізняє такі речі як паспорт ліфта та технічна документація на ліфт, що є ширшим поняттям.

З наведених норм вбачається чіткий перелік документації, що входить до складу технічної документації на ліфти, водночас відсутність цієї документації унеможливить експлуатацію ліфтів та спричинить накладення штрафу Держпраці у разі експлуатації ліфтів без відповідної документації, що порушує права позивача.

Оскільки представник відповідача стверджував, що даний час всі ліфти у будинку по вул. Козацька, 1/1 працюють, то слід вважати, що позивача та у обслуговуючої ліфти організації є в наявності всі технічні документи на ліфти, які дозволяють їх експлуатацію в інтересах ОСББ.

З метою перевірки даної обставини суд звернувся із запитом до ТОВ "Маклаут Ліфтсервіс", який листом від 25.05.2023 (а.с. 118, 140) повідомив суд, що між ним та позивачем укладено договір на технічне обслуговування та ремонт ліфтів від 01.10.2022 № 17/2022 (а.с. 127). В рамках виконання цього договору (п.4.10) позивач не передав до ТОВ "Маклаут Ліфтсервіс" оригінали паспортів на ліфти щодо будинку по вул. Козацька, 1/1 у м. Черкаси.

Однак за доводами позивача ліфти в будинку в даний час обслуговуються та експлуатуються і у ТОВ "Маклаут Ліфтсервіс" є в наявності вся необхідна документація для забезпечення їх обслуговування та ремонтів.

По закінченню дії договору із позивачем вся документація на ліфти, як їх невід`ємна частина, повинна перейти до позивача.

Суд погоджується із запереченнями відповідача, що у нього відсутні можливості виготовити паспорти на ліфти.

Відповідач мотивує, що до складу обов`язкового переліку робіт (послуг), які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, затверджених наказом Мінрегіону від1 27.07.2018 №190 «Про затвердження Обов`язкового переліку робіт (послуг), витрати на які включаються до складу витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 16 серпня 2018 р. за № 934/32386, включаються, зокрема, витрати з технічного обслуговування ліфтів, витрати з обслуговування систем диспетчеризації (підтримання в робочому стані систем у ліфті, на вході до ліфта та на робочому місці диспетчера), витрати з поточного ремонту ліфтів, витрати з енергопостачання для ліфтів.

Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово- комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 (далі Правила № 76), встановлено, що утримання і ремонт ліфтів здійснює виконавець зазначених послуг або за договором - спеціалізована організація. Виконавець послуг має право самостійно утримувати та ремонтувати ліфти за умови наявності відповідних дозволів, отриманих відповідно до постанови КМУ від 26.10.2011 № 1107 «Про затвердження Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки». Відповідальність за справний стан і безпечну експлуатацію ліфта покладається на його власника.

Водночас у п. 5.3 Положення про систему технічного обслуговування та ремонту ліфтів в Україні, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 10.04.2000 р. № 73 (далі - Положення № 73), передбачено: власник ліфтів несе відповідальність за збереження ліфтового обладнання та повинен забезпечувати його безперебійну й безпечну експлуатацію. Це означає, зокрема: обов`язок виконання регламентних робіт (перевірка технічного стану, усунення дрібних пошкоджень, прибирання ліфтів тощо), проведення місячних, квартальних, капітальних ремонтів (п.п, 2.5-2.9 Положення № 73). ;

Порядок безпечної експлуатації ліфтів визначають Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів, затверджені наказом Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду 01.09.2008 № 190 (далі ПББЕЛ).

Виготовлені ліфти повинні бути забезпечені наступною технічною документацією від виробника:

- паспортом ліфта;

- установчим кресленням (для ліфтів);

- настановою з експлуатації; .

- настановою з монтажу, пуску, регулювання та обкатки;

- принциповою електричною (гідравлічною) схемою з переліком елементів;

- описом електроприводу і автоматики (дозволяється опис записувати в настанову з експлуатації);

- електричною (гідравлічною) схемою з`єднань, а також іншою документацією, передбаченою технічними умовами на конкретний ліфт.

Зазначена документація, крім паспорта ліфта, може бути на електронному носії.

Паспорт ліфта та технічна документація мають зберігатися протягом усього експлуатаційного циклу ліфту.

Згідно п.9.1.5 ПББЕЛ дублікат паспорта на ліфт повинен бути складений тільки його виробником.

Таким чином, у відповідача відсутня можливість виготовлення технічної документації на ліфти без наявності первісної технічної документації, яка містить інформацію щодо ліфта, необхідну для виготовлення дублікатів документації виробником ліфтів.

Пунктом 9.7.16 ПББЕЛ передбачено право суб`єкта господарювання, який експлуатує ліфти, на укладення договору з організацією, яка спеціалізується на виконанні відповідних робіт, має необхідні дозвільні документи, штат працівників, обладнання тощо.

Також за наявними у справі доказами судом встановлено, що оригінали паспортів на ліфти фактично знаходяться у сторонньої особи - ТОВ "АВС-Ліфт" (а.с. 152) і позивач повинен витребувати їх на власну користь як обслуговуюча будинок організація.

У відповідності до положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, де частиною 5 передбачено випадки, встановлені актами цивільного законодавства, коли цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

При цьому зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідач просить звернути увагу на висновки з постанови Касаційного господарського суду Верховного Суду України від 31.05.2018р. у справі № 921/753/16-г/11 про те, що до функцій суду належав обов`язок достеменного встановлення факту перебування спірних документів у володінні відповідача, аби у такий спосіб надати гарантії позивачеві щодо реального виконання судового рішення та убезпечити відповідача, як боржника у виконавчому провадженні, від настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення згідно зі статтею 382 КК України.

За участі у розгляді справи представників обох сторін було з`ясовано, що позивачу вже передано ряд спірних документів і позивач не доказав, суду, що ці документи належними не є для їх додаткового витребування. Позивач щодо частини спірних документів не визначився у їх переліку та видах, щоб зобов`язати відповідача надавати їх позивачу за судовим рішенням у даній справі. А деякі документи, встановлено, що вони не виготовлялися взагалі або відповідач дійсно не може виготовити їх за власною ініціативою, як вже обґрунтовано судом.

З урахуванням того, що до часу звернення позивача до суду, відповідачем за актами було передано всю (за доводами відповідача) наявну у нього документацію на будинок та його мережі, у суду немає підстав сумніватися у добросовісній поведінці відповідача і намірі не видати ОСББ спірні документи, юридичного інтересу до яких після припинення функцій управителя у відповідача немає ніякого.

Отже суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для зобов`язання відповідача надавати за рішенням суду спірні документи (не визначено також їх чіткий перелік, види та форми) позивачу і щоб при цьому було дотримано критерій даного зобов`язання як розумного і справедливого стосовно відповідача у справі.

В протилежному випадку на відповідача буде покладено зобов`язання, яке він з об`єктивних причин не в змозі буде виконати, спричинивши і неможливість виконання рішення суду.

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також суд погоджується із доводами відповідача про те, що між сторонами виник майновий спір з урахуванням практики Верховного Суду з даного питання, яку слід врахувати суду в порядку ч. 4 ст. 236 ГПК України.

Так, Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 11 травня 2021 року по справі № 759/9008/19 виклала позиції про те, що у частині першій статті 190 ЦК України закріплено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. У статті 1 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII"Про інформацію" визначено, що документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі.

З наведеного можна зробити висновок про те, що документ є рухомою, неподільною, визначеною індивідуальними ознаками, неспоживчою річчю, тобто є майном в розумінні цивільного законодавства. Особливістю документа як майна є те, що він не має номінальної вартості та не обліковується в бухгалтерському обліку. Таким чином, документи, які витребовує позивач, є майном, яке належить на праві власності товариству, носить виключно документарний характер, не має номінальної вартості. При цьому позов про витребування або повернення будь-якого майна свідчить про наявність спору саме майнового характеру.

На підставі викладеного у позові слід відмовити повністю за недоведеністю його правових підстав.

У відповідності до ст. 129 ГПК України, при відмові в позові судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 238, 240 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом 20 днів.

Повне судове рішення складено 08 вересня 2023

Суддя Н.М. Спаських