ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"05" вересня 2023 р. Справа № 918/943/22

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянувши матеріали заяви Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Тульчинське лісомисливське господарство" про заміну стягувача

у справі за позовом: Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство"

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайден Плюс"

про: стягнення в сумі 148 457,65 грн.

заінтересована особа: Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України"

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від заявника: М.Кубик

від стягувача: не з`явився

від боржника: не з`явився

Державне підприємство "Тульчинське лісомисливське господарство" звернулося до Господарського суду Рівненської області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайден Плюс" про стягнення в сумі 147 300,05 грн., з яких: 142 900,73 грн заборгованість та 4 399,32 грн три відсотки річних.

Рішенням Господарським судом Рівненської області від 27 грудня 2022 року позов задоволено, вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вайден Плюс" на користь Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство" 142 900,73 грн, 5 556,92 грн три відсотки річних та 2 481,00 грн судового збору.

20 січня 2023 року на виконання вказаного рішення суду видано наказ №918/943/22.

24 серпня 2023 року Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" філія "Тульчинське лісомисливське господарство" звернулось до Господарського суду Рівненської області із заявою про заміну стягувача.

Ухвалою суду від 24 серпня 2023 року розгляд заяви призначено в судовому засіданні на 05 вересня 2023 року.

Розглянувши заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Тульчинське лісомисливське господарство" про заміну стягувача суд прийшов до висновку що вказана заява підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 18 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 326 Господарського процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина перша статті 327 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.

Згідно з нормами статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 510 Цивільного кодексу України встановлено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Відповідно до статті 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Крім того статтею 516 Цивільного кодексу України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Отже процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.

Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу, незалежно від наслідків виконання рішення суду. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України "Про виконавче провадження". Аналогічна правова позиція викладена в постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 2-н-148/09; від 27.11.2019 у справі № 496/2685/13-ц; від 19.02.2020 у справі №2-3897/10.

Заява про заміну стягувача правонаступником мотивована тим, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство", що стверджується наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 28 жовтня 2022 року №873 "Про припинення Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство".

Згідно пункту 6 вказаного наказу визначено термін припинення Державного підприємства "Тульчинське лісомисливське господарство" до 20.01.2023 року.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ДП "Тульчинське лісомисливське господарство" перебуває в стані припинення.

Пунктом 8 вказаного наказу визначено, що Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" є правонаступником прав та обов`язків ДП "Тульчинське лісомисливське господарство".

Згідно з нормами статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з положеннями статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що заява Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Тульчинське лісомисливське господарство" про заміну стягувача підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 52, 232, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" філія "Тульчинське лісомисливське господарство" про заміну стягувача задовольнити.

2. Замінити сторону стягувача у справі №918/943/22 Державне підприємство "Тульчинське лісомисливське господарство" (23600, Вінницька область, Тульчинський район, м.Тульчин, вул.Відродження 36, ) на його правонаступника Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" (01601, м. Київ, вул. Шота Руставелі 9А, ).

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 235 ГПК України та може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається - http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Андрій Качур