ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 вересня 2023 року Черкаси справа №925/551/23

Господарський суд Черкаської області у складі судді Кучеренко О.І., розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ-Комфорт» (вулиця Смілянська, 23, офіс 32, місто Черкаси, 18001, ідентифікаційний код 39156670),

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні позивача Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради (вулиця Байди Вишневецького, 36, місто Черкаси 18001, ідентифікаційний код 33457208), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до фізичної особи-підприємця Гурби Наталії Олександрівни ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про стягнення 3 740 000,00 грн,

представники сторін у судове засідання не з`явилися,

ВСТАНОВИВ:

19.04.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «АВТ-Комфорт» звернулося у Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Гурби Наталії Олександрівни, у якому просить суд стягнути з відповідачки понесені збитки у розмірі 3 740 000,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка 28.10.2014 внесла до статутного капіталу товариства нерухоме майно - нежитлову будівлю, площею 213,2 м2, яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 , власником якого вона стала на підставі договору купівлі-продажу від 20.01.2014. У подальшому, рішенням Господарського суду Черкаської області у справі №925/1874/14 від 29.01.2015 цей договір купівлі-продажу було скасовано, після чого у об`єкта нерухомого майна неодноразово змінювався власник, що встановлено під час розгляду справи №711/802/17. Рішенням Придніпровського районного суду міста Черкаси у справі №711/3801/21 від 27.12.2022 задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ-Комфорт» на користь ОСОБА_1 збитки у сумі 3 740 000,00 грн, оскільки остання була добросовісним набувачем нерухомого майна, але воно було витребувано в неї на користь третьої особи без будь-якої компенсації. Позивач у свою чергу також добросовісно набув спірне майно у власність, шляхом внесення відповідачкою до статутного капіталу товариства. Таким чином, за доводами позивача, він зазнав майнової шкоди через стягнення з нього на користь ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 3 700 000,00 грн, тому позивач вважає за можливе відновити своє порушене право шляхом звернення з позовом до суду до відповідачки про відшкодування збитків.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 09.05.2023 суд прийняв заяву позивача до розгляду та відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження..

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.06.2023 до участі у справі, як третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача залучено Департамент економіки та розвитку Черкаської міської ради та ОСОБА_1 .

06.09.2023 від представника відповідачки до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, у якій останній просив суд закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статі 231 Господарського процесуального кодексу України, оскільки цей спір не підлягає до розгляду в порядку господарського судочинства. Заява мотивована тим, що Гурба Н.О. внесла спірне майно до статутного капіталу позивача саме як фізична особа, а не як фізична особа-підприємець, використання цього майна нею у господарській діяльності не відбувалось. Після відчуження частки в статутному капіталі товариства, відповідачка не отримала інвестиційного доходу, після припинення правовідносин між сторонами не отримала майно у власність, що також підтверджує використання нею майна не у господарській діяльності як фізичною особою-підприємцем. Отже, за доводами представника відповідачки, спір відбувається не між двома суб`єктами господарювання та не між засновником товариства та товариством у спорах, що виникають з корпоративних відносин. На даний час відповідачка не є засновником позивача, відповідно спір, який винник між сторонами не охоплено статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, оскільки це майновий спір на підставі статті 661 Цивільного кодексу України, який не передбачає саме господарської діяльності. Представник відповідачки вважає, що за змістом спірних правовідносин, суб`єктним складом сторін спору, законодавством, що застосовується до цих правовідносин, цей спір підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства.

Представники позивача та Департаменту економіки та розвитку Черкаської міської ради, подали суду заяви про проведення підготовчого засідання без їх участі.

Відповідачка (її представник) та ОСОБА_1 у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, тому їх неявка не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.

Розглянувши клопотання представника відповідачки про закриття провадження у справі, суд зазначає, що частиною 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України наведено перелік підстав за яких господарський суд закриває провадження у справі: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства; відсутній предмет спору; суд встановить обставини, які є підставою для відмови у відкритті провадження у справі відповідно до пунктів 2, 4, 5 частини першої статті 175 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною другою статті 175 цього Кодексу; позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом; після відкриття провадження у справі між сторонами укладено угоду про передачу спору на вирішення до міжнародного комерційного арбітражу або третейського суду, якщо тільки суд не визнає, що така угода є недійсною, втратила чинність або не може бути виконана; настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва; сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Щодо посилань представника відповідачки як на підставу для закриття провадження у справі на пункт 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, а саме, що цей спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства, суд зазначає, наступне.

За приписами статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх підсудності.

Положеннями статті 1 та частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що цей Кодекс визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, установлено порядок здійснення судочинства у господарських судах, а також регламентовано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 Цивільного кодексу України).

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 Господарського процесуального кодексу України, за змістом пунктів 3, 4, 5 частини 1 якої господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах; справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах.

Відповідно до статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне, а по-друге суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі, як правило, є фізична особа).

Разом із цим критеріями розмежування між справами цивільного та господарського судочинства є одночасно суб`єктний склад учасників процесу та характер спірних правовідносин.

Визначаючи юрисдикцію спору, необхідно зважати як на суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлені вимоги, характер спірних правовідносин, так і на відповідний суб`єктний склад учасників у цій справі.

Стаття 96-1 Цивільного кодексу України регламентує права учасників (засновників, акціонерів, пайовиків) юридичних осіб (корпоративні права) та визначає, що права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи. Корпоративними відносинами є відносини між учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) юридичних осіб, у тому числі які виникають між ними до державної реєстрації юридичної особи, а також відносини між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, пайовиками) щодо виникнення, здійснення, зміни і припинення корпоративних прав.

Предметом спору у цій справі є вимога позивача про стягнення з відповідачки збитків у сумі 3 740 000,00 грн, яка, за доводами позивача, становить вартість нежитлової будівлі, яку відповідачка внесла до статутного капіталу позивача.

З витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 02.04.2014, засновником (учасником) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ-Комфорт» є Гурба Н.О. , розмір частки засновника становить 600 000,00 грн. Розмір статутного (складеного) капіталу (пайового фонду) становить 600 000,00 грн.

Відповідно до Статуту позивача, який міститься у матеріалах справи, статутний капітал товариства становить 600 000,00 грн. Засновник визначив наступний порядок формування статутного капіталу: грошові кошти у сумі 75100,00 грн та майновий внесок вартістю 524 900,00 грн (нежитлове приміщення з прибудовами, літери Б-1, б, б', загальною площею 212 м2, розташованих з адресою АДРЕСА_3 .

Отже, як слідує з матеріалів справи, позивач просить суд стягнути з відповідачки суму збитків, яку він сплатив на виконання рішення суду (за яким це майно було витребувано у третьої особи) ОСОБА_1 , посилаючись на те що це майно відповідачка внесла до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТ-Комфорт», що свідчить про наявність між сторонами спору, що винник між юридичною особою та її учасником, який вибув, тому суд дійшов висновку, що цей спір підвідомчий Господарському суду Черкаської області.

Закриття провадження у цій справі з підстав, наведених у клопотанні представника відповідачки, поставить під загрозу сутність гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод прав позивача на доступ до суду.

Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представник відповідачки про закриття провадження у справі не підлягає до задоволення у зв`язку з його безпідставністю.

Згідно з пунктом 1 частини 3 статті 202 Господарського процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Підготовче засідання проводиться за правилами, передбаченими статтями 196 - 205 цього Кодексу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цією главою (частина 1 статті 183 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з положеннями статті 177 Господарського процесуального Кодексу України завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Враховуючи відсутність від учасників спору будь-яких заяв чи клопотань, які потребують вирішення їх судом (крім клопотання представника відповідачки про закриття провадження у справі, яке розглянуто судом), суд вважає, що завдання підготовчого провадження виконане.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 185 Господарського процесуального кодексу України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначає справу до судового розгляду по суті.

Керуючись статтями 185, 202, 231, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити підготовче провадження у справі та призначити справу до судового розгляду по суті о 10 год 30 хв 03.10.2023, засідання буде проведено у приміщенні Господарського суду Черкаської області за адресою: бульвар Шевченка, будинок 307, зал судових засідань №314, м. Черкаси, Черкаська область, 18005.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та не може бути оскаржена окремо від рішення.

Повна ухвала складена 08.09.2023.

Суддя О.І.Кучеренко