ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Справа№ 910/18355/16

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Корсака В.А.

Доманської М.Л.

секретар судового засідання Нечасний О.Л.

за участю представників:

від ГУ ДПС у м.Києві - Дзюба М.В. посвідчення;

від ПрАТ "ДТЕК Київські електромережі" - Кирищук В.П. дов. №76/2023 від 22.03.2023р.;

від боржника - розпорядниця майна Потупало Н.І. посвідчення;

від Державної міграційної служби України - Липчанська С.О. ордер АХ №1148378 від 11.09.2023р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України,

на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р.

(повний текст складено 01.05.2023р.)

у справі №910/18355/16 (Чеберяк П.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Київенерго"

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/18355/16 відмовлено в задоволенні клопотань Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про заміну розпорядника майна боржника.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, 24.05.2023р. Головне управління ДПС у м.Києві, як відокремлений підрозділ ДПС України, звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р., в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, задовольнити клопотання Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, від 20.09.2022р., 07.10.2022р., 12.04.2023р., припинити повноваження розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Потупало Н.І. та призначити розпорядником майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" арбітражного керуючого Донкова С.В.

У відзиві на апеляційну скаргу розпорядниця майна Потупало Н.І. просить відмовити Головному управлінню ДПС у м.Києві, як відокремленому підрозділу ДПС України, у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. залишити без змін.

В поясненнях щодо апеляційної скарги Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України України, представник Державної міграційної служби України просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. залишити без змін.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/18355/16 та призначено її до розгляду на 24.07.2023р.; зобов`язано скаржника надати суду докази направлення копії апеляційної скарги усім сторонам у справі про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики".

21.07.2023р. до апеляційного суду від представника апелянта надійшла заява на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2023р. у справі №910/18355/16, надано суду докази направлення копії апеляційної скарги усім сторонам у справі про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики".

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/18355/16 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду та призначено її розгляд на 24.07.2023р.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2023р. апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, на ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/18355/16 прийнято до свого провадження колегією суддів в іншому складі суду.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення розпорядниці майна Потупало Н.І. та представників ГУ ДПС у м.Києві, ПАТ "Київенерго" і Державної міграційної служби України, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник звернувся до господарського суду м.Києва із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство боржника - Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", оскільки останнє має кредиторську заборгованість у сумі 1 207 681 грн. 53 коп. і неспроможне її погасити.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 14.11.2016р. було порушено провадження у справі №910/18355/16, визнано розмір вимог ініціюючого кредитора - ПАТ "Київенерго" на суму 1 145 155 грн. 58 коп., призначено в даній справі розпорядницею майна боржника арбітражну керуючу Галічеву Валентину Олександрівну; призначено попереднє засідання суду.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 10.04.2019р. було замінено кредитора ПАТ "Київенерго" його правонаступником - Приватним акціонерним товариством "ДТЕК Київські електромережі".

Ухвалою місцевого суду від 28.08.2019р. було усунуто арбітражну керуючу Галічеву Валентину Олександрівну від виконання обов`язків розпорядниці майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" та призначено розпорядницею майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" арбітражну керуючу Кандаурову Анну Павлівну.

Ухвалою господарського суду м.Києва від 13.11.2019р. було задоволено клопотання Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України та замінено орган управління Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" - Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України його правонаступником - Державною міграційною службою України.

Також, ухвалою місцевого суду від 13.11.2019р. було задоволено заяву арбітражної керуючої Кандаурової Анни Павлівни, припинено її повноваження розпорядниці майна боржника та призначено розпорядницею майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" арбітражну керуючу Потупало Наталію Ігорівну.

Ухвалою попереднього засідання місцевого суду від 22.01.2020р. було затверджено реєстр вимог кредиторів Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики".

Ухвалами господарського суду м.Києва від 04.07.2022р. було залишено без розгляду скаргу голови ліквідаційної комісії 30-ти державних підприємств, які є учасниками Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про неналежне виконання обов`язків, дії та бездіяльність розпорядниці майна боржника арбітражної керуючої Потупало Н.І. та клопотання розпорядниці майна боржника арбітражної керуючої Потупало Н.І. про скасування запису про право власності.

Ухвалою суду першої інстанції від 06.07.2022р. було задоволено клопотання розпорядниці майна боржника арбітражної керуючої Потупало Н.І., припинено повноваження керівника Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" в.о. генерального директора Баланівського П.В. та виконавчих органів управління боржника, виконання обов`язків керівника Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" тимчасово покладено на розпорядницю майна боржника арбітражну керуючу Потупало Наталію Ігорівну до призначення в порядку, визначеному законодавством та установчими документами, нового керівника боржника та виконавчих органів управління боржника.

З матеріалів справи вбачається, що 07.10.2022р. до господарського суду м.Києва було подано клопотання Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про призначення ліквідатора боржника, в якому кредитор просив місцевий суд не розглядати клопотання ГУ ДПС у м.Києві про затвердження рішень, прийнятих на засіданні комітету кредиторів від 30.08.2021р., визнати роботу розпорядниці майна боржника незадовільною, припинити повноваження розпорядниці майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" арбітражної керуючої Потупало Н.І. та призначити розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Донкова С.В.

12.04.2023р. до господарського суду м.Києва було подано клопотання Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про призначення розпорядника майна боржника.

Подане клопотання мотивоване неналежним виконанням арбітражною керуючою Потупало Н.І. покладених на неї обов`язків розпорядниці майна боржника, а також тим, що 14.09.2022р. відбулось засідання комітету кредиторів Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" на якому було прийнято рішення визнати роботу розпорядниці майна боржника незадовільною, звернутись до місцевого суду з клопотанням про припинення повноважень розпорядниці майна боржника арбітражної керуючої Потупало Н.І. та призначення розпорядником майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" арбітражного керуючого Донкова С.В.

Частиною 3 ст.12 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо та з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено).

Згідно ч.4 ст.28 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ), арбітражний керуючий може бути відсторонений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого санацією, ліквідатора, керуючого реалізацією за його заявою.

Відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень здійснюється господарським судом за клопотанням учасника провадження у справі або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов`язків, покладених на арбітражного керуючого;

2) зловживання правами арбітражного керуючого;

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови арбітражному керуючому в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов`язків, визначених цим Кодексом;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого;

6) наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Якщо заяву про відсторонення арбітражного керуючого подано не учасником провадження у справі, така заява залишається судом без розгляду.

Комітет кредиторів має право в будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень незалежно від наявності таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 14.09.2022р. відбулось засідання комітету кредиторів Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" на якому було прийнято рішення визнати роботу розпорядниці майна боржника незадовільною, звернутись до місцевого суду з клопотанням про припинення повноважень розпорядниці майна боржника арбітражної керуючої Потіпало Н.І. та призначення розпорядником майна Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" арбітражного керуючого Донкова С.В.

Вказане рішення комітету кредиторів було оформлене відповідним протоколом №13 від 14.09.2022р.

В свою чергу, будь яких доказів неналежного виконання арбітражною керуючою Потупало Н.І. покладених на неї обов`язків розпорядниці майна до матеріалів справи місцевому суду додано не було, такі докази в матеріалах справи відсутні.

Разом з тим, з поточних звітів, поданих розпорядницею майна до матеріалів справи, вбачається, що арбітражною керуючою Потупало Н.І. вживаються належні заходи щодо проведення процедури розпорядження майном боржника, у тому числі, проведено інвентаризацію майнових активів підприємства, а також складено звіт за результатами проведеного аналізу фінансово-господарської діяльності Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики".

Реалізуючи функцію формування єдиної правозастосовної практики, Палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 20.05.2021р. у справі №922/3369/19 дійшла наступних висновків.

Так, відповідна норма - абз.3 ч.4 ст.28 Кодексу, якою передбачено право комітету кредиторів у будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень не залежно від наявності підстав, викладена з достатньою чіткістю і ясністю, що виключає можливість її неоднозначного тлумачення.

Таке право комітету/зборам кредиторів надано законодавцем з метою забезпечення прав кредиторів у судових процедурах банкрутства, підвищення як їх впливу на саму процедуру так і їх відповідальності, прискорення строків проведення такої процедури шляхом заміни одного арбітражного керуючого на іншого, який має довіру комітету/зборів кредиторів та може, на думку кредиторів виконувати повноваження у справі більш ефективно.

Поряд з іншими принципами правового регулювання відносин неплатоспроможності, суттєве значення має принцип судового нагляду у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, який розпочинається з призначення розпорядника майна чи ліквідатора банкрута.

Суд у справі про банкрутство повинен сам приймати рішення стосовно виду та інтенсивності нагляду, з урахуванням процедури провадження, особи боржника та арбітражного керуючого, а також інших обставин справи.

Процедура відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень в кінцевому підсумку охоплюється компетенцією суду.

Рішення комітету кредиторів не може мати для господарського суду заздалегідь встановленої сили і має оцінюватися відповідно до ст.86 ГПК України.

У разі надходження клопотання від комітету кредиторів про відсторонення арбітражного керуючого, господарський суд зобов`язаний щонайменше перевірити дотримання порядку скликання та проведення загальних зборів та/або комітету кредиторів, законність обрання/формування загальними зборами кредиторів комітету кредиторів, прийняте зборами кредиторів чи комітетом кредиторів рішення та реалізацію цього рішення через відповідне клопотання до господарського суду в порядку частини 4 статті 28 Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Завданням національних судів є забезпечення належного вивчення документів, аргументів і доказів, представлених сторонами (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ван де Гурк проти Нідерландів").

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що навіть, якщо національний суд володіє певною межею розсуду, віддаючи перевагу тим чи іншим доводам у конкретній справі та приймаючи докази на підтримку позицій сторін, суд зобов`язаний мотивувати свої дії та рішення (рішення Європейського суду з прав людини "Олюджіч проти Хорватії"). Принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (рішення Європейського суду з прав людини у справах "Мала проти України", "Богатова проти України").

Більш того, у визначенні справедливого судового розгляду справи сторін не можна не враховувати загальні фактичні та юридичні обставини справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Станкевич проти Польщі").

Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії").

Якщо подані стороною доводи є вирішальними для результату провадження, такі доводи вимагають прямої конкретної відповіді за результатом розгляду; відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" та у справі "Руїз Матеос проти Іспанії").

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Де Куббер проти Бельгії" та у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" наголошується про те, що правосуддя має не тільки чинитися, також має бути видно, що воно чиниться. На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість. Якщо помилка національного суду щодо питань права або факту є настільки очевидною, що її можна кваліфікувати як "явну помилку" (тобто помилку, якої б не міг припуститися розумний суд) вона може порушити справедливість провадження (рішення Європейського суду з прав людини "Хамідов проти Росії").

З вищенаведеного вбачається, що за змістом статті 6 Конвенції та усталеної практики ЄСПЛ однією із іманентних ознак справедливої судової процедури є мотивоване, аргументоване судове рішення.

Саме такий підхід застосований і на рівні національного законодавства. Так, вимога щодо мотивування судового рішення міститься в статтях 234, 238, 282, 315 ГПК України, статті 39 КУзПБ.

Відповідно до п.3 та п.4 ч.3 ст.2 ГПК України, основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема, змагальність сторін і диспозитивність. Відповідно до ч.2 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зі змісту статей 161, 162, 166, 167, 168, 169, 170 ГПК України вбачається, що за загальним правилом, і заяви по суті справи, і заяви з процесуальних питань мають містити підстави заяви (клопотання, заперечення).

Одним із принципів господарського судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами (п.11 ч.3 ст.2 ГПК України). Учасники справи мають право зокрема, подавати заяви та клопотання (п.3 ч.1 ст.42 ГПК України). Учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1 ст.43 ГПК України). Частиною 2 ст.43 ГПК зловживанням процесуальними правами визнаються дії, що суперечать завданню господарського судочинства, невичерпний перелік яких наведений у п.1-п.5 ч.2 цієї статті, серед яких «подання завідомо безпідставного відводу», «подання завідомо безпідставного позову», «завідомо безпідставне залучення особи» тощо.

Хоча, згідно абз.3 ч.4 ст.28 КУзПБ, комітету кредиторів (п.127 постанови Верховного Суду від 20.05.2021р. у справі №922/3369/19) і надано право у будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень не залежно від наявності підстав, комітет кредиторів не позбавлений можливості навести у відповідному клопотанні підстави прийнятого рішення, не охоплені п.1-п.6 абз.2 ч.4 ст.28 КУзПБ. Такими підставами можуть бути зокрема, загальна тривалість процедур банкрутства, недосягнення позитивних фінансових результатів у процедурі санації тощо, не пов`язані з невиконанням або неналежним виконанням арбітражним керуючим покладених на нього обов`язків або існуванням обставин, що об`єктивно унеможливлюють виконання арбітражним керуючим відповідних повноважень.

Водночас, оскільки згідно абз.3 ч.4 ст.28 КУзПБ комітету кредиторів надано право у будь-який час звернутися до господарського суду з клопотанням про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень не залежно від наявності підстав - здійснення цього права саме по собі не може apriori свідчити про зловживання комітетом кредиторів (п.127 постанови Верховного Суду від 20.05.2021р. у справі №922/3369/19) боржника процесуальними правами, наданими йому як учаснику у справі про банкрутство.

Проте, господарський суд у разі надходження клопотання комітету кредиторів про відсторонення арбітражного керуючого від виконання повноважень без зазначення підстав, що є виключенням із загального правила про процесуальний обов`язок учасника справи зазначати підстави заяви (клопотання, заперечення), під час розгляду відповідного клопотання зобов`язаний, поряд із встановленням обставин, вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Відповідно до ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному зверненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Місцевий суд законно і обґрунтовано відмовив в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, про заміну розпорядника майна боржника, оскільки обставини неналежного виконання арбітражною керуючою Потупало Н.І. покладених на неї обов`язків розпорядниці майна боржника не знайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, Північний апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 255, 269, 275, 276, 282, 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України, залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м.Києва від 01.05.2023р. у справі №910/18355/16 - без змін.

Справу №910/18355/16 повернути до господарського суду м.Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови складений та підписаний 14.09.2023р.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді В.А. Корсак

М.Л. Доманська