ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"29" серпня 2023 р. Справа №918/60/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М. розглянувши матеріали заяв

Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство"

Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод"

Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект"

Приватного підприємства "Топ - Драйв"

з грошовими вимогами до боржника

у межах справи

за заявою Приватного акціонерного товариства "Харківський комбікормовий завод"

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс"

про банкрутство

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

представники учасників справи не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Харківський комбікормовий завод" звернулось до Господарського суду Рівненської області із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс".

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 28.01.2022 прийнято заяву Приватного акціонерного товариства "Харківський комбікормовий завод" про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" до розгляду, призначено підготовче засідання на 09.02.2022, зобов`язано Приватне акціонерне товариство "Харківський комбікормовий завод" надати у підготовче засідання додаткові відомості (за їх наявності), необхідні для вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство, запропоновано Товариству з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" в порядку ст. 36 Кодексу України з процедур банкрутства надати суду відзив на заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство, до якого додати докази відправлення копії відзиву Приватному акціонерному товариству "Харківський комбікормовий завод"; підтвердження спроможності виконати свої зобов`язання та погасити заборгованість.

Підготовче засідання неодноразово відкладалось.

Розпорядженням керівника апарату суду від 10 травня 2022 року № 03-04/56/2022 у зв`язку зі смертю судді Заголдної Я.В., враховуючи наказ Господарського суду Рівненської області № 04-43/155/22 від 06.05.2022 про припинення трудових відносин, відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/60/22.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2022 справу № 918/60/22 передано судді Горплюку А.М.

Ухвалою суду від 11.05.2022 матеріали справи прийнято до свого провадження, призначено підготовче засідання на 26.05.2022.

Ухвалою суду від 26.05.2022 підготовче засідання відкладено на 21.06.2022.

Ухвалою суду від 21.06.2022 відкрито провадження у справі № 918/60/22 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс", введено процедуру розпорядження майном боржника та з метою виявлення кредиторів, здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" на офіційному веб-порталі судової влади України. Також, вказаною ухвалою встановлено строк проведення розпорядником майна інвентаризації майна боржника до 15.08.2022 та дату складання розпорядником майна реєстру вимог кредиторів та подання його на затвердження до господарського суду до 16.08.2022, проведення попереднього засідання суду призначено на 16.08.2022.

В строк, встановлений ст. 45 КУзПБ до суду надійшли заяви Малого приватного підприємства Фірма "Ерідон", Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Таврійська перспектива", Акціонерного товариства "Банк Альянс", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан і Сан Маріуполь ЛТД", Приватного акціонерного товариства "Атоменергокомплект", Товариства з обмеженою відповідальністю "Сом - Агро", Приватного акціонерного товариства "Укргазбуд", Головного управління ДПУ у Рівненській області

В подальшому, до суду надійшли заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство", Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект", Приватного підприємства "Топ - Драйв", Товариства з обмеженою відповідальністю "Індастріал Трейд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівагрошляхбуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова Група", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою суду від 22.06.2023, за результатами попереднього засідання, визнано кредиторські вимоги МПП Фірма "Ерідон", СГ ТОВ "Таврійська перспектива", АТ "Банк Альянс", ТОВ "Сан і Сан Маріуполь ЛТД", ПАТ "Атоменергокомплект", ТОВ "Сом - Агро", ПАТ "Укргазбуд", ГУ ДПУ у Рівненській області. Також, вказаною ухвалою зобов`язано розпорядника майна у 10-ти денний строк після проведення попереднього засідання відповідно до статті 48 Кодексу України з процедур банкрутства повідомити кредиторів згідно з реєстром вимог кредиторів про місце і час проведення зборів кредиторів та організувати їх проведення (належні докази повідомлення надати суду), підсумкове засідання та судове засідання для розгляду заяв з грошовими вимогами, які надійшли до суду поза строком, встановленим ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства призначено на 08.08.2023. Також, зобов`язано розпорядника майна до 08.08.2023 подати суду звіт про проведену роботу; звіт про нарахування та виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат схвалений або погоджений комітетом кредиторів боржника; протокол зборів кредиторів; протокол засідання комітету кредиторів; рішення комітету кредиторів щодо застосування наступної судової процедури.

03.07.2023 на офіційну пошту суду від розпорядника майна надійшов супровідний лист, до якого долучено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Вест Активс".

07.08.2023 на офіційну пошту суду від розпорядника майна надійшло клопотання про відкладення підсумкового засідання та про долучення до матеріалів справи доказів.

Також, 07.08.2023 на офіційну пошту суду від розпорядника майна надійшло повідомлення про розгляд заяви ТОВ "Агропромислова група" з грошовими вимогами до боржника.

Ухвалою суду від 08.08.2023 визнано конкурсними кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Індастріал Трейд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівагрошляхбуд", Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова група", ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Крім того, ухвалою суду від 08.08.2023 підсумкове засідання відкладено на 05.09.2023.

18.08.2023 через підсистему "Електронний суд" від Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" надійшла заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника заявника.

22.08.2023 на офіційну пошту суду від Приватного підприємства "Топ - Драйв" надійшло пояснення на відзив на заперечення.

В судове засідання розпорядник майна та представники учасників справи не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (в подальшому - КУзПБ) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до ст. 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників кредиторів, боржника та розпорядника майна не перешкоджає розгляду в судовому засіданні поданих заяв.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду заяв, внаслідок чого вони можуть бути розглянуті за наявними документами.

Суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються подані кредиторські заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для їх розгляду і вирішення, прийшов до наступних висновків.

На розгляді в судовому засіданні 29.08.2023 перебувають заяви з грошовими вимогами Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство", Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод", Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект", Приватного підприємства "Топ - Драйв".

Статтею 1 КУзПБ визначено, що боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з абз. 1 та абз. 3 ч. 1 ст. 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як зазначалось вище, 21.06.2022 з метою виявлення кредиторів здійснено оприлюднення повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відтак, у відповідності до ч. 1 ст. 45 КУзПБ, останнім днем подачі заяви з грошовими вимогами до боржника було - 22.07.2022.

Заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" надійшла до суду 11.08.2022, тобто з пропуском строку, що встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заява Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" надійшла до суду 16.08.2022, тобто з пропуском строку, що встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" та Приватного підприємства "Топ-Драйв" надійшли до суду 22.08.2022, тобто з пропуском строку, що встановлений ч. 1 ст. 45 КУзПБ.

Згідно з абз. 2, 3 ч. 4 ст. 45 КУзПБ вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Абзацом 3 ч. 6 ст. 45 КУзПБ унормовано, що вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.

За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів (абз. 4 ч. 6 ст. 45 КУзПБ).

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно після її оголошення, може бути оскаржена у встановленому цим Кодексом порядку та є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів (абз. 5 ч. 6 ст. 45 КУзПБ).

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

12 лютого 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" (надалі - покупець) укладено Договір № /1 (надалі - Договір).

Згідно п. 2.1. Договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених Договором передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених Договором прийняти та оплатити товар.

Сторони домовились, що товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих Специфікаціях до цього Договору, що є його невід`ємними частинами (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору, на кожну партію товару сторони складають окрему Специфікацію.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому Договору (сума Договору), визначається на підставі всіх Специфікацій до цього Договору складених протягом терміну його дії.

Згідно п. 3.4. та 3.5. Договору, ціна товару виражається в національній валюті України - гривні. Визначення та застосування еквіваленту іноземної валюти.

Сторони домовились, що грошовий еквівалент всіх грошових зобов`язань покупця по цьому договору визначається в іноземній валюті, за курсом іноземної валюти, визначеним сторонами. Якщо сторони не погодять інше в специфікації, ціна товару в національній валюті, визначається за курсом продажу долару США на міжбанківській валютній біржі на дату, що передує даті підписання Специфікації (п. 3.5.1., 3.5.2. Договору).

Усі платежі по цьому Договору здійснюються в національній валюті України - гривні (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п.п. 4.3., 4.6. Договору, якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язується оплатити поставлений йому товар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару. Датою оплати товару (дата платежу) є дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Виставлення рахунку є необов`язковим, але покупець має право запросити у постачальника рахунок на оплату, в якому визначена сума оплати в національній валюті (п. 4.8. Договору).

За приписами п. 5.3. Договору, датою поставки товару є дата передачі товару покупцю.

Пунктом 7.5. Договору визначено, що поставка товару оформляється первинним документом, підписаним обома сторонами. Підписання первинного документа сторонами засвідчують, що зазначений в ньому товар переданий постачальником та прийнятий покупцем, в кількості, асортименті та за ціною узгодженими сторонами, зовнішні ознаки якості Товару та його упаковка відповідають умовам Договору.

Крім того, відповідно до п. 7.7. Договору, сторони погодили, що підписаний ними первинний документи підтверджує передачу товару постачальником та прийняття його покупцем. Підписання первинного документу сторони засвідчують досягнення згоди та відсутність будь-яких спорів та/або претензій відносно кількості, асортименту товару та/або явних недоліків товару по якості, які можна виявити при передачі та приймання товару.

На виконання умов Договору, 12.02.2020 між постачальником та покупцем підписано Специфікацію № 165 до Договору, якою сторони домовились про поставку товару, а саме: засобів захисту рослин (13 найменувань) загальною вартістю товару з ПДВ 4 480 802,40 грн, що еквівалентно 182 666,22 доларів США.

В пункті 4 Специфікації № 165, сторони узгодили, що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку: 20 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 36 533,24 доларів США - до 16.03.2020; 80 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 146 132,98 доларів США - до 01.02.2021.

Також, 13.05.2020 між сторонами було підписано Специфікацію № 1196 до Договору, якою сторони домовились про поставку Товару, а саме: Мікродобрива "Стример ВМА" загальною кількістю 1 000 л., загальною вартістю товару з ПДВ 95 460,00 грн, що еквівалентно 3 550,02 доларів США.

В пункті 4. Специфікації № 1196 сторони узгодили, що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку: 20 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 710 доларів США - до 15.05.2020; 80 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 2 840,02 доларів США - до 01.02.2021.

Вказані вище Специфікації підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток товариств.

Судом встановлено, що ТОВ "Украгропротект" поставив ТОВ "Вест Активс" товар на загальну суму 5 071 247,40 грн, що підтверджується видатковими накладними, наявними в матеріалах справи (№ 4524 від 21.04.2020 на суму 1 906 949,16 грн, № 4526 від 21.04.2020 на суму 1 929 622,92 грн, № 5496 від 06.05.2020 на суму 1 139 215,32 грн, № 5991 від 14.05.2020 на суму 95 460,00 грн).

Відповідачем частково сплачено за товар на суму 2 275 529,72 грн згідно платіжних доручень, а саме: від 15.04.2020 в розмірі 250 000,00 грн, від 16.04.2020 в розмірі 745 157,48 грн, від 01.06.2020 в розмірі 19 200,00 грн, від 21.07.2021 в розмірі 275 000,00 грн.

Також, відповідачем повернуто поставлений товар згідно накладної про повернення постачальнику № 5 від 29.04.2021 на суму 436 326,24 грн та № 6 від 29.04.2021 на суму 549 846,00 грн.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Вест Активс" у порушення умов Договору та Специфікацій допустив прострочення оплати поставленого товару відповідно до графіку оплати, встановленого у Специфікаціях до Договору та станом на момент звернення до суду не здійснив повний розрахунок, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 2 795 717,68 грн.

Вказані обставини боржником у справі не спростовано.

Між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням умов Договору поставки № /1 від 12.02.2020 щодо своєчасної оплати поставленого товару, регулювання яких здійснюється Господарським кодексом України (надалі - ГК України), Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), тощо.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним Кодексом України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З положень ст. 509 ЦК України, що кореспондується із ст. 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладені вище приписи чинного законодавства, беручи до уваги підтверджену матеріалами справи наявну заборгованість та відсутність повної її оплати боржником, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ТОВ "Украгропротект" в частині стягнення основної заборгованості за Договором та Специфікаціями обґрунтовані, підлягають задоволенню та включенню до реєстру кредиторів.

Щодо стягнення штрафних санкцій суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом взято до уваги, що згідно частини 2 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В той же час, згідно п. 9.2. Договору, у випадку порушення покупцем строків виконання грошових зобов`язань по цьому Договору покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент порушення, нараховану на суму порушеного зобов`язання за кожен день порушення.

Згідно пункту 9.5 Договору строк нарахування штрафних санкцій (пені, неустойки, тощо) за Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України чи іншими нормами нормативно-правових актів і за згодою сторін санкції нараховуються за весь період порушення до моменту повного виконання відповідного зобов`язання. Сторони домовились встановити до всіх вимог по цьому Договору, в тому числі вимог про стягнення неустойки, санкцій, тощо, строк позовної давності в 5 (п`ять) років.

Відтак, заявником вірно нараховується пеня за період, що перевищує шість місяців.

Перевіривши розрахунок, здійснений заявником, суд зазначає, що при визначенні строку нарахування пені заявником неправильно визначено закінчення розрахунку заборгованості, а саме: вказано - 16.08.2022, коли вірним є 20.06.2022, оскільки ухвалою суду від 21.06.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вест Активс" та введено мораторій на нарахування штрафних санкцій.

Крім того, суд враховує, що заявником невірно визначено початок перебігу строку нарахування пені та розмір заборгованості, на яку нараховується пеня, оскільки нарахування штрафних санкцій відбувається з дня, наступного за днем, коли має бути здійснена оплата з врахуванням проплат, здійснених боржником.

Тобто, з 01.02.2021 (кінцева дата оплати вартості поставленого товару згідно Специфікацій) підлягала нарахуванню пеня на суму 4 056 889,92 грн, з 29.04.2021 по 20.07.2021 на суму 3 070 717,68 грн (з врахуванням часткового погашення заборгованості) та лише з 21.07.2021 на суму 2 795 717,68 грн.

За приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак, при перевірці розрахунку пені, здійсненого заявником суд враховує суму, яка ним визначена.

Здійснивши перерахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE, суд встановив, що розмір обґрунтованої пені становить 692 955,01 грн., при заявленій 907 421,02 грн.

Крім того, ТОВ "Украгропротект" на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 9.4. Договору заявлено до стягнення з боржника 36% річних у розмірі 2 272 114,23 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

В той же час, згідно п. 9.4. Договору, в разі порушення покупцем строку оплати товару проданого в кредит, покупець зобов`язується сплатити постачальнику проценти за користування грошовими коштами в розмірі 36 % річних нарахованих на суму, що відповідає ціні товару, строк оплати якого порушено, за кожний день, починаючи від дня передання товару постачальником.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунок, здійснений заявником, суд зазначає, що при визначенні строку нарахування 36% річних заявником неправильно визначено закінчення розрахунку заборгованості, а саме: вказано - 16.08.2022, коли вірним є 20.06.2022, оскільки ухвалою суду від 21.06.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вест Активс" та введено мораторій на нарахування штрафних санкцій та не застосовуються будь-які фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань (в тому числі три проценти річних від простроченої суми тощо).

Крім того, суд враховує, що заявником невірно визначено початок перебігу строку нарахування 36% річних та розмір заборгованості, на яку нараховується пеня, оскільки нарахування штрафних санкцій відбувається з дня, наступного за днем, коли має бути здійснена оплата з врахуванням проплат, здійснених боржником.

Тобто, з 01.02.2021 (кінцева дата оплати вартості поставленого товару згідно умов Специфікацій) підлягало нарахуванню 36% річних на суму 4 056 889,92 грн, з 29.04.2021 по 20.07.2021 на суму 3 070 717,68 грн та лише з 21.07.2021 на суму 2 795 717,68 грн.

За приписами ч. 2 ст. 237 ГПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог.

Відтак, при перевірці розрахунку 36% річних, здійсненого заявником суд враховує суму, яка ним визначена.

Здійснивши перерахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE, суд встановив, що розмір обґрунтованих 36% річних становить 1 392 497,19 грн., при заявленій 2 272 114,23 грн.

На підставі зазначеного, оскільки боржником не спростовані обставини, викладені у кредиторській заяві ТОВ "Украгропротект" в частині наявної заборгованості за Договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині включення заборгованості за Договором № /1 від 12.02.2020 в розмірі 2 795 717,68 грн основної заборгованості - четверта черга, 36% річних в розмірі 1 392 497,19 грн - четверта черга, пені в розмірі 692 955,01 грн - шоста черга та 4 962,00 грн витрати за розгляд даної кредиторської заяви - перша черга, в решті - слід відмовити.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 45 КУзПБ, даний кредитор є конкурсним, однак не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

02.01.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" (надалі - орендар) укладено Договір № 1 оренди техніки з екіпажем (надалі - Договір № 1).

Також, 26.04.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" (надалі - орендар) укладено Договір № 2 оренди техніки з екіпажем (надалі - Договір № 2).

Згідно п. 1.1. Договорів № 1 та № 2 у порядку та на умовах, визначених цим Договором, орендодавець зобов`язується передати орендарю в тимчасове платне володіння та користування сільськогосподарську техніку (далі - Техніка) та екіпаж (трактористи), визначені у цьому Договорі, а також зобов`язується забезпечити своїми силами його керування та технічну експлуатацію, а орендар зобов`язується прийняти в тимчасове володіння та користування техніку під керуванням екіпажу (трактористів) орендодавця і зобов`язується сплачувати орендодавцю орендну плату.

У відповідності до п. 3.1. Договорів № 1 та № 2 техніка передається орендарю за його заявкою протягом 5 робочих днів після приймання заявки орендодавцем до виконання.

Бажане місце подачі техніки зазначається орендарем у заявці. Передача техніки в оренду здійснюється за актом приймання-передачі. Орендар зобов`язаний у присутності представника орендодавця перевірити справність, кількість комплектність техніки. Після підписання представниками орендаря та орендодавця Акту приймання - передачі, техніка вважається такою, що передана в належному стані (п. 3.2. - 3.4. Договорів).

За приписами п. 4.1., 4.2. та 4.3. Договору № 1 та № 2 техніка вважається переданою в оренду з дати підписання сторонами відповідного Акту приймання - передачі. Строк оренди визначається в додатках до даного договору. Строк оренди також може бути змінений за згодою сторін, що оформляється додатковою угодою до цього договору.

Розмір орендної плати визначається від виду техніки та зазначається у додатках до даного договору. Акт здачі - прийняття робіт (надання послуг) до договору підписуються сторонами, не рідше 1 разу на місяць (п. 5.1., 5.4. Договорів).

Відповідно до п. 5.5. Договору № 1 та № 2 орендна плата вноситься шляхом перерахування орендарем грошових коштів на розрахунковий рахунок орендодавця на підставі затвердженого обома сторонами Акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) на умовах відстрочки платежу на 30 календарних днів.

За приписами п. 9.1. Договорів, цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором.

Договір № 1 та Договір № 2 підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток товариств.

02.01.2020 між сторонами підписано Додаток № 1 та Акт приймання - передачі до Договору № 1 оренди техніки з екіпажем від 02.01.2020, яким сторони погодили передання в оренду екскаватора JCB JS240LC з трьома членами екіпажу. Також, 15.07.2020 між сторонами підписано аналогічний Акт приймання - передачі.

Крім того, 26.04.2021 між сторонами підписано Додаток № 1 та Акт приймання - передачі до Договору № 2 оренди техніки з екіпажем від 26.04.2021, яким сторони погодили передання в оренду техніки з екіпажем, а саме: два трактора CAT CHALLENGER MT865B, трактора гусеничного CLAAS 95E, трактора John Deer 8320, розкидача мінеральних добрив TERRA-GATOR 6203, обприскувача самохідного Challenger Spra Coupe 4660 M.

В подальшому, 26.04.2021, 13.05.2021 та 05.06.2021 ТОВ "Вест Активс" надало ТОВ "Рівненське аграрне підприємство" заявки на оренду техніки з екіпажем (№ 1, № 2 та № 3), якою попросило надати в оренду (строкове платне користування) згідно Договору № 2 від 26.04.2021 техніку згідно переліку.

На виконання вказаних заявок ТОВ "Рівненське аграрне підприємство" передало, а ТОВ "Вест Активс" прийняло в оренду (строкове платне користування) техніку, а саме: 30.04.2021 - два трактора CAT CHALLENGER MT865B, трактор гусеничного CLAAS 95E, розкидач мінеральних добрив TERRA-GATOR 6203; 13.05.2021 - обприскувач самохідний Challenger Spra Coupe 4660 M, 05.06.2021 - трактор John Deer 8320.

У вказаних актах зазначено, що сторони підтверджують, що техніка знаходиться в нормальному технічному стані і повністю придатна для використання за її цільовим призначенням. Зауваження до зовнішнього вигляду та технічного стану техніки відсутні.

Актами приймання - передачі від 09.06.2021, 15.06.2021, 24.06.2021, 25.06.2021 та 30.06.2021 до Договору № 2 вказана техніка повернута орендодавцю.

При цьому, у зазначених Актах вказано, що сторони підтверджують, що техніка повертається у нормальному технічному стані і повністю придатна для використання за її цільовим використанням. Зауваження до зовнішнього та технічного стану техніки відсутні.

Факт надання послуг в повному обсязі за Договором № 1 підтверджується копіями Актів здачі - приймання (надання послуг), зокрема: № 1 від 31.01.2020 на суму 25 000,00 грн, № 2 від 28.02.2020 на суму 25 000,00 грн, № 3 від 31.03.2020 на суму 25 000,00 грн, № 4 від 30.04.2020 на суму 25 000,00 грн, № 5 від 31.05.2020 на суму 25 000,00 грн, № 6 від 30.06.2020 на суму 25 000,00 грн, № 7 від 31.07.2020 на суму 25 000,00 грн.

Факт надання послуг в повному обсязі за Договором № 2 підтверджується копіями Актів здачі - приймання (надання послуг), зокрема: № 13 від 31.05.2021 на суму 2 327 500,01 грн, № 14 від 30.06.2021 на суму 1 536 099,96 грн.

Згідно зазначених Актів здачі - приймання (надання послуг), сторони погодили, що замовник претензій по об`єму, якості та строкам виконання робіт (надання послуг) не має.

Всі вказані Акти підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток товариств.

ТОВ "Вест Активс" частково оплатило заборгованість за Договором № 2 в розмірі 600 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5280 від 29.04.2021 на суму 400 000,00 грн та № 5377 від 23.07.2021 на суму 200 000,00 грн.

Відтак, заявник зазначає про наявну заборгованість за Договорами в розмірі 3 438 599,97 грн (175 000,00 грн за Договором № 1 та 3 263 599,97 грн за Договором № 2).

Також, суд враховує, що 29.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (надалі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро - Профіт" (надалі - новий кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги №29/07-2021- ПБ (далі - Договір про відступлення права вимоги).

Так, згідно п. 1.1. Договору про відступлення права вимоги, у відповідності до умов цього Договору первісний кредитор відступає новому кредитору право вимоги до боржника (ТОВ "Вест Активс"), а новий кредитор зобов`язується прийняти зазначене вище право вимоги та перерахувати первісному кредитору кошти в сумі ціни відступлення (3 263 599,097 грн).

Новий кредитор після переходу до нього права вимоги стає кредитором за Договором №2 оренди техніки з екіпажем від 26 квітня 2021 року та одержує право замість первісного кредитора вимагати від Боржника належного виконання ним зобов`язань за Договором оренди техніки з екіпажем від 26 квітня 2021 року, Актом здачі-приймання № 13 від 31 травня 2021 року та Актом здачі-приймання № 14 від 30 червня 2021 року. Права первісного кредитора за договором (правочином) наведеним в Додатку № 1 до Договору переходять до нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги. Новий кредитор набуває статусу кредитора за договором (правочинами) наведеним в Додатку № 1 до Договору та сторони за всіма зобов`язаннями, що забезпечують виконання боржниками їхніх зобов`язань за договорами (правочинами) наведеними в Додатку № 1 до Договору. Станом на дату укладення Сторонами цього Договору, загальний розмір заборгованості боржника перед первісним кредитором складає: основний борг боржника - 3 263 599,97 грн. Штрафні санкції (штраф, пеня), які можуть бути нараховані у відповідності до умов договору (правочинів) наведеному в Додатку № 1 до Договору не розраховуються та не відступаються.

В подальшому, 02.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" (надалі - первісний кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпро - Профіт" (надалі - новий кредитор) укладено Додаткову угоду №1 до Договору про відступлення права вимоги №29/07-2021-ПБ від 29.07.2021, якою враховуючи часткове виконання новим кредитором зобов`язань за Договором про відступлення права вимоги №20/07-2021-ПБ від 29 липня 2021 року на суму 280 000,00 грн, сторони вирішили внести зміни до Договору про відступлення права вимоги №29/07-2021-ПБ від 29 липня 2021 року шляхом викладу пункту "Ціна відступлення" у розділі "Тлумачення термінів" в такій редакції: Ціна відступлення: "280 000 (двісті вісімдесят тисяч) гривень 00 копійок."

За наслідком укладення даної додаткової угоди розмір вимог первісного кредитора до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" за Договором № 2 оренди техніки з екіпажем від 26 квітня 2021 року складає 2 983 599,97 грн., а розмір вимог нового кредитора до боржника за Договором №2 складає 280 000 грн.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Вест Активс" у порушення умов Договорів допустило прострочення оплати наданих послуг та станом на момент звернення до суду не здійснило повний розрахунок, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість перед ТОВ "Рівненське аграрне підприємство" у розмірі 3 158 599,97 грн (за Договором № 1 - 175 000,00 грн та за Договором № 2 - 2 983 599,97 грн).

Арбітражний керуючий дану заборгованість боржника не визнав, посилаючись на повідомлення директора ТОВ "Вест Активс".

Так, директор боржника зазначає, що дані кредиторські вимоги не визнає повністю. Зазначає, що у додатку до Договору № 1 не погоджено ані строк оренди, ані вартість, ані місце передачі техніки, відтак вважає що сторонами не було погоджено всі істотні умови договору.

Проте, суд критично відноситься до таких тверджень, оскільки Договором № 1 погоджено всі істотні умови, а згідно умов вказаного Договору № 1 в Додатку до Договору зазначається ознаки техніки, її характеристики тощо (п. 1.2. Договору № 1).

Тобто, Додаток до Договору не є тим документом (договором), в якому повинні бути передбачені істотні умови договору.

Крім того, заперечуючи проти визнання даних кредиторських вимог представник боржника зазначає, що враховуючи особливості проведення робіт в зимовий період та температурні обмеження, використання екскаватора JCB JS240LS в зимовий період в сільському господарстві не є доцільним та необхідним, а ТОВ "Вест Активс" іншої діяльності у період дії договору не провадив. Зазначає, що заявник не надав інформацію щодо місяця наданих послуг оренди, дозвіл на проведення земляних робіт тощо. Відтак, вважає що відсутні докази реальності наданих послуг.

Однак, суд вважає, що наведені боржником обставини не є обставинами, з якими законодавство пов`язує можливість звільнення його від виконання зобов`язань, оскільки, відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Також, представник боржника зазначає, що заявник не виконував такого зобов`язання як оренда техніки з екіпажем взагалі, а колишній керівник оформив відповідні акти виконаних робіт разом з заявником для штучного створення зобов`язання ТОВ "Вест Активс" перед ТОВ "Рівненське аграрне підприємство", а сам договір оренди техніки з екіпажем вважає неукладеним.

Щодо таких тверджень суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

При цьому, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна зі сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (частина восьма статті 181 ГК України).

Водночас не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами (п. 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17).

Фактичне виконання усіма сторонами спірного договору виключає кваліфікацію цього договору як неукладеного. Зазначена обставина також виключає можливість застосування до спірних правовідносин ч. 8 ст. 181 ГК України.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами підписано Акти здачі - приймання робіт (надання послуг), якими підтверджено факт надання послуг, вони підписані без претензій та зауважень.

Таким чином, беручи до уваги викладене, Договір № 1, який виконувався боржником не може бути визнаний неукладеним.

Заперечуючи проти визнання кредиторських вимог за Договором № 2, представник боржника зазначає, що протягом 2021 року ТОВ "Вест Активс" мало власну, аналогічну до орендної, техніку та персонал, яка повністю задовольняла потреби товариства для провадження с/г діяльності. Також, вважає, що заявник не виконував такого зобов`язання як оренда техніки з екіпажем взагалі, а колишній керівник оформив відповідні акти виконаних робіт разом з заявником для штучного створення зобов`язання ТОВ "Вест Активс" перед ТОВ "Рівненське аграрне підприємство".

Проте, як зазначалось вище, у разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така діяльність здійснюється нею на власний ризик. Юридична особа самостійно розраховує ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймає рішення про вчинення чи утримання від таких дій. Настання несприятливих наслідків в господарській діяльності юридичної особи є її власним комерційним ризиком, на основі якого і здійснюється підприємництво.

Відтак, вказаний Договір укладався уповноваженою (на той час) особою боржника, на власний ризик, Акти приймання - передачі підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток товариств, договір в установленому законом порядку не визнаний недійсним, а відтак суд не приймає такі заперечення представника боржника та розпорядника майна.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 ГК України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1, 4 ст. 285 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Належних та допустимих доказів відповідно до ст. 76, 77 ГПК України на підтвердження сплати відповідачем заборгованості за договорами до матеріалів справи не додано.

За наведених обставин суд зазначає, що боржник порушив свої зобов`язання за договором, не здійснив оплату за отримані послуги з оренди у повному обсязі, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед даним заявником за Договорами у розмірі 3 158 599,97 грн, факт існування якої належним чином доведений та відповідачем не спростований.

На підставі зазначеного, оскільки боржником не спростовані обставини, викладені у кредиторській заяві ТОВ "Рівненське аграрне підприємство" в частині наявної заборгованості за Договорами, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині включення заборгованості за Договором оренди техніки з екіпажем № 1 від 02.01.2020 в розмірі 175 000,00 грн та за Договором оренди техніки з екіпажем № 2 від 26.04.2021 в розмірі 2 983 599,97 грн, а всього в розмірі 3 158 599,97 основної заборгованості - четверта черга та 4 962,00 грн витрати за розгляд даної кредиторської заяви - перша черга.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 45 КУзПБ, даний кредитор є конкурсним, однак не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Розглянувши заяву Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

12 лютого 2020 року між Приватним акціонерним товариством "Лебединський насіннєвий завод" (надалі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" (надалі - покупець) укладено Договір № Д-ВА-20-00699 поставки (надалі - Договір).

Згідно п. 2.1. Договору, постачальник зобов`язується в порядку та на умовах визначених Договором передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується в порядку та на умовах визначених Договором прийняти та оплатити товар.

Сторони домовились, що товар поставляється партіями. Найменування, асортимент, ціна та кількість товару в кожній партії визначаються сторонами в окремих Специфікаціях до цього Договору, що є його невід`ємними частинами (п. 2.2. Договору).

Відповідно до п. 2.3. Договору, на кожну партію товару сторони складають окрему Специфікацію.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що загальна вартість товару, що поставляється по цьому Договору (сума Договору), визначається на підставі всіх Специфікацій до цього Договору складених протягом терміну його дії.

Згідно п. 3.4. та 3.5. Договору, ціна товару виражається в національній валюті України - гривні. Визначення та застосування еквіваленту іноземної валюти.

Сторони домовились, що грошовий еквівалент всіх грошових зобов`язань покупця по цьому договору визначається в іноземній валюті, за курсом іноземної валюти, визначеним сторонами. Якщо сторони не погодять інше в специфікації, ціна товару в національній валюті, визначається за курсом продажу долару США на міжбанківській валютній біржі на дату, що передує даті підписання Специфікації (п. 3.5.1., 3.5.2. Договору).

Усі платежі по цьому Договору здійснюються в національній валюті України - гривні (п. 4.1. Договору).

Відповідно до п.п. 4.3., 4.6. Договору, якщо сторони не погодять інших строків оплати, покупець зобов`язується оплатити поставлений йому товар протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту поставки товару. Датою оплати товару (дата платежу) є дата зарахування коштів на рахунок постачальника.

Виставлення рахунку є необов`язковим, але покупець має право запросити у постачальника рахунок на оплату, в якому визначена сума оплати в національній валюті (п. 4.8. Договору).

За приписами п. 5.3. Договору, датою поставки товару є дата передачі товару покупцю.

Пунктом 7.5. Договору визначено, що поставка товару оформляється первинним документом, підписаним обома сторонами. Підписання первинного документа сторонами засвідчують, що зазначений в ньому товар переданий постачальником та прийнятий покупцем, в кількості, асортименті та за ціною узгодженими сторонами, зовнішні ознаки якості Товару та його упаковка відповідають умовам Договору.

Крім того, відповідно до п. 7.7. Договору, сторони погодили, що підписаний ними первинний документи підтверджує передачу товару постачальником та прийняття його покупцем. Підписання первинного документу сторони засвідчують досягнення згоди та відсутність будь-яких спорів та/або претензій відносно кількості, асортименту товару та/або явних недоліків товару по якості, які можна виявити при передачі та приймання товару.

На виконання умов Договору, 12.02.2020 між постачальником та покупцем підписано Специфікацію № 1 до Договору, якою сторони домовились про поставку товару, а саме: насіння кукурудзи № 1 та № 2 загальною вартістю товару з ПДВ 5 711 310,00 грн, що еквівалентно 232 925,00 доларів США.

В пункті 4 Специфікації № 1, сторони узгодили, що оплата здійснюється шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника в наступному порядку: 20 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 46 585,00 доларів США - до 16.03.2020; 80 % від загальної вартості товару, що становить еквівалент 186 340,00 доларів США - до 01.02.2021.

Вказані вище Договір та Специфікація підписані представниками сторін та скріплені відтисками печаток товариств.

Судом встановлено, що ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" поставив ТОВ "Вест Активс" товар на загальну суму 5 711 310,00 грн, що підтверджується видатковими накладними, наявними в матеріалах справи (№ 18249 від 21.04.2020 на суму 1 952 229,60 грн, № 18048 від 17.04.2020 на суму 2 031 149,52 грн, № 18297 від 21.04.2020 на суму 1 727 930,88 грн).

Боржником частково оплачено за товар на суму 1 268 975,40 грн згідно платіжних доручень, а саме: № 105 від 16.04.2020 в розмірі 1 018 975,40 грн та № 99 від 15.04.2020 в розмірі 250 000,00 грн.

Також, між сторонами підписано Акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2020 - липень 2021, яким підтверджено факт заборгованості ТОВ "Вест Активс" перед ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" в розмірі 4 442 334,60 грн. Вказаний акт підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток товариств.

З наведеного вбачається, що ТОВ "Вест Активс" у порушення умов Договору та Специфікації допустило прострочення оплати поставленого товару відповідно до графіку оплати, встановленого у Специфікаціях до Договору та станом на момент звернення до суду не здійснило повний розрахунок, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 4 442 334,60 грн.

Вказані обставини боржником у справі не спростовано.

Між сторонами виникли правовідносини, пов`язані із виконанням умов Договору поставки № Д-ВА-20-00699 від 12.02.2020 щодо своєчасної оплати поставленого товару, регулювання яких здійснюється Господарським кодексом України (надалі - ГК України), Цивільним кодексом України (надалі - ЦК України), тощо.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним Кодексом України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України (ч. 1 ст. 175 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За змістом ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарських зобов`язань є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди, не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ст. 655 ЦК України, за договором купівлі - продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

За приписами ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З положень ст. 509 ЦК України, що кореспондується із ст. 173 ГК України вбачається, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи викладені вище приписи чинного законодавства, беручи до уваги підтверджену матеріалами справи наявну заборгованість та відсутність повної її оплати боржником, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" в частині стягнення основної заборгованості за Договором та Специфікацією обґрунтовані, підлягають задоволенню та включенню до реєстру кредиторів.

Щодо стягнення штрафних санкцій суд вважає за необхідне зазначити наступне.

У силу положення статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

У відповідності до частини 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Як передбачено пунктом 3 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Судом взято до уваги, що згідно частини 2 статті 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

В той же час, згідно п. 9.2. Договору, у випадку порушення покупцем строків виконання грошових зобов`язань по цьому Договору покупець зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на момент порушення, нараховану на суму порушеного зобов`язання за кожен день порушення.

Згідно пункту 9.5 Договору строк нарахування штрафних санкцій (пені, неустойки, тощо) за Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України чи іншими нормами нормативно-правових актів і за згодою сторін санкції нараховуються за весь період порушення до моменту повного виконання відповідного зобов`язання. Сторони домовились встановити до всіх вимог по цьому Договору, в тому числі вимог про стягнення неустойки, санкцій, тощо, строк позовної давності в 5 (п`ять) років.

Відтак, заявником вірно нараховується пеня за період, що перевищує шість місяців.

Перевіривши розрахунок, здійснений заявником, суд зазначає, що при визначенні строку нарахування пені заявником неправильно визначено закінчення розрахунку заборгованості, а саме: вказано - 12.08.2022, коли вірним є - 20.06.2022, оскільки ухвалою суду від 21.06.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вест Активс" та введено мораторій на нарахування штрафних санкцій.

Відтак, здійснивши перерахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE, суд встановив, що розмір обґрунтованої пені становить 1 101 090,44 грн., при заявленій 1 417 530,71 грн.

Крім того, ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України та п. 9.4. Договору заявлено до стягнення з відповідача 36% річних у розмірі 2 440 484,75 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Згідно п. 9.4. Договору, в разі порушення покупцем строку оплати товару проданого в кредит, покупець зобов`язується сплатити постачальнику проценти за користування грошовими коштами в розмірі 36 % річних нарахованих на суму, що відповідає ціні товару, строк оплати якого порушено, за кожний день, починаючи від дня передання товару постачальником.

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання.

Перевіривши розрахунок, здійснений заявником, суд зазначає, що при визначенні строку нарахування 36% річних заявником неправильно визначено закінчення розрахунку заборгованості, а саме: вказано - 12.08.2022, коли вірним є 20.06.2022, оскільки ухвалою суду від 21.06.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ "Вест Активс" та введено мораторій на нарахування штрафних санкцій та не застосовуються будь-які фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань (в тому числі три проценти річних від простроченої суми тощо).

Здійснивши перерахунок за допомогою системи комплексного інформаційного забезпечення ЛІГА: ЗАКОН ENTERPRISE, суд встановив, що розмір обґрунтованих 36% річних становить 2 212 647,75 грн., при заявленій 2 440 484,75 грн.

На підставі зазначеного, оскільки боржником не спростовані обставини, викладені у кредиторській заяві ПАТ "Лебединський насіннєвий завод" в частині наявної заборгованості за Договором, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині включення заборгованості за Договором № Д-ВА-20-00699 від 12.02.2020 в розмірі 4 442 334,60 грн основної заборгованості - четверта черга, 36% річних в розмірі 2 212 647,75 грн - четверта черга, пені в розмірі 1 101 090,44 грн - шоста черга та 4 962,00 грн витрати за розгляд даної кредиторської заяви - перша черга, в решті - слід відмовити.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 45 КУзПБ, даний кредитор є конкурсним, однак не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Розглянувши заяву Приватного підприємства "Топ-Драйв" з грошовими вимогами до боржника, суд зазначає наступне.

У поданій заяві ПП "Топ - Драйв" зазначає, що 04.06.2020 ПП "Топ - Драйв" (надалі - постачальник) здійснило поставку Товариству з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" (надалі - покупець) Товару, а саме - трансмісійних олив -Transmax Agri Trans Р 80W 208 L в кількості 2 шт. та моторних олив Vеcton 15W-40 СІ-4/Е7 208 L в кількості 1 шт. на загальну суму 52 382,39 грн.

Заявник зазначає, що наведений товар поставлений постачальником покупцю за Видатковою накладною за № 1056 від 04 червня 2020 року.

Також, заявник вказує, що підписання Сторонами по справі Видаткової накладної № 1056 від 04 червня 2020 року підтверджує факт укладення договору поставки між постачальником в особі ПП "Топ - Драйв" та покупцем в особі Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс".

Підписання сторонами по справі Видаткової накладної за №1056 від 04 червня 2020 року засвідчує також і факт поставки товару, визначеного цією Видатковою ПП "Топ -Драйв" Товариству з обмеженою відповідальністю "Вест Активс", його передачі Постачальником Покупцеві у повному обсязі та належним чином.

Арбітражний керуючий дану заборгованість боржника не визнав, зазначив, що за правовідносинами з ПП "Топ - Драйв" не підтверджено належними доказами реальне здійснення господарської операції згідно видаткової накладної № 1056 від 04.06.2020, не підтверджено фактичний результат та зміни майнового стану, які відбулися у сторін в результаті операції, а також те, що сума 3% річних та збитків від інфляції потребує перерахунку в частині періоду нарахування.

Також, арбітражний керуючий зазначає, що заявником не надано будь - яких доказів на підтвердження реального руху активів, а надано лише видаткову накладну, яка містить підпис невідомої особи та печатку боржника.

Дослідивши матеріали заяви з грошовими вимогами до боржника та повідомлення арбітражного керуючого, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких вони ґрунтуються, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначено в заяві, між Приватним підприємством "Топ - Драйв" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" було укладено у спрощений спосіб договір поставки трансмісійних олив та моторних олив.

За твердженням заявника, 04.06.2020 ПП "Топ - Драйв" передало у власність ТОВ "Вест Активс" товару на загальну суму 52 382,39 грн, на підтвердження чого до суду були надані копії видаткової накладної № 1056 від 04.06.2020, податкової накладної № 47 від 04.06.2020.

З огляду на вказані обставини, враховуючи відсутність оплати поставленого товару, заявник змушений був звернутись до суду за захистом свого порушеного права.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 ГК України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 180 ГК України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

За приписами ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальної вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може учинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України).

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв`язку.

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави вважати, що чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків.

Проаналізувавши правовідносини, які склались між сторонами, суд дійшов до висновку про те, що між ними було фактично укладено договір поставки у спрощений спосіб, що не заборонено чинним законодавством.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 692 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 зазначеного Кодексу.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (ст. 193 ГК України).

За змістом статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Доказів оплати заборгованості за видатковою накладною № 1056 від 04.06.2020 боржник не надав, а матеріали справи не містять.

Крім того, розпорядник майна зазначає, що такої господарської операції взагалі не відбувалось та не надано доказів реального руху активів.

Разом з тим суд зазначає, що на копії видаткової накладної № 1056 від 04.06.2020 у графі "отримав" міститься підпис та відтиск печатки ТОВ "Вест Активс".

Таким чином, в даному випадку сторонами було укладено в простій письмовій формі договір поставки, що зафіксовано у змісті видаткової накладної про вчинення сторонами відповідних дій.

При цьому, суд також враховує наступне.

За змістом ст. 1, ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" в редакції, чинній на момент складання видаткової накладної).

Вказаний перелік обов`язкових реквізитів документа кореспондується з п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджений наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 (далі Положення, в редакції, чинній на момент складання видаткової накладної), згідно з яким первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Пунктом 2.5 вказаного Положення передбачено, що документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою.

Зі змісту видаткової накладної № 1056 від 04.06.2020 вбачається, що вона містить такі обов`язкові реквізити, як дату її складання; назву підприємства, від імені якого складено документ і якому здійснюється поставка за цією накладною; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; особистий підпис уповноважених осіб сторін (підписи яких були засвідчені відтиском печатки товариств).

Арбітражний керуючий та директор боржника у повідомленні стверджують, що видаткова накладна № 1056 від 04.06.2020 не містить розшифровки підпису особи, яка отримала товарно - матеріальні цінності від імені боржника, назву її посади, а також заявником не надано документи на підтвердження повноважень даної особи на отримання товарно-матеріальних цінностей, у зв`язку з чим вважають, що зазначена накладна не підтверджує факту поставки олив на суму 52 382,39 грн.

Однак, суд вважає таке твердження необґрунтованим, так як відсутність у видатковій накладній № 1056 від 04.06.2020 розшифровки підпису особи, яка отримала товар за цією накладною, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, не може свідчить про те, що така особа є неуповноваженою чи що така видаткова накладна є неналежним доказом у справі.

При цьому, відтиск печатки на видатковій накладній № 1056 від 04.06.2020 є свідченням участі ТОВ "Вест Активс", як юридичної особи, у здійсненні господарської операції за цією накладною.

Крім того, боржником не спростовано та не надано суду доказів того, що печатка товариства була втрачена, знищена або ж він звертався до правоохоронних органів з приводу її викрадення.

Також, суд враховує, що відсутність в накладній розшифровки особи, яка поставила підпис та реквізитів довіреності (на підставі яких діяла уповноважена особа боржника при прийнятті товару) не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки, їх відсутність, за наявності інших даних, що підтверджують здійснення господарської операції з передачі товару, не може спростовувати таку господарську операцію.

Враховуючи вищевказані обставини, приписи закону і те, що суму заборгованості боржником не погашено, суд дійшов висновку про те, що заявлені кредиторські вимоги про визнання заборгованості в сумі 52 382,39 грн є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому застосування положень частини другої ст. 625 ЦК України не передбачає наявність вини боржника, оскільки згідно частини першої цієї ж статті боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням процентів є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відтак, слід зазначити, що згідно положень ЦК проценти річних є самостійною формою цивільно-правової відповідальності за порушення грошових зобов`язань.

Крім того, індекс інфляції це додаткова сума, яка сплачується боржником і за своєю правовою природою є самостійним засобом захисту цивільного права кредитора у грошових зобов`язань і спрямована на відшкодування його збитків, заподіяних знеціненням грошових коштів внаслідок інфляційних процесів в державі. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державною службою статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто зменшення купівельної спроможності гривні.

При перевірці правильності нарахування 3% річних та інфляційних втрат слід врахувати також приписи ч. 1 ст. 530 ЦК України, яка встановлює, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Виняток із зазначеного (ст. 530 ЦК України) становить лише оплата товару за договором купівлі-продажу, який вчинений в письмовій формі. У цьому випадку продавець не зобов`язаний пред`являти вимогу оплатити товар, оскільки існує спеціальна норма, яка зобов`язує покупця оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Проте, у всіх інших випадках направлення боржнику письмової вимоги є обов`язковим. Після цього протягом 7-ми днів з моменту отримання вимоги інша сторона повинна виконати свій обов`язок. І лише після закінчення такого строку постачальник може вимагати розірвання усного договору, стягнення коштів, товару тощо.

Аналізуючи вказані приписи, суд зазначає, що якщо строк оплати не був визначений, його розрахунок починається з моменту пред`явлення відповідної вимоги.

До заяви з грошовими вимогами до боржника заявником не надано доказів направлення вимоги про оплату боргу боржнику, у зв`язку з чим суд відмовляє в стягненні інфляційних втрат та 3 % річних.

На підставі зазначеного, оскільки боржником не спростовані обставини, викладені у кредиторській заяві ПП "Топ - Драйв" в частині наявної заборгованості за видатковою накладною № 1056 від 04.06.2020, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог в частині включення даної заборгованості в розмірі 52 382,39 грн - четверта черга та 4 962,00 грн витрати за розгляд даної кредиторської заяви - перша черга, в решті - слід відмовити.

Крім того, з огляду на приписи частини 4 статті 45 КУзПБ, даний кредитор є конкурсним, однак не має права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів.

Керуючись ст. ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Визнати конкурсними кредиторами Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс" (34530, Рівненська область, Сарненський район, село Кричильськ, вул. Шевченка, 623, ) без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" в розмірі 4 188 214,87 грн (основний борг та 36 % річних) - четверта черга; 692 955,01 грн (пеня) - шоста черга та 4 962,00 грн (судовий збір за подання цієї кредиторської заяви) - перша черга;

- Приватне акціонерне товариство "Лебединський насіннєвий завод" в розмірі 6 654 982,35 грн (основний борг та 36 % річних) - четверта черга; 1 101 090,44 грн (пеня) - шоста черга та 4 962,00 грн (судовий збір за подання цієї кредиторської заяви) - перша черга;

- Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівненське аграрне підприємство" в розмірі 3 158 599,97 грн (основний борг) - четверта черга та 4 962,00 грн (судовий збір за подання цієї кредиторської заяви) - перша черга;

- Приватного підприємства "Топ - Драйв" в розмірі 52 382,39 грн (основний борг) - четверта черга та 4 962,00 грн (судовий збір за подання цієї кредиторської заяви) - перша черга.

2. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Украгропротект" про визнання грошових вимог в розмірі 879 617,04 грн 36% річних та 214 466,01 грн пені - відмовити.

3. В задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства "Лебединський насіннєвий завод" про визнання грошових вимог в розмірі 227 837,00 грн 36% річних та 316 439,73 грн пені - відмовити.

4. В задоволенні заяви Приватного підприємства "Топ - Драйв" про визнання грошових вимог в розмірі 3 218,02 грн 3% річних та 15 295,54 грн інфляційних втрат - відмовити.

5. Зобов`язати розпорядника майна включити вимоги даних кредиторів та витрати по сплаті судового збору до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "Вест Активс".

Ухвала набирає законної сили 29.08.2023 та відповідно до Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена в апеляційному порядку до Північно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Інформацію по справі, що розглядається можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 04.09.2023

Суддя А.М. Горплюк