ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"05" вересня 2023 р. Cправа № 902/724/23

Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Тварковського А.А.,

за участю секретаря судового засідання Зеленюк О.В.,

у відсутності представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" (вул. Молодіжна, буд. 8, село Поліське, Коростенський район, Житомирська область, 11555)

до: Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" (вул. Театральна, 68-А, село Якимівка, Вінницький (Оратівський) район, Вінницька область, 22622)

про стягнення 685 809,16 грн,

В С Т А Н О В И В :

Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" подано позов до Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" про стягнення 685 809,16 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач вказує на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за Договором підряду на виконання буровибухових робіт №25-10/21 БВР від 25.10.2021 в частині повної та своєчасної оплати вартості виконаних робіт, внаслідок чого Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" заявлено до стягнення з Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" 685 809,16 грн заборгованості, з яких: 492 000 грн - основного боргу; 148 947,95 грн - пені; 8 936,88 грн - 3% річних та 35 924,33 грн - інфляційних втрат.

Ухвалою суду від 05.06.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №902/724/23 в порядку загального позовного провадження та призначено у ній підготовче засідання на 27.07.2023.

Виконавши завдання підготовчого провадження, позаяк учасникам справи надано достатньо часу для вчинення процесуальних дій в межах підготовчого провадження, судом закрито таку стадію судового процесу та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.09.2023, про що постановлено відповідну ухвалу від 27.07.2023.

На визначений час у судове засідання 05.09.2023 повідомлені належним чином учасники справи не з`явилися. Позивач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення ухвали від 27.07.2023 до його електронного кабінету, яку відповідно до сформованої в КП "ДСС" довідки про доставку електронного листа було доставлено 02.08.2023 о 09:35 год., вказана довідка долучена до матеріалів справи.

Поряд з цим таку ухвалу направлено відповідачу рекомендованою поштовою кореспонденцією, вручення якої підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим поштовим повідомленням.

Відзиву відповідача на позовну заяву до суду не надійшло.

За приписами частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Аналогічна норма міститься у частині 9 статті 165 ГПК України.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до приписів частини 9 статті 165 та частини 2 статті 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

25.10.2021 між Оратівським дочірнім підприємством приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" (Підрядник) укладено Договір підряду на виконання буровибухових робіт №25-10/21 БВР (Договір), відповідно до п. 1.1. якого Підрядник зобов`язується за завданням Замовника виконати буровибухові роботи (надалі іменуються - Роботи), а Замовник зобов`язується прийняти від Підрядника закінчені Роботи та оплатити їх.

Згідно із п. 1.2. Договору Підрядник виконує буровибухові роботи на свій ризик, власними силами та засобами або із залученням Субпідрядників, з використанням пального Замовника здати Замовнику в установлений Договором строк закінчені буровибухові роботи, а саме:

- приведення устаткування в робочий стан, а також вивезення бурових установок і допоміжного устаткування з місця виконання Робіт;

- доставка вибухових матеріалів до місця виконання робіт та вивезення надлишкових вибухових матеріалів з місця виконання Робіт;

- буріння свердловин буровою установкою;

- зарядження свердловин вибуховими матеріалами та їх охорона при проведенні вибуху;

- проведення масового вибуху.

Місце виконання Робіт: Оратівське дочірнє підприємство приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" (п. 1.3. Договору).

Результат Робіт: підірвана гірнича маса (п. 1.4 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору вартість Робіт, які зазначені у п. 1.1. Договору, Підрядник визначає у Протоколі узгодження договірної ціни.

Ціна договору складається із суми всіх підписаних сторонами актів виконаних Робіт (п. 2.2. Договору).

Згідно із п. 2.3. Договору оплата вартості Робіт за даним Договором здійснюється Замовником в безготівковому порядку в національній валюті наступним чином:

- попередня оплата в розмірі 50 % від вартості Робіт здійснюється протягом трьох банківських днів з моменту узгодження Сторонами заявки на буровибухові роботи та отримання рахунку Замовником від Підрядника (пп. 2.3.1.).

- остаточна оплата в розмірі 50% від вартості Робіт здійснюється протягом тридцяти календарних днів від дати підписання Сторонами акта виконаних робіт (пп. 2.3.2.).

Підрядник зобов`язаний виконати Роботи в дні, узгоджені сторонами в заявці на буровибухові роботи (п. 4.1. Договору).

Здавання-приймання виконаних Робіт оформлюється актом виконаних Робіт (п. 5.1. Договору).

Підпунктом 6.2.1. п. 6.2. Договору сторони погодили, що за невчасне здійснення розрахунків, передбачених п. 2.3.2 Договору, з вини Замовника, Замовник зобов`язаний сплатити Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми нездійсненого платежу на користь Підрядника за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому випадку до повного виконання його Сторонами. Якщо сторони до закінчення строку дії Договору письмово не погодилися розірвати Договір, то він вважається пролонгованим на кожен наступний календарний рік на тих самих умовах (п. 9.1 Договору).

25.10.2021 між сторонами підписано Протокол погодження договірної ціни, що є Додатком № 1 до Договору підряду на виконання буровибухових робіт №25-10/21 БВР від 25.10.2021, за змістом якого сторонами досягнуто згоди щодо величини договірної ціни робіт за Договором, яка становить 56,00 грн з ПДВ за м.куб.

Факт виконання позивачем обумовленим Договором робіт підтверджується обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін Актом здачі - приймання робіт (надання послуг) № 585 від 22.11.2021 на суму 901 600 грн з ПДВ (а.с. 15, т. 1). При цьому позивачем виставлено відповідачу рахунок на оплату № 652 від 22.11.2021 на вказану суму.

Як підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача (а.с. 16-20, т. 1), за виконані роботи відповідачем проведено частковий розрахунок на загальну суму 409 600 грн, а саме:

- 18.11.2021 на суму 250 080 грн;

- 20.09.2022 на суму 51 520 грн;

- 21.09.2022 на суму 20 000 грн;

- 10.10.2022 на суму 88 000 грн.

Несплата решти вартості проведених робіт на загальну суму 492 000 грн слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" із відповідним позовом до суду про стягнення з Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" 492 000 грн основного боргу. Поряд з цим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 148 947,95 грн - пені; 8 936,88 грн - 3% річних та 35 924,33 грн - інфляційних втрат внаслідок прострочення виконання зобов`язання.

Окремо слід зазначити, що позивач звертався до Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" в порядку досудового врегулювання спору із вимогою про погашення заборгованості №852 від 06.12.2022, але доказів реагування відповідача на таку вимогу матеріали справи не містять.

З огляду на встановлені обставини справи, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За своєю правовою природою правовідносини між позивачем та відповідачем в межах даного спору врегульовано положеннями Цивільного кодексу України про підряд, враховуючи укладений Договір підряду на виконання буровибухових робіт №25-10/21 БВР від 25.10.2021.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов`язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов`язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

За змістом ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 4 ст. 882 ЦК України).

Як слідує з матеріалів справи, факт виконання позивачем робіт за Договором, як і факт прийняття їх відповідачем підтверджується обопільно підписаним та скріпленим печатками сторін Актом здачі - приймання робіт (надання послуг) № 585 від 22.11.2021 на суму 901 600 грн з ПДВ. При цьому за умовами пп. 2.3.2. п. 2.3. Договору передбачено здійснення остаточної оплати за виконані роботи протягом тридцяти календарних днів від дати підписання Сторонами акта виконаних робіт.

Однак в обумовлений строк повної вартості виконаних позивачем робіт Оратівське дочірнє підприємство приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" не сплатило, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

Закон пов`язує виникнення зобов`язання з оплати робіт з фактом їх виконання і сам по собі акт приймання-передачі робіт не є визначальним для виникнення зобов`язального правовідношення. Отже, наявність підписаного замовником акту приймання-передачі робіт не позбавляє його права заперечувати щодо обсягу та вартості виконаної роботи. Така правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 11.10.2018 у справі № 916/446/16.

Водночас жодних заперечень щодо обсягів виконаних робіт за обопільно підписаним актом приймання-передачі робіт відповідачем не висловлено, позаяк доказів протилежного матеріали справи не містять.

З урахуванням здійснених відповідачем проплат, несплаченою залишається сума 492 000 грн (901 600 грн - 409 600 грн).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України)

Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Частиною 1 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За відсутності у матеріалах справи доказів повної сплати відповідачем вартості виконаних за Договором робіт, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову щодо стягнення з Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" 492 000 грн - основного боргу та про задоволення позову у цій частині.

Поряд з цим позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 148 947,95 грн - пені; 8 936,88 грн - 3% річних та 35 924,33 грн - інфляційних втрат внаслідок прострочення виконання зобов`язання за Договором зі сплати вартості проведених робіт.

Як встановлено фактичними обставинами справи, зобов`язання відповідача за Договором є простроченим, позаяк останній не здійснив остаточний розрахунок за виконані роботи в обумовлений у пп. 2.3.2. п. 2.3. Договору строк протягом тридцяти календарних днів від дати підписання Сторонами акта виконаних робіт.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу, враховуючи 3% річних та інфляційні витрати, є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Згідно із п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За приписами ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

У відповідності до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Підпунктом 6.2.1. п. 6.2. Договору сторони погодили, що за невчасне здійснення розрахунків, передбачених п. 2.3.2 Договору, з вини Замовника, Замовник зобов`язаний сплатити Підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми нездійсненого платежу на користь Підрядника за кожен день прострочення виконання зобов`язання.

Судом, враховано положення ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, якими обмежено нарахування пені піврічним строком, однак відповідно до п. 7 Прикінцевих положень Господарського кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Так, постановою Кабінетом Міністрів України №211 від 11.03.2020 по всій території України було введено карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), який скасовано з 01.07.2023 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651.

Отже, строки нарахування пені, які встановлені у ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, є продовженими на період дії карантину.

Перевіривши за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості та штрафних "LІGA 360" поданий позивачем розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за період прострочення з 10.10.2022 до 18.05.2023 на суму 492 000 грн судом встановлено, що такі нарахування перебувають в межах розрахунку суду. Відтак заявлені складові заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі у визначених позивачем сумах: 148 947,95 грн - пені; 8 936,88 грн - 3% річних та 35 924,33 грн - інфляційних втрат.

За змістом ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч. 2 ст. 14 ГПК України).

Відповідно до ст.ст. 76, 77, 78, 79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судом кожній стороні була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, скористатись іншими процесуальними правами.

Згідно із ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості відповідача перед позивачем слідує з умов укладеного між сторонами Договору, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи.

Всупереч наведеним вище нормам відповідач не подав до суду відзиву, доказів в спростування позовних вимог, власного контррозрахунку заборгованості чи доказів погашення заборгованості.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позов задоволено повністю, то витрати позивача на сплату судового збору покладаються на відповідача в сумі 10 287,14 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Оратівського дочірнього підприємства приватного виробничого комерційного підприємства "Укрпостач" (вул. Театральна, 68-А, село Якимівка, Вінницький (Оратівський) район, Вінницька область, 22622, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранрозробка" (вул. Молодіжна, буд. 8, село Поліське, Коростенський район, Житомирська область, 11555, ) 492 000 грн - основного боргу; 148 947,95 грн - пені; 8 936,88 грн - 3% річних; 35 924,33 грн - інфляційних втрат та 10 287,14 грн - витрат на сплату судового збору.

3. Згідно із приписами ч.1 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

4. Відповідно до положень ч.1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення до Північно-західного апеляційного господарського суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

5. Примірник повного судового рішення надіслати учасникам справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, а також на відому суду адресу електронної пошти позивача - ІНФОРМАЦІЯ_1.

Повне рішення складено 11 вересня 2023 р.

Суддя А.А. Тварковський

віддрук. прим.:

1 - до справи;

2 - позивачу - вул. Молодіжна, буд. 8, село Поліське, Коростенський район, Житомирська область, 11555;

3 - відповідачу - вул. Театральна, 68-А, село Якимівка, Вінницький (Оратівський) район, Вінницька область, 22622.