ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року Справа № 924/82/20

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Павлюк І.Ю. , суддя Розізнана І.В.

секретар судового засідання Петрук О.В.,

представники учасників справи:

прокурор Гарбарук В.А.;

позивача не з`явився;

відповідача 1 не з`явився;

відповідача 2 Сапьолкіна Н.В.;

третьої особи не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2023, повний текст якого складено 08.05.2023, у справі №924/82/20 (суддя Субботіна Л.О.)

за позовом Першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури

Хмельницької області в інтересах держави в особі

Сатанівської селищної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Головного управління Дежгеокадастру у Хмельницькій області

до 1. Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004»,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест»

про скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки та

витребування земельних ділянок,-

В лютому 2020 року Перший заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області звернувся до Господарського суду Хмельницької області з позовом в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради до Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004», Товариства з обмеженою відповідальністю «Поділля Агро Інвест» (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 20.11.2020) про:

- скасування державної реєстрації права приватної власності ПП «Аграрна компанія 2004» на чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, : 03:004:0018, :03:004:0019, 821283200:03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області;

- витребування у ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03: 004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані ПП «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі рішення Рівненського апеляційного госпо-дарського суду у справі №924/ 1081/17 від 06.06.2018.(т.1, арк.справи 1-14; т.2, арк.справи 164-166).

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 у справі №924/82/20 позов було задоволено. Скасовано державну реєстрацію права приватної власності Приватного підприємства «Аграрна компанія 2004» на чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004: 0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області. Витребувано у ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами : 03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, : 03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані на праві власності за ПП «Аграрна компанія 2004» на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018.(т.3, арк.справи 4-16).

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2022 скасовано рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 у справі №924/82/20 в частині скасування державної реєстрації права приватної власності ПП «Аграрна компанія 2004» на чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004: 0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області. Прийнято у цій частині нове рішення про відмову у позові, у зв`язку із чим викладено резолютивну частину рішення в такій редакції: «Позов задовольнити частково. Витребувати у ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004: 0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004: 0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані ПП «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018р.».(т.3, арк.справи 258-271).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 30.11.2022 у справі №924/82/20 постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.02.2022 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 29.12.2020 у справі № 924/82/20 скасовано. Справу №924/82/20 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. (т.5, арк.справи 16-31).

Передаючи справу №924/82/20 на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги прокурор послався на пункт 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України. Однак вирішуючи спір у справі, що розглядається, суди попередніх інстанцій у постановлених судових рішеннях не вказали, яке право (щодо належних на праві власності спірних земельних ділянок) або інтерес (щодо права на набуття спірних земельних ділянок у належного власника відповідно до пункту 21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України) порушено внаслідок оформлення права власності на 4 спірні земельні ділянки за судовим рішенням, яке у подальшому було скасовано. Також суд касаційної інстанції зазначив, що розглянувши спір щодо витребування земельних ділянок, суди попередніх інстанцій не застосували положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Першого протоколу до цієї Конвенції та практики Європейського суду з прав людини. Судами попередніх інстанцій при вирішенні спору у цій справі не досліджувалось питання відповідності заходу втручання держави у право власності ТзОВ «Поділля Агро Інвест» критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ.

За наслідками нового розгляду справи №924/82/20 господарський суд Хмельницької області рішенням від 27.04.2023 задоволив позов Прокурора частково витребувано у ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмель-ницької області та були зареєстровані ПП «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі судового рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018. В решті позову відмовлено.(т.6, арк.справи 9-20).

Ухвалюючи рішення господарський суд першої інстанції виходив з того, що право-відносини, пов`язані із вибуттям земель із державної чи комунальної власності становлять «суспільний», «публічний» інтерес.

Крім того, спірні земельні ділянки перебувають в межах Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 0005 від 11.11.1995, виданого Колективному сільсько-господарському підприємству «Колос», правонаступника якого Приватне підприємство «Колос» 30.11.2006 було припинено та враховуючи положення п.21 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що з 01.01.2019 спірні земельні ділянки вважаються власністю Сатанівської територіальної громади, правомочності власника щодо яких здійснює Сатанівська селищна рада.

Місцевий суд також взяв до уваги справу №924/1081/17, в якій постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 за ПП «Аграрна компанія 2004» було визнано право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:004:0019, :03:004:0004, :03:004:0018 та :03:004:0022. Проте в подальшому Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2018 постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.02.2018 у справі №924/1081/17 було скасовано, а дану справу передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. Проте, під час нового розгляду ухвалою від 11.02. 2019 прийнято відмову ПП «Аграрна компанія 2004» від позову та закрито провадження у справі №924/1081/17.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції в справі №924/82/20 дійшов висновку, що оскільки постанова Рівненського апеляційного господарського суду №924/1081/17 від 06.06.2018 не може вважатись законною підставою для набуття ПП «Аграрна компанія 2004» права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0019, :03: 004:0004, :03:004:0018 та :03:004:0022 спірні земельні ділянки перейшли у приватну власність до Товариства поза волею їх власника, а відтак застосував до спірних правовідносин ст.388 ЦК України про їх витребування.

Відмовляючи в позові в частині скасування державної реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки, суд першої інстанції зазначив п.9 ч.1 ст.27 Закону України 2Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого, рішення суду про витребування з незаконного володіння Товариства нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за Позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване у цьому реєстрі за відповідачем, а тому скасовувати окремо запис про державну реєстрацію права власності за відповідачами не потрібно.

Не погоджуючись із рішенням, Товариство подало скаргу до Північно-західного апеляцій-ного господарського суду, в якій рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2023 у даній справі просить скасувати в частині витребування спірних земельних ділянок та ухвалити нове рішення, яким повністю відмовити у задоволенні позову Прокурора.(т.6, арк.справи 29-43).

Обґрунтовуючи скаргу, Відповідач 2 зазначає, що господарський суд першої інстанції неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення для справи, ухваливши рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. На думку Скаржника, суд не врахував, що Прокурор не може виступати позивачем у даній справі, оскільки спірні земельні ділянки належать до колективної власності, що є різновидом приватної власності, які необхідно розглядати як різновид спільної часткової приватної власності фізичних осіб.

Апелянт наголошує, що Прокурором не обґрунтовано підстав для здійснення представ-ництва в порядку, передбаченому ч.2 або ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», адже відсутні докази припинення як юридичної особи КСП «Колос», діяльність якого не припинено у встановленому законом порядку та відсутні докази втрати чинності Державним актом на право колективної власності на землю, що, на думку Скаржника, свідчить про наявність підстав для залишення позову без розгляду, відповідно до п.2 ч.1 ст.226 ГПК України.

Відповідач 2 звертає увагу суду, що Прокурором не доведено факт, що Сатанівська селищна рада є власником спірних земельних ділянок, а посилання на рішення у справі №924/1081/17, як на підставу реєстрації права власності за ПП «Аграрна компанія 2004» та посилання на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» вважає недостатніми доказами без документального підтвердження існування колективної власності або комунальної власності на спірні ділянки.

Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 в складі колегії суддів: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В. та суддя Маціщук А.В., відкрито провадження у справі №924/82/20, розгляд справи призначено на 11.09.2023.(т.6, арк. справи 71).

13.07.2023 на електронну адресу суду та 17.07.2023 повторно поштою надійшов відзив, в якому Прокурор просить залишити рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04. 2023 без змін, а апеляційну скаргу Товариства без задоволення.(т.6, арк.справи 75-78, 84-87).

Розпорядженням керівника апарату суду від 08.09.2023 №01-05/800 у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді-члена колегії по справі №924/82/20 Маціщук А.В. в період з 14.08.2023 по 14.09.2023 включно, відповідно до ст.32 ГПК України, ст.155 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.2 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №924/82/20.(т.6. арк. справи 100).

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.09.2023 у даній справі визначено колегію суддів у новому складі: головуючий суддя Грязнов В.В., суддя Розізнана І.В., суддя Павлюк І.Ю. і даним складом суду 08.09.2023 було прийнято справу №924/82/20 до свого провадження.(т.6, арк.справи 101, 102).

08.90.2023 засобами електронного зв`язку від представника ТзОВ «Поділля Агро Інвест» - адвоката Сапьолкіної Н.В. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів, яке було задоволено судом.(т.6, арк.справи 104).

В судовому засіданні апеляційної інстанції 11.09.2023 Прокурор заперечив проти задово-лення апеляційної скарги Товариства та надав пояснення в обґрунтування своєї правової позиції; представник Відповідача 2 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі та просив її задоволити.

Інші учасники справи не забезпечили явку своїх представників у судове засідання апеляційної інстанції, при цьому були повідомлені належним чином, що підтверджується Довідками про доставку електронного листа та поштовим повідомленням направленим на адресу ПП «Аграрна компанія 2004» (31222, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с.Попівці, вул.Шкільна, 34-А) з відміткою про отримання Ухвали про відкриття апеляційного провадження від 10.07.2023.(т.6. арк.справи 72-74, 98). При цьому, оскільки Позивач, Відповідач 1 та Третя особа своїм правом на подання відзиву не скористалися, явка сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення прокурора та представника Відповідача 2, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Північно-західний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено місцевим господарським судом, Рішенням Господарського суду Хмель-ницької області у справі №924/1081/17 від 05.02.2018 було відмовлено у позові ПП «Аграрна компанія 2004» до Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області за участю прокуратури Хмельницької області про визнання права власності на земельні ділянки сільсько-господарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва), на яких розташовані господарські будівлі та споруди приватної власності ПП «Аграрна компанія 2004», загальною площею 5,6447 га, а саме: земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер: :03:004:0019, на якій розташовано приміщення сторожки за адресою: вул. Козацька, 50-А, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 2.0000 га, кадастровий номер: :03:004:0004, на якій розташовано приміщення майстерні, за адресою: вул.Козацька, 38-А, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 0.4800 га, кадастровий номер: :03:004:0018, на якій розташовано приміщення корівника за адресою: вул.Козацька, 50-Б, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 0.1247 га, кадастровий номер: : 01:014:1023, на якій розташовано приміщення вагової за адресою: вул.Козацька, 43, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; земельна ділянка площею 1.0400 га, кадастровий номер: :03:004:0022, на якій розташовано приміщення комплекс зернотік, за адресою: вул.Козацька, 50, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 у справі №924/1081/17 рішення частково скасовано, резолютивну частину рішення викладено у наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Визнати за ПП «Аграрна компанія 2004» право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення, на яких розташовані будівлі та споруди, а саме: на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :03:004:0019, на якій розташовано приміщення сторожки, за адресою: вул.Козацька, 50-А, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер: :03:004:0004, на якій розташовано приміщення майстерні, за адресою: вул.Козацька, 38-А, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область; на земельну ділянку площею 0,4800 га, кадастровий номер: :03:004:0018, на якій розташовано приміщення корівника, за адресою: вул.Козацька, 50-Б, с.Клинове, Городоцький район, Хмель-ницька область; на земельну ділянку площею 1,0400 га, кадастровий номер: :03: 004:0022, на якій розташовано приміщення-комплекс зернотік за адресою: вул.Козацька, 50, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область. У задоволенні позову до ГУ Держгеокадастру про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,1247 га, кадастровий номер: :01:014:1023, на якій розташовано приміщення вагової, за адресою: вул.Козацька, 43, с.Клинове, Городоцький район, Хмельницька область - відмовити.»

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2018 у справі №924/1081/17, касаційну скаргу Заступника прокурора Рівненської області задоволено частково; постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.02.2018 у справі №924/1081/17 скасовано; справу №924/1081/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. У даній постанові Верховний Суд встановив, що звертаючись із вимогами про визнання права власності на спірні земельні ділянки, Позивач зазначав, що ПП «Аграрна компанія 2004» було набуто право власності на нежитлові будівлі та споруди, які належали КСП «Колос», тому враховуючи приписи статті 377 ЦК України та статті 120 ЗК України до нього, як нового власника вищезазначеного нерухомого майна, перейшло право на земельні ділянки, на яких розташовано це майно. Статтею 20 Закону України «Про власність» (чинного на момент видачі Державного акту на право колективної власності на землю від 11.11.1995) визначено, що суб`єктами права колективної власності є трудові колективи державних підприємств, колективи орендарів, колективні підприємства, кооперативи, акціонерні товариства, господарські товариства, господарські об`єднання, професійні спілки, політичні партії та інші громадські об`єднання, релігійні та інші організації, що є юридичними особами. Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Оскільки майнові сертифікати визначають лише відсоток кожного члена у всьому майні належному КСП «Колос» (ідеальну долю), судам належало встановити правові підстави виникнення у позивача права власності на нерухоме майно (реальну долю), що знаходиться на спірних земельних ділянках (рішення загальних зборів, акт приймання-передачі, тощо) та чи було саме у власників майнових сертифікатів (фізичних осіб), які в подальшому придбало ПП «Аграрна компанія 2004», право колективної власності на всю площу земельних ділянок, що знаходяться під нерухомим майном позивача. Проте судами попередніх інстанцій умови та обсяги прав попередніх власників зазначених земельних ділянок, а відтак і можливість переходу права на земельні ділянки на підставі ст.377 ЦК України та ст.120 ЗК України до позивача не встановлювалися та не можуть бути встановлені судом касаційної інстанції враховуючи межі розгляду справи судом касаційної інстанції визначені в ст.300 ГПК України.

Під час нового розгляду справи №924/1081/17 Господарським судом Хмельницької області постановлено ухвалу від 11.02.2019, відповідно до якої прийнято відмову ПП «Аграрна компанія 2004» від позову та закрито провадження у справі №924/1081/17.

Вищенаведені обставини встановлені судовими рішеннями у справі №924/1081/17, наявними у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду по справі №924/1081/17 від 06.06.2018, відповідно до інформаційних довідок №198354009 та №198353925 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20.06.2018 за ПП «Аграрна компанія 2004» було зареєстровано право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004 площею 2 га та : 03:004:0019 площею 2 га.(т.1, арк.справи 24-27, 47-50).

В подальшому 06.09.2018 вказані земельні ділянки були об`єднанні в земельну ділянку :03:004:0014 площею 4 га, право власності на яку 17.12.2018 зареєстровано за ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на підставі договору купівлі-продажу №2131 від 17.12.2018 (інформаційна довідка №198278046 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).(т.1, арк.справи 16-19).

Згідно з інформаційною довідкою №198353802 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 20.06.2018 за ПП «Аграрна компанія 2004» зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0018 площею 0,48 га на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду №924/1081/17 від 06.06.2018.(т.1, арк. справи 43-46).

В результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0018 прове-дено державну реєстрацію 06.09.2018 земельних ділянок з кадастровим номером : 03:004:0017 площею 0,0855 га та з кадастровим номером :03:004:0020 площею 0,3945 га, що належали ПП «Аграрна компанія 2004».(т.1, арк.справи 39-42, 51-54).

Матеріалами справи стверджено, що на підставі договорів купівлі-продажу №2141 та № 2143 від 17.12.2018 право власності 17.12.2018 на вказані земельні ділянки зареєстровано за ТзОВ «Поділля Агро Інвест», яке їх об`єднало та 08.08.2019 проведена державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0026 площею 0,48 га (інформаційні довідки №198353579, №198353661, №198277763 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна). (т.1, арк.справи 22-23).

Також згідно з інформаційною довідкою №198353185 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 20.06.2018 за ПП «Аграрна компанія 2004» зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :03:004:0022 площею 1,04 га на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду №924/1081/17 від 06.06.2018.(т.1, арк. справи 55-58).

В результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0022 прове-дено державну реєстрацію 06.09.2018 земельних ділянок з кадастровим номером :03: 004:0015 площею 0,1467 га та з кадастровим номером :03:004:0016 площею 0,8933 га, що належали ПП «Аграрна компанія 2004».(т.1, арк.справи 28-38).

З матеріалів справи вбачається, що на підставі договорів купівлі-продажу №2135 та №2137 від 17.12.2018 право власності 17.12.2018 на вказані земельні ділянки зареєстровано за ТзОВ «Поділля Агро Інвест», яке їх об`єднало та 09.08.2019 та надало документи для державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0025 площею 1,04 га (інформаційні довідки №198353318, №198353408, №198277916 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна).(т.1, арк.справи 20-21).

Матеріали справи містять договори купівлі-продажу від 17.12.2018, укладені між ПП «Аграрна компанія 2004» та ТзОВ «Поділля Агро Інвест» та витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.12.2018, згідно з якими ТОВ «Поділля Агро Інвест» придбало у ПП «Аграрна компанія 2004» та зареєструвало право власності на наступні об`єкти нерухомого майна:

- комплекс зернотік, загальною площею 2990,9 м2 за адресою: Хмельницька обл., Городоць-кий р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 50, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1467 га кадастровий номер :03:004:0015 та на земельній ділянці площею 0,8933 га кадастровий номер :03:004:0016;

- приміщення майстерні загальною площею 1179,1 м2 за адресою: Хмельницька обл., Городоцький р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 38А, що знаходиться на земельній ділянці площею 4,0 га кадастровий номер :03:004:0014;

- приміщення сторожки загальною площею 27,0 м2 за адресою: Хмельницька обл., Городоцький р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 50-А, що знаходиться на земельній ділянці площею 4,0 га кадастровий номер :03:004:0014;

- приміщення корівника (комплекс №1) загальною площею 1256,2 м2 за адресою: Хмель-ницька обл., Городоцький р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 50-Б, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,0855 га кадастровий номер :03:004:0017 та на земельній ділянці площею 0,3945 га кадастровий номер :03:004:0020;

- земельну ділянку загальною площею 0,8933 га кадастровий номер :03:004:0016;

- земельну ділянку загальною площею 0,1467 га кадастровий номер :03:004:0015;

- земельну ділянку загальною площею 0,3945 га кадастровий номер :03:004:0020;

- земельну ділянку загальною площею 0,0855 га кадастровий номер :03:004:0017;

- земельну ділянку загальною площею 4,0 га кадастровий номер :03:004:0014.(т.2, арк.справи 98-115).

З матеріалів справи вбачається, що Перший заступник керівника місцевої прокуратури під час вивчення питання правомірності набуття права власності на земельні ділянки сільськогоспо-дарського призначення звертався до голови Сатанівської ОТГ з листом №1374вих-19 від 29.03. 2019, в якому повідомляв про реєстрацію за ПП «Аграрна компанія 2004» права власності на чотири земельні ділянки на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 у справі №924/1081/17, скасованої постановою Верховного Суду від 20.09.2018 загальною площею 5,52 га, що розташовані на території Клинівської селищної ради Городоцького району. Прокурор пропонував самостійно вжити відповідних заходів представницького характеру щодо повернення вказаних земельних ділянок в комунальну власність.(т.1, арк.справи 76-77).

Листом № 711/02-25/2019 від 09.07.2019 Сатанівська селищна рада повідомила Прокурора, про надсилання на адресу ПП «Аграрна компанія 2004» листа №409/02-25/2019 від 12.04.2019 з проханням скасувати реєстрацію права власності, посилаючись при цьому на Закон України від 01.01.2019 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил користування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні». ПП «Аграрна компанія 2004» листом №146 від 22.04.2019 заперечило, повідомивши, що на час введення в дію даного Закону чотири спірні земельні ділянки загальною площею 5,52 га вже належали підприємству на праві приватній власності. З огляду на таке, Селищна рада повідомила Прокурора про небажання вживати заходи представницького характеру щодо повернення спірних земельних ділянок загальною площею 5,52 га з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004: 0019, :03:004:0022 у власність Сатанівської громади та не заперечила проти вжиття Городоцькою місцевою прокуратурою заходів представ-ницького характеру за наявності відповідних підстав.(т.1, арк.справи 84-87).

Матеріали справи також містять запит Прокурора №1375 вих-19 від 29.03.2019 про надання відділом Держгеокадастру у Городоцькому районі інформації щодо спірних земельних ділянок :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, : 03:004:0022), на що 03.04.2019 відділом було надано копії запитуваних наказів Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, зокрема №22-18881-СГ, №22-18879-СГ, №22-18883-СГ, №22-18877-СГ від 22.07.2016 про надання дозволу ПП «Аграрна компанія 2004» на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в оренду із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташовані за межами населених пунктів Клинівської сільської ради Городоцького району Хмельницької області : 03:004), орієнтовною площею 2 га кожна.(т.1, арк. справи 78-83).

Вбачається, що в подальшому Прокурор листом №32-91-171 вих-19 від 25.09.2019 запросив у відділу Держгеокадастру у Городоцькому районі інформацію щодо утворення (поділу та/або об`єднання) земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022 загальною площею 5,52 га. Відділ у відповідь листом №10-22-0.22-203/106-19 від 01.10.2019 повідомив Прокурору, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0025 площею 1,04 га утворена шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0015 площею 0,1467 га та :03:004:0016 площею 0,8933 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0026 площею 0,48 га утворена шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0017 площею 0,3945 га та : 03:004:0020 площею 0,0855 га. Земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0014 площею 4,0000 га утворена шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004 площею 2,0000 га та :03:004:0019 площею 2,000 га.(т.1, арк. справи 88-89).

Матеріали справи також містять виготовлену ПП «Хмельницькгеопроект» технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельних ділянок ПП «Аграрна компанія 2004» з кадастровими номерами :03:004:0022 площею 1,04 га, :03:004:0018 площею 0,48 га та щодо об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами : 03:004:0004 та :03:004:0019 загальна площа 4 га. У складі вказаних технічних документацій містяться, зокрема документи, на підставі яких ПП «Аграрна компанія 2004» набула у власність розташовані на спірних земельних ділянках об`єкти нерухомого майна, а саме: витяги з протоколу №3 загальних зборів співвласників майнових паїв КСП «Колос» від 27.07.2015, на яких розглядалось питання щодо виділу в натурі власникам майнових паїв, в тому числі ПП «Аграрна компанія 2004», будівель та споруд; акти прийому-передачі будівель і споруд із невід`ємними частинами від 27.07.2015; свідоцтва про право власності від 26.09.2015 та витяги з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.09.2015 на комплекс зернотік, загальною площею 2990,9 кв.м. за адресою: Хмельницька обл., Городоцький р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 50; на майстерню площею 1179,1 м2 за адресою: Хмельницька обл., Городоцький р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 38-А; на корівник (комплекс №1) площею 1256,2 м2 за адресою: Хмельницька обл., Городоцький р-н, с.Клинове, вул.Козацька, 50-Б.(т.1, арк.справи 90-227).

Також матеріали справи містять виготовлені ПП «Хмельницькгеопроект» технічні документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок ТзОВ «Поділля Агро Інвест» з кадастровими номерами :03:004:0020 та :03:004:0017 загальна площа 0,48 га, :03:004:0015 та :03:004:0016 загальна площа 1,04 га.(т.1, арк.справи 228-248; т.2, арк.справи 1-21).

Вважаючи, що порушення інтересів держави полягає в незаконному вибутті з комунальної власності спірних земельних ділянок поза волею Сатанівської селищної ради та враховуючи бездіяльність останньої, Прокурор звернувся з даним позовом до господарського суду обравши спосіб захисту порушеного права власності на земельні ділянки їх витребування та скасування державної реєстрації права приватної власності на земельні ділянки за ПП «Аграрна компанія 2004».

Як зазначалось вище, за наслідком нового розгляду справи №924/82/20 рішенням від 27.04.2023 господарський суд Хмельницької області частково задоволив позов Прокурора.(т.6, арк.справи 9-20).

Перевіривши додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд вважає, що скарга необґрунтована та не підлягає до задоволення з огляду на наступне:

Предметом даного спору є витребування земельних ділянок у власність держави та скасування державної реєстрації.

У відповідності до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначені обставини, апеляційний суд не переглядає і залишає без змін рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2023р. в частині відмови про скасування державної реєстрації права приватної власності ПП «Аграрна компанія 2004» на чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004, :03: 004:0018, :03:004:0019, 821283200:03:004:0022 що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області.

Відтак, з урахуванням оскарження рішення суду першої інстанції в частині витребування у ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на користь Сатанівської територіальної громади в особі Сатанівської селищної ради земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 в координатах, межах та конфігурації земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0004, :03:004:0018, :03:004: 0019, :03:004:0022, що розташовані на території Сатанівської селищної ради Хмельницької області та були зареєстровані ПП «Аграрна компанія 2004» на праві власності на підставі рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі №924/1081/17 від 06.06.2018, колегія суддів перевіряє законність та обґрунтованість рішення по суті позовних вимог в межах доводів апеляційної скарги.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині, колегія суддів звертає увагу, що згідно ст.14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, а у ст.13 Конституції України серед іншого визначено, що земля та водні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу, від імені якого відповідні права здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування у визначених межах.

За змістом ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законо-давством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.5 ст.16 та ч.5 ст.60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності.

Самостійними суб`єктами права власності на землю, згідно статті 80 Земельного кодексу України (надалі в тексті ЗК України) є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Частиною 1 ст.12 ЗК України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема розпорядження землями територіальних громад.

Сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб (ч.1 ст.122 ЗК України).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» від 10.07.2018 №2498-VIII, який набрав чинності з 01.01.2019, доповнено розділі X «Перехідні положення» Земельного кодексу України пунктом 21 наступного змісту: «Установити, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні» землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності».

Як встановлено судами обох інстанцій спірні земельні ділянки з кадастровим номером :03:004:0025 площею 1,04 га (утворена за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0022 після її поділу на ділянки з кадастровими номерами :03:004:0015 та :03:004:0016 та шляхом об`єднання останніх), з кадастровим номером :03:004:0026 площею 0,48 га (утворена за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0018 після її поділу на ділянки з кадастро-вими номерами :03:004:0020 та :03:004:0017 та шляхом об`єднання останніх), з кадастровим номером :03:004:0014 площею 4,0000 га (утворена шляхом об`єднання земельних ділянок з кадастровими номерами :03: 004:0004 та :03:004:0019) в більшій своїй частині знаходяться в межах Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 0005 від 11.11.1995, та належали на праві колективної власності Колективному сільсько-господарському підприємству «Колос», що підтверджується листом ПП «Хмельницькгеопроект» №136 від 23.05.2017, листами Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області №19-22-0.3-8995/2-17 від 12.10.2017 та №19-22-0.3-9738/2-17 від 16.11.2017.

Правовий аналіз наявних в матеріалах справи довідок архівного відділу Хмельницької районної державної адміністрації №16/07-22 від 07.02.2023 «Щодо реорганізації колгоспу «Колос», витягу з протоколу зборів уповноважених членів КСП «Колос» №2 від 15.07.1997, протоколу загальних зборів власників паїв СС «Клинівська» №2 від 30.03.2000, витягу з протоколу установчих зборів засновників СТОВ «Клинівське» №1 від 30.03.2000, витягу з протоколу зборів засновників СТОВ «Клинівське» №4 від 20.12.2000, витягу з Статуту ПП «Колос» надає апеляційному суду підстави для висновку, що КСП «Колос» було реорганізовано в Спілку селян «Клинівська», яку в подальшому реформовано в СТОВ «Клинівське» із передачею останньому майна, що не підлягало паюванню, а правонаступником СТОВ «Клинівське» стало ПП «Колос».(т.5, арк.справи 104-зворот -110, 117-129, 202-217).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-під-приємців та громадських формувань, 30.11.2006 проведена державна реєстрація припинення Приватного підприємства «Колос».(т.5, арк.справи 104, 116).

З огляду на викладені обставини та зважаючи на п.21 розділі X «Перехідні положення» ЗК України, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що з 01 січня 2019 року спірні земельні ділянки, які перебували в межах Державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ 0005 від 11.11.1995, вважаються власністю Сатанівської територіаль-ної громади.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на ч.2 ст.83 ЗК України, відповідно до якої, у комунальній власності перебувають:

а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності;

б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування;

в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд відхиляє твердження Скаржника про колективну власність на спірні земельні ділянки та погоджується з висновком місцевого суду, що ці земельні ділянки (в тому числі і в частині, що не перебувала в межах державного акту) є комунальною власністю Сатанівської територіальної громади, а правомочності власника щодо них здійснює Сатанівська селищна рада.

Переглядаючи оспорюване рішення, колегія суддів не вбачає впливу на дотримання прин-ципу рівності сторін через участь прокурора у даній справі з огляду на наступне.

Колегія суддів зауважує, що за наслідками розгляду справи №912/2385/18 Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 вирішила виключну правову проблема щодо таких питань: 1) чи повинен прокурор доводити бездіяльність компетентного органу або ж достатньо простого посилання на таку бездіяльність у позові при обґрунтуванні підстав для представництва; 2) якими доказами прокурор має доводити бездіяльність компетентного органу; 3) чи зобов`язаний прокурор перед зверненням до суду з`ясовувати причини бездіяльності такого органу або ж достатньо доведення самого факту бездіяльності без зазначення і доведення суду її причин.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що відповідно до частини 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійнює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повнова-ження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке не законно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Вказаного правового висновку також притримується Верховний Суд у постанові від 16 серпня 2021 року у справі №910/21377/17.

Матеріалами справи стверджено, що під час вивчення питання правомірності набуття права власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення Прокурор листом №1374вих-19 від 29.03.2019 повідомив голову Сатанівської ОТГ про реєстрацію за ПП «Аграрна компанія 2004» права власності на чотири земельні ділянки загальною площею 5,52 га на підставі постанови Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 у справі №924/1081/17, яка була скасована постановою Верховного Суду від 20.09.2018. Прокурор пропонував самостійно вжити відповідних заходів представницького характеру щодо повернення вказаних земельних ділянок в комунальну власність.

У відповідь Сатанівська селищна рада листом №711/02-25/2019 від 09.07.2019 повідомила Прокурору про небажання вживати заходи представницького характеру щодо повернення спірних земельних ділянок загальною площею 5,52 га з кадастровими номерами :03: 004:0004, :03:004:0018, :03:004:0019, :03:004:0022 у власність Сатанівської громади та не заперечила проти самостійного вжиття Городоцькою місцевою прокуратурою заходів представницького характеру.(т.1, арк.справи 76-77, 84-85).

Вбачається, що Прокурором в січні 2020 року надіслано на адресу Сатанівської ОТГ лист №32-814вих-20 про встановлення підстав та намір здійснювати представництво інтересів держави в суді.(т.2, арк.справи 24).

Враховуючи вищевикладене та з урахуванням правових висновків Верховного Суду, викла-дених, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/ 2385/18 та Верховного Суду від 16.08.2021 у справі №910/21377/17 колегія суддів вважає, що зверненню Прокурора з позовом у цій справі передувало відповідне листування з Сатанівською ОТГ з дотриманням процедури встановленої частинами 3, 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», а тому є доведеними підстави для звернення до суду з цим позовом в інтересах держави в особі Сатанівської селищної ради.

Переглядаючи оскаржуване рішення по суті, колегія суддів виходить з того, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.(ст.15 Цивільного кодексу України, надалі в тексті ЦК України). Способи захисту цивільних прав та інтересів судом передбачені у ст.16 ЦК України. Одним з таких способів, як зазначено у п.3 ч.2 вказаної статті, є припинення дії, яка порушує право. Аналогічні приписи містить частина 2 ст.20 ГК України.

Згідно з приписами ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

При цьому, відповідно до ст.330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо згідно зі статтею 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване в нього.

Згідно із ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те що власник, дотримую-чись вимог ст.388 ЦК України, може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, ланцюга договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не е ефективним способом захисту права власника. У тих випадках, коли має бути застосована вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, вимога власника про визнання права власності чи інші його вимоги, спрямовані на уникнення застосування приписів статей 387 і 388 ЦК України, є неефективними. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №183/1617/16, від 21.08.2019 у справі №911/3681/17, від 22.01.2020 у справі №910/1809/18, від 22.06.2021 у справі №200/606/18, від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц та інших.

Тобто, окреме звернення з одним чи декількома позовами про оспорення вищевказаних актів органів державної влади та місцевого самоврядування, в цій ситуації, не є обов`язковим, оскільки не відповідає належному та ефективному способу захисту, так як такі вимоги не забезпечать реального поновлення порушених прав позивача, як власника спірної земельної ділянки, яка вибула з його власності.

Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК України) та усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном (ст.391 ЦК України, ч.2 ст.152 ЗК України). Наведені способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.

Якщо є підстави, передбачені ст.388 ЦК України, які дають право витребувати майно у добросовісного набувача, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову.

Віндикацією є передбачений законом основний речово-правовий спосіб захисту цивільних прав та інтересів власника майна або особи, яка має речове право на майно (титульний володі-лець), який полягає у відновленні становища, що існувало до порушення, шляхом повернення об`єкта права власності у володіння власника (титульного володільця) з метою відновлення права використання власником усього комплексу правомочностей. Предмет віндикаційного позову становить вимога неволодіючого майном власника до незаконно володіючого цим майном невласника про повернення індивідуально визначеного майна із чужого незаконного володіння, а підставою такого позову обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна із чужого незаконного володіння.

Заволодіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на нього ще не означає, що такий володілець набув право власності (права володіння, користування та розпорядження) на це майно. Власник, якого незаконно, без відповідної правової підстави, позбавили володіння нерухомим майном шляхом державної реєстрації права власності на це майно за іншою особою, не втрачає право володіння нерухомим майном. Така інша особа внаслідок державної реєстрації за нею права власності на нерухоме майно стає його фактичним володільцем (бо про неї є відповідний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно). Але не набуває право володіння на відповідне майно, бо воно, будучи складовою права власності, і далі належить власникові. Саме тому він має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави, ним заволоділа.

З огляду на викладене, володіння нерухомим майном, яке посвідчується державною реєстрацією права власності, може бути правомірним або неправомірним (законним або незаконним). Натомість право володіння як складова права власності неправомірним (незаконним) бути не може. Право володіння як складова права власності на нерухоме майно завжди належить власникові майна.

Отже, особа, за якою зареєстроване право власності, є володільцем нерухомого майна, але право власності (включаючи право володіння як складову права власності) може насправді належати іншій особі. Тому заволодіння земельною ділянкою шляхом державної реєстрації права власності є можливим незалежно від того, набув володілець право власності (і право володіння) на таку ділянку чи ні.

Набуття особою володіння нерухомим майном полягає у внесенні запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за цією особою. Якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від стягнення з цієї особи нерухомого майна. Метою віндикаційного позову є забезпечення введення власника у володіння майном, якого він був позбавлений. У випадку позбавлення власника володіння нерухомим майном означене введення полягає у внесенні запису про державну реєстрацію за власником права власності на нерухоме майно, а функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Рішення суду про витребування з володіння відповідача нерухомого майна саме по собі є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно; такий запис вноситься у разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Близькі за змістом висновки наведені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі № 488/5027/14-ц, від 30.06.2020 у справі №19/028-10/13, від 22.06.2021 у справі № 200/606/18.

Отже, належним відповідачем за позовом про витребування від особи земельної ділянки є особа, за якою зареєстроване право власності на таку ділянку. Якщо земельною ділянкою неправомірно (на думку позивача, який зважає себе власником) заволодів відповідач, то віндика-ційний позов відповідає належному способу захисту прав позивача: власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст.387 ЦК України). Наведена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.11.2021 у справі №359/3373/16-ц.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою Рівненського апеляційного господарсь-кого суду від 06.06.2018 у справі №924/1081/17 було визнано за ПП «Аграрна компанія 2004» право власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :03:004:0019, :03:004:0004, :03:004:0018 та :03:004: 0022.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.09.2018 у справі №924/1081/17 було скасовано постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 06.06.2018 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 05.02.2018 у справі №924/1081/17, а справу №924/1081/17 передано на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області.

Під час нового розгляду справи №924/1081/17 Господарським судом Хмельницької області прийнято відмову ПП «Аграрна компанія 2004» від позову та постановлено 11.02.2019 ухвалу про закриття провадження у справі №924/1081/17.

Матеріалами справи стверджується, що 20.06.2018 за ПП «Аграрна компанія 2004» на підставі постанови від 06.06.2018 у справі №924/1081/17 було зареєстровано право власності на вищевказані земельні ділянки, що підтверджується інформаційними довідками №198354009, №198353925, №198353802 та №198353185 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Апеляційний суд звертає увагу, що зі змісту долучених до матеріалів справи інформаційних довідок №198278046, №198353579, №198353661, №198277763, №198353318, №198353408, №198277916 від 30.01.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, договорів купівлі-продажу від 17.12.2018, укладених між ПП «Аграрна компанія 2004» та ТзОВ «Поділля Агро Інвест», витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.12.2018 вбачається, що земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004 площею 2 га та :03:004:0019 площею 2 га були об`єднанні 06.09.2018 в земельну ділянку :03:004:0014 площею 4 га, право власності на яку 17.12.2018 зареєстровано за ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на підставі договору купівлі-продажу №2131 від 17.12.2018. В результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер : 03:004:0018 проведено державну реєстрацію 06.09.2018 земельних ділянок з кадастровим номером :03:004:0017 площею 0,0855 га та з кадастровим номером :03:004:0020 площею 0,3945 га. Надалі на підставі договорів купівлі-продажу №2141 та №2143 від 17.12.2018 було зареєстровано право власності 17.12.2018 на вказані земельні ділянки зареєстровано за ТзОВ «Поділля Агро Інвест», яке їх об`єднало, а 08.08.2019 проведена державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0026 площею 0,48 га. В результаті поділу земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0022 проведено державну реєстрацію 06.09.2018 земельних ділянок з кадастровим номером : 03:004:0015 площею 0,1467 га та з кадастровим номером :03:004:0016 площею 0,8933 га. В подальшому на підставі договорів купівлі-продажу №2135 та №2137 від 17.12.2018 право власності 17.12.2018 на вказані земельні ділянки зареєстро-вано за ТзОВ «Поділля Агро Інвест», яке їх об`єднало та 09.08.2019 проведена державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер :03:004:0025 площею 1,04 га.

Матеріалами справи також підтверджено, що на даний час земельні ділянки з кадастровими номерами :03:004:0004 площею 2 га та :03:004:0019 площею 2 га знаходяться у складі земельної ділянки з кадастровим номером :03: 004:0014 площею 4 га; земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0018 площею 0,48 га перебувають у складі земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0026 площею 0,48 га; земельна ділянка з кадастровим номером :03:004:0022 площею 1,04 га знаходиться у складі земельної ділянки з кадастровим номером :03:004:0025 площею 1,04 га. Крім того, власником новоутворених земельних ділянок з кадастровими номерами :03:004:0014, :03:004:0026, :03:004:0025 є ТзОВ «Поділля Агро Інвест», що підтверджується листом відділу у Городоцькому районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області №10-22-0.22-203/106-19 від 01.10.2019.

З огляду на вищевикладене, враховуючи скасування постанови від 06.06.2018, що стала підставою для реєстрації права приватної власності на спірні земельні ділянки за ПП «Аграрна компанія 2004» та відсутністю будь яких інших доказів набуття Відповідачем 1 в законний спосіб права приватної власності на земельні ділянки з кадастровими номерами : 03:004:0019, :03:004:0004, :03:004:0018 та :03:004:0022, а також те, що в подальшому ПП «Аграрна компанія 2004» без законних підстав продала ці земельні ділянки для ТзОВ «Поділля Агро Інвест», враховуючи приписи ст.ст.387, 388 ЦК України, колегія суддів дійшла висновку, що Прокурором обрано належний та ефективний спосіб захисту інтересів держави та обґрунтовано заявлено вимогу про витребування спірних земельних ділянок саме від Відповідача ТзОВ «Поділля Агро Інвест», як останнього набувача майна.

Крім того, колегія суддів відхиляє твердження Скаржника, що спірні земельні ділянки не перейшли у комунальну власність з огляду на наступне.

До земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); б) несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель інших категорій, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).(ч.2 ст.22 ЗК України).

Проте, як вірно було встановлено судом першої інстанції спірні земельні ділянки є землями під господарськими будівлями і дворами, тобто належать до земель сільськогосподарсь-кого призначення (несільськогосподарські угіддя).

Пунктом 1 Указу Президента України від 08.08.1995 №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» (далі Указ №720/95) було передбачено, що паюванню підлягають лише сільськогосподарські угіддя.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду, що спірні земельні ділянки не підлягали розпаюванню та залишались у колективній власності. А з огляду на те, що у зв`язку з реформуванням КСП «Колос» в Спілку селян «Клинівська», яку реформовано в СТОВ «Клинівське», а СТОВ «Клинівське» в ПП «Колос», а також зважаючи на ліквідацію останнього, спірні земельні ділянки перейшли у комунальну власність на підставі п.21 «Перехідні положення» ЗК України.

За наслідками перегляду рішення у справі №924/82/20 колегія суддів також дійшла висновку, що судом першої інстанції виконано вказівки викладені Верховним Судом у постанові від 30.11.2022 в даній справі стосовно застосування положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Першого протоколу до цієї Конвенції та практики Європейського суду з прав людини та сталу практику ЄСПЛ та дотримання принципів правомірного втручання у право на мирне володіння майном та погоджується з місцевим судом, що результат розгляду позову першого заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури Хмельницької області по суті не суперечить загальним принципам і критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, закладеним у статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.(т.5, арк.справи 28-29; т.6, арк.справи 18-19).

При цьому судами першої та апеляційної інстанцій звертається увага учасників справи, що Прокурором не заперечується та не оспорюється законність права власності ТзОВ «Поділля Агро Інвест» на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на спірних земельних ділянках. З огляду на це витребування спірних ділянок з незаконного володіння кінцевого набувача не перешкоджає Відповідачеві 2 звернутись до Сатанівської селищної ради із відповідною заявою для належного оформлення права власності чи користування даними ділянками.

Доводи апеляційної скарги розглянуто, порушених, невизнаних або оспорених прав чи інтересів скаржника не встановлено.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Скаржника про неправомір-ність висновків суду першої інстанції щодо характеру правовідносин сторін, рівно як і твердження про невмотивованість висновку про часткову обґрунтованість заявленого позову, а тому рішення суду першої інстанції належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Статтею 74 ГПК України передбачено обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.(ст.86ГПКУкраїни).

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010, в яких зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Отже, доводи Скаржника, зазначені в апеляційнійскарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.ст. 277, 278 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, тому суд апеляційної інстанції вважає, що рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 34, 86, 232, 233, 240, 275, 276, 282, 284 Господарського процесу-ального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агро Інвест" на рішення господарського суду Хмельницької області від 27.04.2023 у справі №924/82/20 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 20 днів з моменту виготовлення повного тексту постанови.

3. Матеріали справи №924/82/20 повернути господарському суду Хмельницької області

Головуючий суддя Грязнов В.В.

Суддя Павлюк І.Ю.

Суддя Розізнана І.В.