ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11.09.2023м. ДніпроСправа № 904/5357/19
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г., розглянувши матеріали скарги Криворізької міської ради від 01.09.2023 на дії державного виконавця Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

за позовом Криворізької міської ради м. Кривий Ріг

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 м. Кривий Ріг

про зобов`язання відповідача привести у придатний для використання стан земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,0219га з кадастровим номером :03:183:0014, що знаходиться на АДРЕСА_1 в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

ВСТАНОВИВ: Криворізька міська рада звернулась до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 з позовом про зобов`язання відповідача привести у придатний для використання стан земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,0219га з кадастровим номером :03:183:0014, що знаходиться на АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасового торговельного павільйону з літнім майданчиком та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем обов`язку з повернення земельної ділянки орендодавцю у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди земельної ділянки від 21.03.2006 (державна реєстрація 05.04.2006 №44); рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 13.12.2018 у справі №904/4258/18, листи №17/18/1197 від 16.05.2019 та №17/18/1696 від 01.10.2019, акт обстеження земельної ділянки від 01.08.2019.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2020 у справі №904/5357/19 позовні вимоги задоволені.

Зобов`язано Фізичну особу підприємця ОСОБА_1 привести у придатний для використання стан земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,0219га з кадастровим номером :03:183:0014, що знаходиться на АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасового торговельного павільйону з літнім майданчиком та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

Присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921грн.

На виконання рішення суду виданий наказ Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020.

На адресу суду 06.09.2023 надійшла скарга Криворізької міської ради від 01.09.2023 на дії державного виконавця Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Скаржник просить

- скасувати постанову державного виконавця Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Осьмак - Терновської С. В. від 01.12.2021 про закінчення виконавчого провадження №63052076.

- зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі відновити виконавче провадження №63052076 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/5357/19 про зобов`язання ФОП ОСОБА_1 привести у придатний для використання стан земельну ділянку житлової та громадської забудови площею 0,0219га з кадастровим номером :03:183:0014, що знаходиться по АДРЕСА_1 , шляхом демонтажу тимчасового торговельного павільйону з літнім майданчиком та огорож за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

Криворізька міська рада зазначила, що в квітні та липні 2023року стягувач звертався до Довгинцівського відділу Державної виконавчої служби у місті Кривому Розі із запитами №13 від 05.04.2023 та №27 від 25.07.2023 про надання інформації про вчиненні дії державним виконавцем.

У листі-відповіді №99200/4 від 16.08.2023, отриманому стягувачем 21.08.2023, було вказано про винесення 01.12.2021 державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження відповідно до пункту 11 статті 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку із застосуванням до боржника всіх заходів примусового характеру передбачені статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник послався на відомості з Автоматизованої системи виконавчого провадження та вказав, що під час перебування наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 на примусовому виконанні в Довгинцівському відділі державної виконавчої служби у місті Кривому Розі були вчинені наступні заходи:

17.09.2020 - винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №63052076.

10.11.2020 - винесена постанова про накладення штрафу.

30.11.2020 - винесена постанова про накладення штрафу.

30.11.2020 - винесена постанова про закінчення виконавчого провадження №63052076 відповідно до пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вказано, що до боржника були застосовані всі заходи примусового характеру, передбачені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження". Дане рішення без участі боржника виконати неможливо. Направлено повідомлення про кримінальне правопорушення.

01.07.2021 - винесена постанова про відновлення виконавчого провадження №63052076.

01.12.2021 - винесена постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №63052076 згідно пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» та вказано, що до боржника були застосовані всі заходи примусового характеру, передбачені ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження". Дане рішення без участі боржника виконати неможливо. Направлено повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скаржник вказав, що з моменту відкриття виконавчого провадження №6305076 було лише винесено дві постанови про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу за невиконання нею рішення у добровільному порядку.

Після відновлення виконавчого провадження (з 01.07.2021) державний виконавець не вчиняв заходи примусового виконання, направлені на виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 по справі №904/5357/19.

На думку скаржника, це свідчить про бездіяльність державного виконавця та невжиття всіх передбачених законів заходів направлених на виконання судового рішення.

Скаржник звернув увагу, що закінчення виконавчого провадження 01.12.2021 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/5357/19 фактично звільнило боржника від виконання рішення суду.

Скаржник наполягав на передчасності винесення постанови від 01.12.2021 про закінчення виконавчого провадження №63052076, за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Також скаржник вказав, що дізнався про закінчення виконавчого провадження №63052076 лише 21.08.2023 (з листа-відповіді відділу державної виконавчої служби №99200/4 від 16.08.2023).

Стягувач наполягав на тому, що до серпня 2023року не отримував документи щодо виконавчого провадження №63052076. Скаржник вказав про подання скарги в межах строку, встановленого статтею 341 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши скаргу Криворізької міської ради від 01.09.2023 на дії державного виконавця, суд зазначає таке.

Статтею 118 Господарського процесуального кодексу передбачено, що право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до пункту «а» частини 1 статті 341 Господарського процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Відповідно до частини другої цієї статті Господарського процесуального кодексу України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Скаржник направив 01.09.2023 на адресу суду скаргу, в якій просить - скасувати постанову державного виконавця від 01.12.2021 про закінчення виконавчого провадження №63052076; зобов`язати Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі відновити виконавче провадження №63052076 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/5357/19.

Скаржник повідомляв про направлення на адресу органу державної виконавчої служби у квітні та липні 2023року запитів №13 від 05.04.2023 та №27 від 25.07.2023 про надання інформації про вчиненні дії державним виконавцем.

Наполягаючи на поданні скарги в межах строку, встановленого статтею 341 Господарського процесуального кодексу України, стягувач вказав на отримання інформації про існування постанови від 01.12.2021 про закінчення виконавчого провадження лише 21.08.2023 (після отримання листа-відповіді №99200/4 від 16.08.2023).

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (із змінами та доповненнями) сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

До скарги була долучена постанова ВП №63052076 від 17.09.2020 про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначений ідентифікатор доступу сторін до виконавчого провадження. Вказаний ідентифікатор дозволяє сторонам виконавчого провадження в будь-який час ознайомлюватись з матеріалами виконавчого провадження та рішеннями державного виконавця.

За змістом наведених норм, за порівняльного аналізу змісту термінів "дізнався" та "повинен був дізнатися", що містяться у положеннях статті 341 Господарського процесуального кодексу України, суд доходить висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні; доведення факту, через який сторона не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулася за його захистом до суду, недостатньо.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя і сторони повинні очікувати їх застосування задля забезпечення дотримання принципу юридичної визначеності.

Отже, під час визначення початку перебігу строку звернення до суду із скаргою на дії (бездіяльність) суб`єкта, закріпленого у частині першій статті 341 Господарського процесуального кодексу України, необхідно враховувати поведінку скаржника (чи мав він реальну можливість (повинен був) дізнатися про стверджуване ним порушення його прав, вчинені ним дії, направлені на з`ясування стану виконавчого провадження тощо).

У висновку про презумпцію обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні, що є сталою та послідовною судовою практикою, суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постановах від 14.08.2019 у справі №910/7221/17, від 12.01.2021 у справі №910/8794/17, від 12.10.2021 у справі №918/333/13-г.

З огляду на наявність у стягувача ідентифікатора доступу сторін до виконавчого провадження, стягувач мав реальну можливість дізнатись про існування постанови від 01.12.2021 про закінчення виконавчого провадження з грудня 2021року.

Крім того в квітні 2023року стягувач направляв на адресу органу державної виконавчої служби запит від 05.04.2023 щодо вжитих державним виконавцем заходів з примусового виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.08.2020 у справі №904/5357/19.

Стягувач, який подав до відповідного органу заяву про вчинення відповідних виконавчих дій/надання інформації, однак не отримав задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні документи виконавчого провадження або відповіді.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 04.02.2022 у справі №925/308/13-г.

З огляду на вищевикладене, стягувач принаймні вже 05.04.2023 вважався обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні.

Тому суд відхиляє твердження скаржника про отримання інформації щодо постанови від 01.12.2021 про закінчення виконавчого провадження лише 21.08.2023.

Скарга подана за межами строку, встановленого статтею 341 Господарського процесуального кодексу України. Клопотання про поновлення строку не заявлено.

За правилами статей 113, 115, 119 Господарського процесуального кодексу України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Строки, встановлені законом або судом, обчислюються роками, місяцями і днями, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, установлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом установлено неможливість такого поновлення.

За приписами частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України скарги, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом, що не позбавляє скаржника, з урахуванням частини другої статті 341 Господарського процесуального кодексу України, права на звернення з клопотанням про поновлення такого строку.

Водночас, за відсутності такого клопотання, із зазначенням в ньому поважних причин пропуску скаржником строку подання скарги у виконавчому провадженні, встановленого пунктом "а" частини першої статті 341 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням положень частини першої статті 119 цього кодексу, за змістом якої, виходячи також із закріпленого Господарського процесуального кодексу України принципу диспозитивності у господарському процесі (стаття 14), ініціатива порушення питання щодо поновлення процесуального строку належить учаснику провадження у справі, за відсутності якої у суду відсутні підстави вирішувати питання про поновлення вказаного строку, оскільки суд позбавлений права на цю процесуальну ініціативу.

Таким чином, скарга Криворізької міської ради від 01.09.2023 на дії державного виконавця Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі частини другої статті 118 Господарського процесуального кодексу України підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись статтями 13, 14, 73, 74, 76 - 79, 86, 91, 113, 115, 118, 119, 233, 234, 235, 339-343 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Залишити без розгляду скаргу Криворізької міської ради від 01.09.2023 на дії державного виконавця Догинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Р.Г. Новікова