ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2613/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Trans Shipping LTD. Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island, Majuro, Republic Of The Marshall Islands MH 96960 - не з`явився;

від Mega Denizcilik Ticltd STI, Feyzullah Mah.Sehit Hikmet Alp Cad. No:31/12 Maltepe, Istanbul, Turkiye адвокат Волков А.С., на підставі ордеру;

від Компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD (Ajeltake Road, Ajeltake Island, MH 96960, Majuro, The Marshall Islands, номер компанії: 11287800) не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (Feyzullah Mah.Sehit Hikmet Alp Cad.No:31/12 Maltepe, ISTAMBUL, Turkiye, номер компанії: 10621750)

на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року, м. Одеса, суддя першої інстанції Мостепаненко Ю.І., про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

у справі №916/2613/23

за заявою: Компанії TRANS SHIPPING LTD (Trust Company Complex, Ajeltake Road, Ajeltake Island, Majuro, Republic Of The Marshall Islands MH 96960. номер компанії: 60549910

до: Компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (Feyzullah Mah.Sehit Hikmet Alp Cad.No:31/12 Maltepe, ISTAMBUL, Turkiye, номер компанії: 10621750)

за участю: Компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD (Ajeltake Road, Ajeltake Island, MH 96960, Majuro, The Marshall Islands, номер компанії: 11287800)

про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст вимог заяви про забезпечення морської вимоги, ухвали про забезпечення позову, клопотання про скасування заходів забезпечення позову, ухвали про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову.

У червні 2023 року компанія Trans Shipping LTD. звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до компанії Mega Denizcilik Ticltd STI, у якій просила:

1) накласти арешт на судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (МЕГА ДЕНІЗЦІЛІК ТІКАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ), код ЄДРПОУ: відсутній, юридична особа не зареєстрована за законодавством України, реєстраційний номер 106217-5, FEYZULLAH MAH.SEHITHIKMET ALP CAD.NO:31/12 MALTEPE (ФЕЙЗУЛЛАХ МАХ.ШЕХІТ ХІКМЕТ АЛП КАД №31/12 МАЛТЕПЕ), яке перебуває в акваторії Морського порту Ізмаїл;

2) заборонити капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4,) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) з акваторії морського порту Ізмаїл.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі №916/2613/23 заяву компанії TRANS SHIPPING LTD про забезпечення морської вимоги (вх. № 4-37/23 від 19.06.2023 року) було задоволено; накладено арешт на судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (МЕГА ДЕНІЗЦІЛІК ТІКАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ), код ЄДРПОУ: відсутній, юридична особа не зареєстрована за законодавством України, реєстраційний номер 106217-5, FEYZULLAH MAH.SEHITHIKMET ALP CAD.NO:31/12 MALTEPE (ФЕЙЗУЛЛАХ МАХ.ШЕХІТ ХІКМЕТ АЛП КАД №31/12 МАЛТЕПЕ), яке перебуває в акваторії Морського порту Ізмаїл; заборонено капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) з акваторії морського порту Ізмаїл; заявнику - компанії TRANS SHIPPING LTD в строк протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали подати позов та надати відповідне підтвердження до Господарського суду Одеської області; на виконання вимог ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, копію ухвали для виконання направлено: капітану Ізмаїльського морського порту (, , 68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4); Ізмаїльській Філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4, м. Ізмаїл, 68609); Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на адресу: 65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 1 (); Ізмаїльському прикордонному загону (, вул. Г. Музиченка, 31, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600; Одеській митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А).

27.06.2023 року до Господарського суду Одеської області в рамках справи №916/2613/23 від компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. №2-945/23), вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі №916/2613/23.

Звертаючись до місцевого господарського суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI посилалась на те, що заявник компанія „TRANS SHIPPING LTD була ліквідована 19 липня 2022 року, а тому не має процесуальної правосуб`єктності.

Відтак, на переконання заявника, враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана іноземною юридичною особою, яка не має процесуальної правосуб`єктності, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України із скасуванням заходів забезпечення позову.

Також, за доводами клопотання про скасування заходів забезпечення позову, компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI звернула увагу місцевого господарського суду на наявність інших справ про арешт судна MEGA D, які були розглянуті Господарським судом Одеської області за заявою про вжиття заходів забезпечення позову, поданою представником "TRANS SHIPPING LTD - адвокатом Сукачовим С.С.

При цьому, на переконання заявника, Міжнародна конвенція про арешт суден 1952 року не допускає повторний арешт за тією ж самою морською вимогою.

Зокрема, компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI зазначає, що в даному випадку Господарський суд Одеської області своєю ухвалою від 20.04.2023 року вже накладав арешт на т/х MEGA D на підставі заяви компанії TRANS SHIPPING LTD, яка була заснована на морській вимозі, пов`язаної з невиконанням умов договору купівлі-продажу судна від 25.08.2021 року. Факт невиконання заявником покладених на нього судом обов`язків, зокрема, щодо подання позовної заяви в 30-тиденний термін, став причиною скасування арешту згідно ухвали суду від 19.06.2023 року (справа № 916/1596/23).

Таким чином, компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI вважає, що повторний арешт т/х MEGA D на підставі заяви TRANS SHIPPING LTD є незаконним та суперечить Конвенції.

З огляду на зазначене, компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI вважає, що враховуючи відмову суду першої інстанції у відкритті провадження у справі №916/1596/23 за позовом TRANS SHIPPING LTD. до MEGA DENIZCILIK TICLTD STI, а також факт ліквідації заявника TRANS SHIPPING LTD., вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді арешту судна MEGA D ІМО 8206791 потребують скасування.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року у справі №916/2613/23 у задоволенні клопотання компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (Feyzullah Mah.Sehit Hikmet Alp Cad.No:31/12 Maltepe, ISTAMBUL, Turkiye, номер компанії: 10621750) про скасування заходів забезпечення позову (вх.№ 2-945/23 від 27.06.2023 року), вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року №916/2613/23 відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні клопотання компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції дійшов висновку про те, що компанією TRANS SHIPPING LTD належним чином підтверджено відповідну процесуальну правосуб`єктність, у тому числі право на звернення до суду із заявою про забезпечення морської вимоги.

Також, виснуючи про відсутність підстав для закриття провадження у даній справі, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що положення гл. 10 Господарського процесуального кодексу України не містять норм щодо можливості закриття провадження за заявою про вжиття заходів забезпечення позову до його подання.

Щодо доводів компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI про те, що Міжнародна конвенція про арешт суден 1952 року не допускає повторний арешт за тією ж самою морською вимогою з посиланням на те, що господарським судом Одеської області ухвалою від 20.04.2023 року було накладено арешт на т/х MEGA D на підставі заяви компанії TRANS SHIPPING LTD, яка була заснована на морській вимозі, пов`язаній нібито з невиконанням умов договору купівлі-продажу судна від 25.08.2021 року, місцевий господарський суд дійшов висновків про те, що такі твердження заявника є безпідставними та не приймаються до уваги з огляду на те, що його посилання на інші судові провадження не стосуються предмета розгляду в межах даної справи.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI з ухвалою суду першої інстанції про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову не погодилась, тому звернулась до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить суд ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №916/2643/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву компанії TRANS SHIPPING LTD про скасування заходів забезпечення позову задовольнити в повному обсязі; скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі №916/2613/23 у вигляді: накладення арешту на морське судно MEGA D, ІМО 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва АYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє компанія MEGA DENIZCILIK ТIC LTD SТI, код ЄДРПОУ: відсутній, юридична особа не зареєстрована за законодавством України; реєстраційний номер 106217-5, FEYZULLAH МAH.SEHIT НІ КМЕТ ALP CAD.NO:31112 MALTEPE, яке перебуває в акваторії Морського порту Ізмаїл (68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4) шляхом затримання та заборони його виходу з акваторії Морського порту Ізмаїл; заборони капітану Ізмаїльського морського порту, Ізмаїльської Філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (, , 68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна МEGA D, ІМО 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва АYANA, тимчасовий прапор Камерун) з акваторії морського порту Ізмаїл.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм процесуального права і неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги скаржник наголосив, що суд першої інстанції помилково застосував норми Кодексу торговельного мореплавства України, які у цій конкретній справі не підлягали застосуванню, оскільки судно т/х MEGA D, ІМО 8206791 (тимчасова назва АYANA), є іноземним судном у розумінні КТМ України та ходить під прапором Туреччини (тимчасовий прапор Камеруну).

Крім того, як зазначено скаржником, у даному разі суд першої інстанції не зазначив пункт статті 1 Конвенції, який визначає конкретну морську вимогу, яка наявна у заявника та є підставою для арешту.

Судновласник - MEGA DENIZCILIK ПСL TD SТI звернув увагу суду апеляційної інстанції на те, що згідно п. «о» ч. 1 ст. 1 Конвенції, «Морська вимога» означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: «спорів, що стосуються права власності на морське судно»; а пункт «р» ч. 1 ст. 1 Конвенції стосується «спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації».

Отже, як зазначено скаржником, як можна побачити зі змісту пунктів «о» та «р» ч. 1 ст. 1 Конвенції, право власності згадується в обох підпунктах, проте необхідною умовою застосування пункту "р" ч. 1 ст. 1 Конвенції є наявність спору між співвласниками будь-якого судна, проте, заявник TRANS SHIPPING LTD, не є ані співвласником судна "MEGA D", ані стороною договору бербоут-чартеру, а тому його посилання на пункт "р" ч. 1 ст. 1 Конвенції є безпідставним.

Також, як вказано апелянтом, суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що на спірне судно вже було накладено арешт в рамках справи №916/1596/23 для забезпечення морської вимоги, пов`язаної нібито з невиконанням договору купівлі-продажу (тобто п. "о" ч. 1 ст. 1 Конвенції), та того, що цей арешт був скасований ухвалою суду від 19.06.2023 року у вказаній вище справі, оскільки ухвалою від 12.06.2023 року у справі №916/2137/23 заявнику було відмовлено у відкритті провадження по справі за поданою позовною заявою.

Крім того, скаржник вважає, що у даному випадку підстави для внесення альтернативного забезпечення (зокрема, сплати грошових коштів в депозит суду, надання банківської або клубної гарантії тощо) відсутні, оскільки у заявника відсутня чинна морська вимога, яка ґрунтується на законі.

При цьому, на переконання апелянта заявник зловживає своїми процесуальними правами, звертаючись до суду щоразу із новими заявами (клопотаннями) про вжиття заходів забезпечення позову, про що було зазначено у заяві про скасування заходів забезпечення, але не було надано оцінки судом першої інстанції.

Щодо порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону під час ухвалення оскаржуваної ухвали, апелянт вказав, що суд першої інстанції залишив поза увагою доводи МEGA DENIZCILIK щодо ліквідації заявника - TRANS SHIPРING LTD., що виключає можливість звернення його до суду із будь-якою заявою (клопотанням).

Також апелянт заперечує за доводами апеляційної скарги проти того, що судом першої інстанції було прийнято до уваги надані представником TRANS SHIPРING LTD. письмові документи на підтвердження правосуб`єктності заявника забезпечення морської вимоги, оскільки такі документи не можна розцінювати, зокрема, як висновок експерта в галузі іноземного права (підтвердження від Аластера МакОлея, адвоката компанії Кемпбелл Джонстона Кларка щодо тлумачення законів Республіки Маршаллові Острови).

Крім наведеного, скаржник наголосив на очевидному зловживанні заявником своїми процесуальними правами шляхом подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин та зазначив, що вказаного вище суд першої інстанції не прийняв до уваги та не виконав свого обов`язку вживати заходів для запобігання такому зловживанню.

Так, на переконання скаржника, подання повторної заяви щодо питання вже вирішеного судом, та тим більше ліквідованою юридичною особою є очевидним зловживанням процесуальними правами, за яке мають наступати наслідки, визначені ч. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, а саме - залишення заяви без розгляду або її повернення заявнику.

Скаржник вважає, що наведені обставини свідчать про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не відповідає встановленим ст. 236 Господарського процесуального кодексу України вимогам законності і обґрунтованості судового рішення, з огляду на що потребує скасування.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 25.07.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою MEGA DENIZCILIK TICLTD STI на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №916/2613/23, справу призначено до судового розгляду.

15.08.2023 року до Південно-західного апеляційного господарського суду від компанії TRANS SHIPPING LTD. надійшов відзив на апеляційну скаргу компанії Mega Denizcilik Ticltd STI (вх. №2552/23), у якому заявник просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні, оскаржувану ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Відзив колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у відзиві заявник зазначив, що під час вирішення питання про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову суд першої інстанції застосував матеріальні норми, а саме ст. ст. і, 2, 4, 6, 8 Брюссельської конвенції 1952 року, зазначаючи при цьому, що ст. 42 Кодексу торгівельного мореплавства України не єдина матеріальна норма права на підставі якої було накладено арешт на судно, а як додаткова норма, що за аналогією існує в українському національному законодавстві, яка застосовується з метою повного аналізу правовідносин.

Отже, на переконання TRANS SHIPPING LTD. скасування ухвали на підставі зазначення ст. 42 КТМ України неможливе, враховуючи той факт, що матеріальне обґрунтування було достатнім та обґрунтованим.

Також, у відзиві, компанія TRANS SHIPPING LTD. зазначила, що суд першої інстанції розглянувши докази та доводи заявника виніс законне та обґрунтоване рішення та не мав підстав відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки таке порушило б право заявника на справедливий розгляд справи, передбачене ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Також, за доводами відзиву заявник морської вимоги зазначив, що в заяві про забезпечення морської вимоги від 19.06.2023 року ним було належним чином доведено, що компанія TRANS SHIPPING LTD. має дві різних та не пов`язаних між собою морських вимоги до компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI, оскільки саме у зв`язку з тим, що станом на 11.05.2023 року, коли TRANS SHIPPING LTD отримала належні докази отримання неправомірних доходів з експлуатації судна компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI було підготовлено подано заяву про забезпечення морської вимоги з належним обґрунтуванням, що є інша достатня підстава для накладення арешту на судно, а тому доводи апелянта з цього приводу є необґрунтованими.

Щодо застосування у даному випадку вимог процесуального закону заявник наголосив, що подання заяви TRANS SHIPPING LTD від 19.06.2023 року про забезпечення морської вимоги не може бути визнана судом зловживанням процесуальними правами, оскільки заява від 19.06.2023 року пов`язана з питанням, яке ще не було раніше вирішено судом, а саме забезпечення вимоги заявника про відшкодування майнової шкоди у вигляді упущеної вигоди у зв`язку з неправомірного отримання доходів з експлуатації т/х MEGA D (ІМО 8206791, прапор Туреччина) (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI в розмірі 390,000.00 дол. США, еквівалентно 14,261,754.00 гривень за курсом НБУ та наявні інші підстави та нові обставини, а саме отримання представником TRANS SHIPPING LTD належних доказів, копії угоди бербоут-чартеру від 01.02.2022 року, що підтверджує неправомірне отримання доходів з експлуатації т/х MEGA D (ІМО 8206791, прапор Туреччина) (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI в розмірі 390,000.00 дол. США.

Таким чином, на переконання заявника, заява TRANS SHIPPING LTD від 19.06.2023 року про забезпечення морської вимоги була подана з дотриманням процесуальних вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, а суд першої інстанції обґрунтовано не застосував п. 3 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, щодо сумнівів апелянта у правосуб`єктності заявника, останній у відзиві зазначив, що наявний у матеріалах справи Сертифікат про повноваження від 20.08.2021 року та протокол щодо декларації про обіг підпису TRANS SHIPPING LTD., реєстраційний номер 97495 разом з нотаріально завіреним перекладом на українську мову є достатнім доказом правосуб`єктності компанії TRANS SHIPPING LTD. за законодавством Республіки Маршалових островів.

31.08.2023 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від скаржника у справі надійшли додаткові пояснення (вх. №2142/23/Д3), у яких компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI просила суд апеляційної інстанції поновити MEGA DENIZCILIK TICLTD STI процесуальний строк для подання до суду засвідченої копії рішення 17-го Комерційного суду першої інстанції міста Стамбулу за позовом TRANS SHIPPING LTD до MEGA DENIZCILIK TICLTD STI з перекладом на українську мову та апостилем, долучити її до матеріалів справи №916/2613/23; долучити до матеріалів справи додаткові пояснення та додані до них документи, а також врахувати їх під час судового розгляду. Вказані пояснення колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, у зазначених вище поясненнях скаржник, посилаючись на відсутність у заявника правосуб`єктності, зауважив, що 21.06.2023 року 17-м Комерційним судом першої інстанції міста Стамбула було прийнято рішення про відхилення аналогічного судового позову TRANS SHIPPING LTD. до MEGA DENIZCILIK TICLTD STI у справі №2023/56 Е у зв`язку з припиненням правосуб`єктності TRANS SHIPPING LTD.

Відтак, зважаючи на те, що вказане вище рішення суду Туреччини є преюдиціальним, апелянт зазначив, що оскільки у матеріалах справи №916/2613/23 документ, підтверджуючий наявність процесуальної правосуб`єктності MEGA DENIZCILIK TICLTD STI відсутній, відповідно така компанія не володіє господарською правоздатністю та дієздатністю.

В той же час, скаржник зауважив, що повний текст рішення від 21.06.2023 року 17-го Комерційного суду першої інстанції міста Стамбула було виготовлено 05.07.2023 року, отримано представником MEGA DENIZCILIK TICLTD STI у Туреччині 08.08.2023 року, проставлено апостиль 16.08.2023 року, внаслідок чого, вказаний документ не міг бути поданий до суду раніше.

З огляду на зазначене, апелянт вважає, що вказане вище рішення іноземного суду має бути прийняте судом апеляційної інстанції під час перегляду оскаржуваної ухвали, оскільки має важливе значення для правильного вирішення справи, оскільки підтверджує обставину ліквідації компанії TRANS SHIPPING LTD.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав свої доводи та вимоги апеляційної скарги з мотивів, що викладені письмово. Надав суду апеляційної інстанції на ознайомлення рішення 17-го Комерційного суду міста Стамбула, Туреччина від 21.06.2023 року.

Представник TRANS SHIPPING LTD. в судове засідання не з`явився, проте, 11.09.2023 року подав до Південно-західного апеляційного господарського суду заяву про розгляд справи №916/2613/23 без його участі (вх. №2142/23/Д7), яке судом апеляційної інстанції розглянуте та задоволене. Водночас, 09.09.2023 року від цього представника до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання (2142/23/Д6) про відкладення розгляду даної справи на іншу дату, у зв`язку із необхідністю надання заперечень на додаткові пояснення MEGA DENIZCILIK TICLTD STI, яке судовою колегією відхиляється у зв`язку із недоцільністю.

Представник компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD (Ajeltake Road, Ajeltake Island, MH 96960, Majuro, The Marshall Islands, номер компанії: 11287800), про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи звіти про електронну відправку ухвали про відкриття провадження у справі. Будь-яких клопотань суду апеляційної інстанції не надав, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Відповідно до ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, колегія суддів вважає за можливе переглянути оскаржувану ухвалу за відсутності представника компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD (Ajeltake Road, Ajeltake Island, MH 96960, Majuro, The Marshall Islands, номер компанії: 11287800).

Крім того, судова колегія зазначає, що до суду апеляційної інстанції під час подання відзиву на апеляційну скаргу, компанією TRANS SHIPPING LTD. було заявлене клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подання доказів та долучення до матеріалів господарської справи наступних письмових документів: апостильованого висновку адвоката Аластера К. МакОлей від 30.08.2023 року разом з нотаріально засвідченим перекладом; апостильованого свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та Свідоцтва про належний правовий статус від 19.07.2023 року та наказу про зарахування №129 від 29.04.2002 року разом з нотаріально засвідченим перекладом; трекінгу відправки №; копії листування щодо оплати річних внесків адвоката та підтвердження оплати даних внесків разом з нотаріально засвідченим перекладом; підтвердження оплати №0124 від 05.10.2022 року, №22517 від 05.10.2022 року, №22547 від 11.10.2022 року разом з нотаріально засвідченим перекладом; трекінгу відправки №; трекінгу відправки № SHR1.

Зокрема, за вказаним клопотанням про долучення зазначених доказів, заявник, наполягає на тому, що компанія TRANS SHIPPING LTD. є активною для мети будь-якої справи щонайменше до 19.07.2025 року, або до поки таку справу чи будь-яку іншу, що наразі розглядається, не буде завершено, не зважаючи на видачу Повідомлення (Свідоцтва) про відкликання установчих документів та ліквідацію компанії TRANS SHIPPING LTD.

Отже, зважаючи на наведене, TRANS SHIPPING LTD. вважає, що наявні підстави для долучення до матеріалів справи зазначених вище документів на підтвердження його правосуб`єктності.

Розглянувши клопотання заявника про долучення додаткових письмових доказів до матеріалів справи, судова колегія зазначає про наявність підстав для відмови у його задоволенні, з огляду на таке.

Так, вимогами ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, унормовано, що письмові докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відтак, зважаючи на те, що TRANS SHIPPING LTD. жодним чином у вказаному клопотанні не обґрунтовано неможливість подання вказаних вище письмових доказів, наданих ним суду апеляційної інстанції, суду першої інстанції, судова колегія позбавлена процесуальної правомочності на прийняття вказаних вище письмових документів та долучення їх до матеріалів справи.

Крім того, як було встановлено колегією суддів, зазначене вище клопотання TRANS SHIPPING LTD. стосується наявності у заявника процесуальної правоздатності на ініціювання вирішення будь-яких спорів національними судами. Проте, дане питання апеляційним судом в рамках апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали суду першої інстанції про застосування заходів забезпечення позову не переглядається, оскільки стосується по своїй суті спору, який має виникнути або виник між сторонами у даній справі та не стосується перегляду оскаржуваної ухвали в межах дотримання вимог процесуального закону під час її постановлення судом першої інстанції.

Щодо клопотання MEGA DENIZCILIK TICLTD STI про долучення до матеріалів господарської справи рішення 17-го Комерційного суду першої інстанції міста Стамбула від 21.06.2023 року судова колегія зазначає таке.

Так, виходячи із правил доказування у господарському процесі, закріплених в ст. 13 Господарського процесуального кодексу України, а також принципів змагальності сторін у господарському процесі, судова колегія зазначає, що подання тих чи інших доказів стосовно обставин, які мають значення для справи, обмежується встановленими законом процедурами та строками. При цьому, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом, у тому числі апеляційної інстанції, доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку, - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи (у даному випадку - скаржника).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала у даній справі постановлена судом першої інстанції 30.06.2023 року, позаяк повний текст рішення 17-го Комерційного суду першої інстанції міста Стамбула від 21.06.2023 року було виготовлено 05.07.2023 року, отримано представником MEGA DENIZCILIK TICLTD STI у Туреччині 08.08.2023 року, проставлено апостиль та здійснено його офіційний переклад 16.08.2023 року.

Відтак, зважаючи на те, що така обставина, як відсутність існування у зацікавленої особи доказів на момент прийняття спірного судового рішення взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 Господарського процесуального кодексу України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.

З огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання скаржника, викладене у додаткових поясненнях від 31.08.2023 року вх. №2142/23 про долучення до матеріалів господарської справи рішення 17-го Комерційного суду першої інстанції міста Стамбула від 21.06.2023 року та врахування його під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали.

В той же час, 08.09.2023 року від TRANS SHIPPING LTD. до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання №2142/23/Д5, у якому останній просив суд долучити до матеріалів господарської справи докази надсилання апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду Одеської області про повернення позовної заяви №916/3229/23 від 01.08.2023 року, а також докази проведення автоматизованого розподілу судової справи. Клопотання долучено колегією суддів до матеріалів господарської справи.

Розглянувши вказане клопотання, судова колегія, порадившись на місці, дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки надані заявником письмові документи у даному разі до предмету апеляційного перегляду значення не мають, доводи апелянта не спростовують та не підтверджують.

Суд апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Обговоривши доводи та вимоги апеляційної скарги, заслухавши представників учасників справи, які з`явилися до судового засідання, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга MEGA DENIZCILIK TICLTD STI не потребує задоволення, а ухвала Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №916/2613/23 відповідає вимогам чинного процесуального законодавства України, і відсутні підстави для її скасування, виходячи з наступного.

Господарським судом Одеської області та Південно-західним апеляційним господарським судом було встановлено та неоспорено учасниками справи наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2023 року компанія Trans Shipping LTD. звернулась до Господарського суду Одеської області із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви до компанії Mega Denizcilik Ticltd STI, у якій просила:

1) накласти арешт на судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (МЕГА ДЕНІЗЦІЛІК ТІКАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ), код ЄДРПОУ: відсутній, юридична особа не зареєстрована за законодавством України, реєстраційний номер 106217-5, FEYZULLAH MAH.SEHITHIKMET ALP CAD.NO:31/12 MALTEPE (ФЕЙЗУЛЛАХ МАХ.ШЕХІТ ХІКМЕТ АЛП КАД №31/12 МАЛТЕПЕ), яке перебуває в акваторії Морського порту Ізмаїл;

2) заборонити капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4,) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) з акваторії морського порту Ізмаїл.

Зокрема, вказана заява про забезпечення позову до подання позовної заяви ґрунтується на наступних обставинах:

- У заявника наявна морська вимога до Компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI на суму 390 000 дол. США, що еквівалентно 14 261 754 грн. (за курсом НБУ, станом на 19.06.2023 року) яка виникла у зв`язку із незаконним комерційним використання судна т/х «MEGA D» (IMO 8206791, прапор Туреччина) (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) та отриманням доходів від його експлуатації, згідно угоди бербоут-чартеру від 01.02.2022 року, укладеного з компанією ALTAY SHIPPING TRADING LTD.

- 25.08.2021 року компанія TRANS SHIPPING LTD (покупець) на підставі договору купівлі-продажу (Bill of sale) від 25.08.2021 року з реєстраційним номером 03848, придбала у компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (продавець) судно т/х MEGA D (IMO 8206791), прапор Туреччина) (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), факт чого засвідчено укладенням між сторонами угоди щодо купівлі-продажу майна, яку було нотаріально засвідчено та встановлено, що покупець заплатив продавцеві 600 000 доларів США, а продавець, у свою чергу, був зобов`язаний передати у власність покупцеві судно.

- Компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI не виконано договірного зобов`язання про фактичну та юридичну передачу судна т/х «MEGA D» (IMO 8206791) покупцеві TRANS SHIPPING LTD та, як вбачається з Сертифікату про реєстрацію турецького міжнародного судового реєстру № DM23GS01M1374371 від 23.03.2023 року MEGA DENIZCILIK TICLTD STI продовжує володіти та користуватися т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун).

- 01.02.2022 року між компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI та компанією ALTAY SHIPPING TRADING LTD було укладено угоду бербоут-чартеру, відповідно до якої судно т/х «MEGA D» (IMO 8206791) було надане у використання компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD з 05.02.2022 року строком на 2 роки зі ставкою оплати за кожен місяць - 30 000 дол. США та Міністерством транспорту та інфраструктури Туреччини 07.03.2022 року було видано дозвіл на тимчасову реєстрацію судна т/х MEGA D (ІМО 8206791, прапор Туреччина) під прапором Панами на період бербоут-чартеру.

- Згідно із свідоцтвом про виключення судна з реєстру №54666-PEXT-F від 09.03.2023 року судно т/х «MEGA D» було вилучено з панамського реєстру через дострокове припинення Чартерного договору (для дострокового розірвання чартерного договору, підписаного з ALTAY SHIPPING TRADING LTD) та у розділі Інформація про зареєстроване право власності даного Свідоцтва № 54666-PEXT-F від 09.03.2023 року зазначено Не зареєстрована в публічному реєстрі, що, на переконання заявника є підтвердженням того, що компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI не надала до реєстру фактичні докази про право власності на судно та свідчить про те, що компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI приховало, що судно було продано та належить компанії TRANS SHIPPING LTD з 25.08.2021 року.

- Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI в період з 05.02.2022 року до 09.03.2023 року неправомірно надавала у комерційне використання компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD - судно т/х «MEGA D» (IMO 8206791) та неправомірно отримала дохід з його експлуатації в розмірі 390 000 доларів США (13 місяців х 30 000 дол. США), що еквівалентно 14 261 754 грн. за курсом НБУ станом на 19.06.2023 року.

- Станом на дату звернення до суду із заявою про забезпечення позову, судно т/х MEGA D (IMO 8206791, прапор Туреччина) (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) знаходиться в акваторії Морського порту Ізмаїл, що підтверджується даними, які містяться в міжнародній електронній базі даних географічних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic.

- Компанія TRANS SHIPPING LTD вважає, що у даному разі наявні підстави для накладення арешту на судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI та заборонити капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, з акваторії морського порту Ізмаїл.

На підтвердження своєї правової позиції, заявником до суду першої інстанції було подано копії наступних документів:

- договору купівлі-продажу судна (Bill of sale) № 03848 від 25.08.2021 року;

- роздруківки листування з Керіма Квінтеро ( ОСОБА_1 ), представником корпоративного департаменту Gerli&CO (Герлі і Ко) від 10.05.2023 року разом з нотаріально завіреним перекладом на українську мову;

- листа MEGA DENIZCILIK TICLTD STI від 09.02.2022 року разом з нотаріально завіреним перекладом на українську мову;

- угоди бербоут-чартеру від 01.02.2022 року укладеної між MEGA DENIZCILIK TICLTD STI та ALTAY SHIPPING TRADING CORP;

- міжнародного тонажного сертифікату судна MEGA D (IMO 8206791, прапор Туреччина) виданого 09.12.2020 року;

- сертифікату Панамської морської адміністрації (Panama Maritime authority) щодо тимчасової реєстрації судна під прапором Панами на період бербоут-чартеру від 08.03.2022 року;

- дозволу на тимчасову реєстрацію судна MEGA D (IMO 8206791, прапор Туреччина) судна під прапором Панами на період бербоут-чартеру виданого Міністерством транспорту та інфраструктури Туреччини від 07.03.2022 року;

- сертифікату про реєстрацію турецького міжнародного судового реєстру № DM23GS01M1374371 від 02.02.2022;

- довіреності компанії ALTAY SHIPPING TRADING CORP.;

- свідоцтва про виключення судна з реєстру № 54666-PEXT-F від 09.03.2023 року разом з нотаріально завіреним перекладом на українську мову;

- сертифікату про реєстрацію турецького міжнародного судового реєстру № DM23GS01M1374371 від 23.03.2023;

- роздруківки відомостей із міжнародної бази даних суден EQUASIS;

- роздруківки з бази даних місцезнаходжень морських суден MarineTraffic;

- витягу з Global Integrated Shipping Information System (GISIS) щодо TRANS SHIPPING LTD;

- роздруківки відомостей про державну реєстрацію компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI;

- роздруківки із сайту Національного банку України щодо курсу валют станом на 14.06.2023 року.

Також у матеріалах справи наявний сертифікат про повноваження компанії TRANS SHIPPING LTD та Протокол щодо Декларації про обіг підпису компанії TRANS SHIPPING LTD, реєстраційний номер 97495, з відповідними перекладами українською мовою.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі №916/2613/23 заяву компанії TRANS SHIPPING LTD про забезпечення морської вимоги (вх. № 4-37/23 від 19.06.2023 року) було задоволено; накладено арешт на судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (МЕГА ДЕНІЗЦІЛІК ТІКАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ), код ЄДРПОУ: відсутній, юридична особа не зареєстрована за законодавством України, реєстраційний номер 106217-5, FEYZULLAH MAH.SEHITHIKMET ALP CAD.NO:31/12 MALTEPE (ФЕЙЗУЛЛАХ МАХ.ШЕХІТ ХІКМЕТ АЛП КАД №31/12 МАЛТЕПЕ), яке перебуває в акваторії Морського порту Ізмаїл; заборонено капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) з акваторії морського порту Ізмаїл; заявнику - компанії TRANS SHIPPING LTD в строк протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали подати позов та надати відповідне підтвердження до Господарського суду Одеської області; на виконання вимог ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, копію ухвали для виконання направлено: капітану Ізмаїльського морського порту (, , 68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4); Ізмаїльській Філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4, м. Ізмаїл, 68609); Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на адресу: 65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 1 (); Ізмаїльському прикордонному загону (, вул. Г. Музиченка, 31, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600; Одеській митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А).

В подальшому, 27.06.2023 року до Господарського суду Одеської області в рамках справи №916/2613/23 від компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову (вх. №2-945/23), вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі №916/2613/23.

Так, зазначене вище клопотання обґрунтовано наступним:

- Заявник компанія „TRANS SHIPPING LTD була ліквідована 19 липня 2022 року, а тому не має процесуальної правосуб`єктності для звернення до відповідного суду із заявами, скаргами, клопотаннями.

- Враховуючи те, що заява про забезпечення позову подана іноземною юридичною особою, яка не має процесуальної правосуб`єктності, провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України із скасуванням заходів забезпечення позову.

- Існує наявність інших справ про арешт судна MEGA D, які були розглянуті Господарським судом Одеської області за заявою про вжиття заходів забезпечення позову, поданою представником "TRANS SHIPPING LTD - адвокатом Сукачовим С.С.

- Міжнародна конвенція про арешт суден 1952 року не допускає повторний арешт за тією ж самою морською вимогою.

- Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI зазначає, що в даному випадку Господарський суд Одеської області своєю ухвалою від 20.04.2023 року вже накладав арешт на т/х MEGA D на підставі заяви компанії TRANS SHIPPING LTD, яка була заснована на морській вимозі, пов`язаної з невиконанням умов договору купівлі-продажу судна від 25.08.2021 року.

- Факт невиконання заявником покладених на нього судом обов`язків, зокрема, щодо подання позовної заяви в 30-тиденний термін, став причиною скасування арешту згідно ухвали суду від 19.06.2023 року (справа № 916/1596/23).

- Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI вважає, що повторний арешт т/х MEGA D на підставі заяви TRANS SHIPPING LTD є незаконним та суперечить Конвенції.

- Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI вважає, що враховуючи відмову суду першої інстанції у відкритті провадження у справі №916/1596/23 за позовом TRANS SHIPPING LTD. до MEGA DENIZCILIK TICLTD STI, а також факт ліквідації заявника TRANS SHIPPING LTD., вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді арешту судна MEGA D ІМО 8206791 потребують скасування.

На підтвердження своєї правової позиції заявником клопотання про скасування заходів забезпечення позову суду першої інстанції було подано копії наступних документів:

- Повідомлення про ліквідацію TRANS SHIPPING LTD. від 19.07.2022 року (нотаріально засвідчена копія з перекладом українською мовою).

Зокрема, з нього вбачається, що таке повідомлення є справжньою достовірною копією заяви про ліквідацію вищезазначеної компанії, належним чином оформленої та поданої Реєстратору компаній у зазначену вище дату 17 травня 2023 року відповідно до Закону Маршаллових Островів про бізнес корпорації.

Зазначене повідомлення апостильоване у місті: Пірей, Греція 17.05.2023 року.

Відповідно до нотаріально посвідченого перекладу повідомлення про відкликання установчих документів та ліквідацію TRANS SHIPPING LTD. від 19.07.2022 року, цим установчі документи компанії TRANS SHIPPING LTD. анулюються, а сама компанія ліквідується. Діяльність юридичної особи має бути припинена згідно із відповідним положенням Закону про бізнес-корпорації, Закону про партнерство в новій редакції, Закону про командитне товариство або Закону про товариство з обмеженою відповідальністю.

29.06.2023 року через підсистему «Електронний суд» до Господарського суду Одеської області від компанії TRANS SHIPPING LTD. надійшло заперечення на клопотання компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI про скасування заходів забезпечення позову, у якому заявник просив суд першої інстанції вказане клопотання залишити без задоволення.

До вказаного заперечення заявником морської вимоги було додано нотаріально засвідчений переклад висновку від 27.06.2023 року, виданого адвокатом компанії Campbell Johnston Clark, Аластера К. МакОлей, який має класифікацію для практики на Маршаллових островах; нотаріально засвідчений переклад Наказу №129 про допуск до адвокатської практики у всіх судах Республіки Маршаллові Острови; нотаріально засвідчений переклад Переліку ліцензованих адвокатів Республіки Маршаллові Острови.

З висновку адвоката компанії Campbell Johnston Clark, Аластера К. МакОлей від 27.06.2023 року вбачається, що відповідно до параграфу 105 Закону про комерційні корпорації, незважаючи на розпуск Корпорації МО, Корпорації МО все одно продовжує діяти як юридична особа протягом трьох років із дати розпуску (ліквідації) з метою пред`явлення звинувачень та захисту від них або проти них, а також дозволяє Корпорації МО поступово врегулювати та закрити свій бізнес, розпоряджатися та передати своє майно, виконати свої зобов`язання та розподілити серед своїх акціонерів будь-які активи, що залишилися, але не з метою продовження бізнесу, для якого було організовано Корпорацію МО; відповідно до параграфу 105(2) Закону про комерційні корпорації, після розпуску Корпорації МО директори Корпорації МО є її довіреними особами з повними повноваженнями врегулювати справи, стягнути непогашені борги, продати та передати майно, нерухоме та особисте, відповідно до законів країни, де знаходиться майно, бути позивачем та відповідачем в судових процесах які можуть бути необхідні або доцільними для вищезазначених цілей, розподіляти гроші та інше майно між акціонерами після сплати або належного забезпечення оплати своїх зобов`язань, а також виконувати всі інші дії, які може вчинити корпорація до розпуску, які можуть бути необхідними для остаточного врегулювання незавершених справ корпорації.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року у справі №916/2613/23 у задоволенні клопотання компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (Feyzullah Mah.Sehit Hikmet Alp Cad.No:31/12 Maltepe, ISTAMBUL, Turkiye, номер компанії: 10621750) про скасування заходів забезпечення позову (вх.№ 2-945/23 від 27.06.2023 року), вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року №916/2613/23 відмовлено повністю.

Із зазначеною ухвалою компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI не погодилася та звернулася до апеляційного господарського суду з відповідною апеляційною скаргою з вимогами про її скасування.

Предметом апеляційного перегляду у даному разі є наявність або відсутність підстав для скасування заходів забезпечення позову у справі №916/2613/23, вжитих ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі № 916/2613/23.

Норми права, які регулюють спірні правовідносини, доводи та мотиви відхилення аргументів, викладених скаржником в апеляційній скарзі, за якими суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції.

Статтею 136 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача (який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його), що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду. Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог. При цьому забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Отже, заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Разом з тим, відповідно до ч. 1-6 ст. 145 Господарського процесуального кодексу України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. У разі надання відповідачем до суду документа, який підтверджує здійснене ним забезпечення позову у відповідності до ч. 4 ст. 143 цього Кодексу, відповідне клопотання відповідача про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, розглядається судом не пізніше наступного дня після надання вказаного документа. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала господарського суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

При цьому, апеляційний суд констатує, що передбачене ст. 145 Господарського процесуального кодексу України право суду скасувати заходи забезпечення позову залежить від встановлення судом обставин, які свідчать про відсутність обґрунтованих підстав вважати, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна (далі - Конвенція) від 10.05.1952 року, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону № 3702-VI від 07.09.2011 року, та яка набула чинності для України 16.05.2012 року, "морська вимога" означає вимогу, що виникає на підставі одного чи більше із зазначених нижче пунктів: збитку, завданого будь-яким судном у результаті зіткнення або в інший спосіб; загибелі людей або тілесного ушкодження, що заподіяні будь-яким судном або пов`язані з його експлуатацією; рятування судна або вантажу; договору, що стосується використання або здачі будь-якого судна в наймання за договором про фрахтування або інакше; договору, що стосується перевезення вантажів будь-яким судном за договором про фрахтування або інакше; втрати вантажу або шкоди, завданої вантажу, в тому числі багажу, який перевозиться будь-яким судном; загальної аварії; морської позики; буксирування; лоцманства; поставок товарів або матеріалів, що здійснюються для судна з метою його експлуатації або технічного обслуговування, незалежно від того, де ці поставки здійснюються; будування, ремонту або спорядження судна чи докових зборів; заробітної плати капітанів, офіцерів чи екіпажу; витрат капітана, у тому числі витрат вантажовідправників, фрахтувальників чи агентів, що здійснені за дорученням судна або його власника; спорів, що стосуються права власності на морське судно; спорів між співвласниками будь-якого судна стосовно права власності на це судно, його експлуатації або доходів від його експлуатації; іпотеки або морської застави будь-якого судна.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Конвенції, арешт означає затримання судна за ухвалою суду для забезпечення морської вимоги, але не включає конфіскацію судна на виконання судового рішення.

Згідно із ст. 2 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, судно, яке ходить під прапором однієї з Договірних Держав, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав лише стосовно морської вимоги й жодної іншої, але ніщо в цій Конвенції не може розглядатися як розширення чи обмеження прав і повноважень, якими наділені уряди чи їхні установи, органи державної влади чи портові або докові власті згідно з їхніми чинними внутрішніми законами або правилами щодо арешту, затримання або іншого способу перешкоджання відходу суден, які перебувають у межах їхньої юрисдикції.

У ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна передбачено, що судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним.

За вимогами ч. 4 Конвенції визначено, що на судно може бути накладений арешт не інакше, як з дозволу суду або відповідного судового органу Договірної Держави, в якій здійснено арешт.

Частиною 2 ст. 6 Конвенції передбачено, що процесуальні норми, що стосуються арешту судна, клопотання про одержання дозволу, згаданого в ст. 4, та всіх інших процесуальних питань, що можуть виникнути в зв`язку з арештом, визначаються правом Договірної Держави, в якій арешт був здійснений чи було подано клопотання щодо його здійснення.

Згідно із ст. 8 Брюссельської конвенції судно, що ходить під прапором Держави, яка не є Договірною Державою Конвенції, може бути заарештоване в межах юрисдикції будь-якої з Договірних Держав щодо будь-якої з морських вимог, що перераховані у ст. 1, чи будь-якої іншої вимоги, щодо якої закон цієї Договірної Держави дозволяє арешт.

Згідно із ст. 365 Господарського процесуального кодексу України, іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, а також скасування заходів забезпечення позову, обґрунтованість позову або майбутнього позову не досліджується, адже питання обґрунтованості позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову або відмови у скасуванні заходів забезпечення позову.

Так, ухвалою Господарського суду Одеської області від 20.06.2023 року у справі №916/2613/23, яка залишена без змін постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року, заяву компанії TRANS SHIPPING LTD про забезпечення морської вимоги (вх. № 4-37/23 від 19.06.2023 року) було задоволено; накладено арешт на судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI (МЕГА ДЕНІЗЦІЛІК ТІКАРЕТ ЛІМІТЕД ШІРКЕТІ), код ЄДРПОУ: відсутній, юридична особа не зареєстрована за законодавством України, реєстраційний номер 106217-5, FEYZULLAH MAH.SEHITHIKMET ALP CAD.NO:31/12 MALTEPE (ФЕЙЗУЛЛАХ МАХ.ШЕХІТ ХІКМЕТ АЛП КАД №31/12 МАЛТЕПЕ), яке перебуває в акваторії Морського порту Ізмаїл; заборонено капітану морського порту Ізмаїл, Ізмаїльської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4) оформлювати і надавати дозвіл на вихід судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) з акваторії морського порту Ізмаїл; заявнику - компанії TRANS SHIPPING LTD в строк протягом тридцяти днів з дня постановлення даної ухвали подати позов та надати відповідне підтвердження до Господарського суду Одеської області; на виконання вимог ст. 144 Господарського процесуального кодексу України, копію ухвали для виконання направлено: капітану Ізмаїльського морського порту (, , 68600, Ізмаїл, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4); Ізмаїльській Філії державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Ізмаїльського морського порту) (, вул. Набережна Лукі Капікраяна, 4, м. Ізмаїл, 68609); Південному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України на адресу: 65014, м. Одеса, вул. Жуковського, буд. 1 (); Ізмаїльському прикордонному загону (, вул. Г. Музиченка, 31, м. Ізмаїл, Одеська обл., 68600; Одеській митниці Держмитслужби (, 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд. 21А).

При цьому, матеріали господарської справи не містять доказів відшкодування збитків у розмірі 390000 дол. США компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI компанії TRANS SHIPPING LTD в результаті комерційного використання спірного судна поза волею його власника.

Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI, звернулася до місцевого господарського суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, в якому вважає, що у даному разі існують підстави для скасування забезпечення морської вимоги, які виражені, насамперед, у тому, що заявник позбавлений процесуальної правоздатності для звернення до суду з будь-якими заявами та відносно спірного судна вже вирішувалось питання про його арешт за морською вимогою, а повторний арешт судна у даному разі неможливий з огляду на вимоги Конвенції.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у даній справі у межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла висновку про правильність висновку місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення клопотання MEGA DENIZCILIK TICLTD STI, з огляду на таке.

Так, за вимогами ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, серед іншого, визначено, що юридичні особи мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 74 Закону України "Про міжнародне приватне право" процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. На вимогу суду, який розглядає справу, іноземна юридична особа має представити оформлений з урахуванням ст. 13 цього Закону документ, що є доказом правосуб`єктності юридичної особи (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

За ст. 13 вказаного Закону документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (ст. 365 Господарського процесуального кодексу України).

Також, ст. 26 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що цивільна правоздатність та дієздатність юридичної особи визначається особистим законом юридичної особи. При цьому, ст. 25 цього Закону встановлює, що особистим законом юридичної особи вважається право держави місцезнаходження юридичної особи (тобто право держави, у якій юридична особа зареєстрована або іншим чином створена згідно з правом цієї держави).

У постанові Верховного Суду від 28.09.2022 року у справі № 16/137б/83б/22б (910/12422/20) суд касаційної інстанції зробив висновок про те, що ліквідація іноземної юридичної особи, що має значення у вирішенні питання щодо її правосуб`єктності, здійснюється згідно правил (вимог закону) тієї держави, за правилами (законодавством) якої ця особа була створена та зареєстрована.

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 8 Закону України "Про міжнародне приватне право" при застосуванні права іноземної держави суд чи інший орган встановлює зміст його норм згідно з їх офіційним тлумаченням, практикою застосування і доктриною у відповідній іноземній державі. Особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.

Відтак, за позицією суду касаційної інстанції, ураховуючи наведені норми, положення процесуального закону України та обставини конкретної справи (якщо позивачем є іноземна юридична особа), без аналізу права країни, у якій іноземна компанія зареєстрована, що регулює порядок ліквідації компаній, та оцінки поданих заявником документів, що, на його думку, підтверджують зміст норм права іноземної держави, висновки суду про ліквідацію такої компанії були б передчасними.

Так, як вірно було встановлено судом першої інстанції, на підтвердження статусу компанії TRANS SHIPPING LTD останньою до суду надано витяг з реєстру компаній, зареєстрованих за законодавством Республіки Маршаллові Острови, разом з нотаріально засвідченим перекладом щодо реєстрації третьої особи у даній справі, компанії ALTAY SHIPPING TRADING LTD.

Компанію TRANS SHIPPING LTD було створено 19.07.2018 року відповідно до законів Республіки Маршаллові Острови, організаційна форма підприємства корпорація, про що свідчить Сертифікат про повноваження від 20.08.2021 року.

При цьому Компанією TRANS SHIPPING LTD до матеріалів даної справи надано витяг з Закону Республіки Маршаллові Острови Про Асоціації.

Відповідно до ч. І Закону Республіки Маршаллові Острови Про Асоціації, розділу 11 (додаток № 7), "Розпуск (Ліквідація)", корпорація, що має реєстрацію Республіки Маршаллові Острови може бути ліквідована (розпущена) згідно зі статутом корпорації за рішенням акціонерів, за рішенням Високого суду Республіки Маршаллові Острови, у разі несплати щорічного реєстраційного збору або призначення чи підтримання зареєстрованого агента".

Відповідно до ч. I Закону Республіки Маршаллові Острови Про Асоціації, розділу 11 "Розпуск (Ліквідація)", параграфу §105 "Ліквідація справ корпорації після розпуску" (додаток № 9), Усі корпорації, незважаючи на те, чи вони були розпущені за власним бажанням чи були розпущені іншим чином, тим не менш, повинні продовжувати свою діяльність протягом трьох (3) років після такого припинення діяльності чи розпуску як корпоративні органи з метою пред`явлення звинувачень та захисту від них або проти них, і надання їм можливості поступово врегулювати та закрити свій бізнес, розпоряджатися та передати своє майно, виконати свої зобов`язання та розподілити між акціонерами будь-які активи, що залишилися, але не з метою продовження бізнесу, з метою ведення якого була створена корпорація. Стосовно будь-якого позову, вимоги чи провадження, розпочатого корпорацією або проти неї, до або протягом трьох (3) років після дати закінчення терміну її дії чи розпуску (корпорації) та не завершені протягом такого періоду, корпорація продовжує діяти як організація після закінчення цього періоду з метою врегулювання такого позову, вимоги чи провадження до повного виконання будь-якого судового рішення, наказу чи постанови.

В свою чергу, до суду першої інстанції компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI було надано повідомлення від 19.07.2022 року про відкликання установчих документів та ліквідацію TRANS SHIPPING LTD відповідно до Положення про економічну діяльність Республіки Маршаллові Острови, 2018 року (нотаріально засвідчена копія з перекладом українською мовою), з якого вбачається, що відповідно до вказаного Положення, починаючи з 19.07.2022 року, установчі документи компанії анулюються, а сама компанія ліквідується. При цьому, в повідомленні вказано, що діяльність юридичної особи має бути припинена згідно з відповідними положення Закону про бізнес-корпорації, Закону про партнерство в новій редакції, Закону про командитне товариство або Закону про товариство з обмеженою відповідальністю.

Тобто, з наданого компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI повідомлення можливо зробити висновок, що компанія TRANS SHIPPING LTD. перебуває у стані ліквідації.

Судова колегія зазначає, що оскільки, в даному випадку, спір не розглядається по суті, предметом розгляду є лише вимога заявника про скасування заходів забезпечення майбутнього позову, то компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI у клопотанні про скасування заходів забезпечення позову та за вимогами апеляційної скарги ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не доведено факту того, що компанія TRANS SHIPPING LTD. на момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову до подання позову була саме припинена як іноземна юридична особа.

Тому, висновок суду першої інстанції про те, що компанія TRANS SHIPPING LTD має відповідну процесуальну правосуб`єктність, у т.ч. на звернення до суду із заявою про забезпечення морської вимоги є правомірним, а доводи апелянта в цій частині відхиляються, як необґрунтовані. До того ж, як вже зазначалося вище, такі доводи повинні бути предметом судового розгляду під час розгляду справи по суті позовних вимог.

Також, за вимогами апеляційної скарги, скаржником наголошується, що судом першої інстанції помилково застосовано норми Кодексу торговельного мореплавства України, які у цій конкретній справі не підлягали застосуванню, оскільки судно т/х MEGA D, ІМО 8206791 (тимчасова назва АYANA), є іноземним судном у розумінні КТМ України та ходить під прапором Туреччини (тимчасовий прапор Камеруну).

Так, з приводу зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне наголосити, що норми Глави 4 "Арешт суден", що містяться у Розділі ІІ КТМ України, не можуть застосовуватися до іноземних суден, що ходять не під прапором України, оскільки відповідно до п. 1 ст. 14 КТМ "Колізійні норми", норми Розділу ІІ Кодексу (до якого входять норми про арешт судна), застосовуються тільки до суден, зареєстрованих в Україні.

Відтак, вимоги ст. 42 Кодексу торговельного мореплавства України у даному випадку не підлягають застосуванню.

Однак, дане порушення не вплинуло на правильність висновку суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту морського судна т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Туреччина, (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун), яким володіє Компанія MEGA DENIZCILIK TICLTD STI відповідно до ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна, оскільки не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Щодо доводів скаржника про те, що у даному разі судом першої інстанції не застосовано приписи ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року про те, що судно не заарештовують, і застава або інший вид забезпечення не надаються більше одного разу в межах однієї чи більше юрисдикцій будь-якої з Договірних Держав за однією й тією самою морською вимогою одного й того самого позивача та, якщо судно було заарештовано в межах однієї з юрисдикцій чи були надані в межах такої юрисдикції застава або інший вид забезпечення для зняття арешту або з метою уникнення можливого арешту, то будь-який наступний арешт цього судна чи будь-якого судна, що належить тому самому власникові, за тією самою морською вимогою того самого позивача буде відмінений, а судно буде звільнене судом чи будь-яким іншим відповідним судовим органом цієї держави, якщо тільки позивач не переконає суд чи інший відповідний судовий орган, що гарантія чи інше забезпечення були остаточно зняті до накладення наступного арешту або що є інша достатня підстава для залишення арешту чинним та те, що на спірне судно вже був накладений арешт ухвалою від 20.04.2023 року по справі № 916/1596/23, який скасований ухвалою від 19.06.2023 року по цій же справі, судова колегія зазначає таке.

Так, вимогами ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В той же час, господарський суд під час розгляду конкретної справи на підставі встановлених ним обставин (у тому числі з урахуванням преюдиціальних обставин) повинен самостійно оцінювати обставини (факти), які є предметом судового розгляду, та ухвалити рішення з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Судова колегія зазначає, що предметом спору між Компанією TRANS SHIPPING LTD та Компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI у вказаній справі є позовна вимога про стягнення збитків, що також встановлено колегією суддів під час моніторингу Єдиного реєстру судових рішень, з якого вбачається, що TRANS SHIPPING LTD звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до MEGA DENIZCILIK TICLTD STI про стягнення грошових коштів (справа №916/3229/23).

В той же час, предметом спору у справі №916/2137/23, за яким фактично було заявлено морську вимогу (справа №916/1596/23), було зобов`язання відповідача передати судно т/х MEGA D, IMO 8206791, прапор Турецької Республіки (тимчасова назва AYANA, тимчасовий прапор Камерун) у власність та фактичне володіння позивача.

Відтак, у даному випадку відсутні підстави вважати, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваної ухвали відбулося порушення ч. 3 ст. 3 Міжнародної конвенції з уніфікації деяких правил щодо накладення арешту на морські судна від 10.05.1952 року, оскільки морська вимога, заявлена заявником у справі №916/1596/23 та вимога у справі №916/2613/23 є за своєю суттю різними морськими вимогами, які стосуються різних правовідносин, наявних між сторонами у даній справі.

З огляду на вказане, твердження апелянта із зазначеного вище приводу не приймається колегією суддів до уваги, як і твердження скаржника про те, що судом першої інстанції у даному разі не визначено пункт Конвенції, за якою заявник просив забезпечити морську вимогу, оскільки такі твердження по своїй суті зводяться лише до незгоди із іншим судовим рішенням у даній справі, а саме, з ухвалою суду першої інстанції щодо забезпечення морської вимоги, яка вже була переглянута судом апеляційної інстанції.

Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції вимог процесуального закону під час постановлення оскаржуваної ухвали судова колегія також зазначає про їх необґрунтованість, оскільки у даному разі прийняття місцевим господарським судом висновку адвоката Аластера МакОлея, як адвоката компанії Кемпбелл Джонстон Кларк щодо тлумачення законів Республіки Маршаллові Острови також не призвело до помилкового висновку щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову у відповідності до викладених у заяві компанією MEGA DENIZCILIK TICLTD STI обставин.

Щодо доводів скаржника про те, що судом першої інстанції фактично проігноровано зловживання заявником своїми процесуальними правами, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі. (ч. 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Правовідносини суду з кожним учасником процесу підпорядковані досягненню головної мети - ухваленню законного та обґрунтованого рішення, а також створенню особам, що беруть участь у справі, процесуальних умов для забезпечення захисту їх прав і так само прав та інтересів інших осіб.

Господарський процесуальний обов`язок сторони - це належна поведінка сторони в господарському судочинстві, що вимагається та забезпечується процесуальним законом, а також кореспондує суб`єктивному процесуальному праву суду.

При цьому, суд зазначає, що у вирішенні питання про визнання тих чи інших дій зловживанням процесуальними правами позиція учасника справи є важливою, але не вирішальною, оскільки законодавець відносить відповідні повноваження до виключної компетенції судів.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 28.04.2020 року у справі №910/6245/19.

Судова колегія зазначає, що у постанові Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі №50з-20 судом касаційної інстанції зазначено, що: "Крім того, висновок суду апеляційної інстанції про те, що Господарським процесуальним кодексом України не передбачено право повторного звернення із заявою про забезпечення позову з тих же підстав є необґрунтованим, оскільки не містить посилання на відповідну норму процесуального права, якою б це питання регулювалося. При цьому колегія суддів враховує, що лише у пункті 1 частини другої статті 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню господарського судочинства, зокрема подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

Наведена норма чи будь-яка інша норма Господарського процесуального кодексу України не містить імперативної заборони подавати клопотання (заяви) для вирішення питання за відсутності інших підстав або нових обставин, а лише надає можливість суду визнати такі дії зловживанням процесуальними правами залежно від конкретних обставин, і, що важливо для конкретної даної ситуації, - за умови якщо таке питання вже вирішено судом".

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що законодавцем фактично встановлене право учасників справи на подання клопотань та заяв, визначене ст. 42 Господарського процесуального кодексу України, а обмеження щодо повторного подання заяв/клопотань відсутні.

Відтак, навіть якщо припустити, що заявником в межах одного і того ж провадження було заявлено необмежену кількість клопотань чи заяв, вказане не слугує підставою вважати, що останнім недобросовісно реалізуються встановлені законодавством його процесуальні права.

З огляду на зазначене, судова колегія доводи скаржника про те, що дії компанії TRANS SHIPPING LTD., які виражені у повторному поданні заяви про забезпечення позову у даній справі є такими, що свідчать про зловживання процесуальними правами, вважає необґрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу. До того ж, це знову ж таки стосується питання оскарження ухвали про забезпечення позову, а не оскаржуваної ухвали.

Враховуючи наведе вище, судова колегія наголошує, що в загальному порядку твердження скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, а тому висновки місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для скасування заходів забезпечення позову є обґрунтованими та такими, що постановлені з дотриманням вимог національного процесуального законодавства.

Статтею 236 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду, вважає апеляційну скаргу компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI такою, що не потребує задоволення, а ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №916/2613/23 такою, що відповідає обставинам справи та вимогам закону і достатніх правових підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд судового рішення покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 136-140, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу компанії MEGA DENIZCILIK TICLTD STI на ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №916/2613/23 залишити без задоволення, ухвалу Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі №916/2613/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і не підлягає оскарженню.

Вступна і резолютивна частина постанови проголошені в судовому засіданні 11.09.2023 року.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2023 року.

Головуючий суддя Г.І. Діброва
Судді Н.М. Принцевська
А.І. Ярош