ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 Справа № 914/800/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Зоряни ГОРЕЦЬКОЇ, за участю секретаря судового засідання Марти ПРИШЛЯК, розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», м. Дрогобич,

до відповідача: ОСОБА_1 , м. Львів,

про стягнення заборгованості

представники сторін:

від позивача: Глуховецький О.С. (в режимі ВКЗ);

від відповідача: не з?явився.

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Господарського суду Львівської області перебуває справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 03.04.2023 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

В підготовчому засіданні 19.06.2023 зустрічну позовну заяву залишено без розгляду та продовжено строк підготовчого провадження по справі.

Ухвалою від 17.07.2023 закрито підготовче провадження по справі та призначено до судового розгляду по суті.

14.08.2023 розгляд справи по суті відкладено на 04.09.2023 у зв`язку з неявкою відповідача. В судовому засіданні 04.09.2023 представник позивача взяв участь в режимі відеоконференції, відповідач явку уповноваженого представника не забезпечив.

Враховуючи, що зібраних матеріалів достатньо для з`ясування обставин справи та прийняття рішення, судом 04.09.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення по справі.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позивач обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов Кредитного договору №067201-ЛВ1-017 від 03.06.2021 у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 274 231,53 грн.

Позиція відповідача

Відповідач заперечив проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві, зокрема останній стверджує, що позивач не обґрунтував укладення договору сторонами, платником виступило ТОВ «Альфа-Банк» та не підтверджено перерахування коштів позивачем відповідачеві.

ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

03.06.2021 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ БІЗНЕС ПОЗИКА і фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 067201-ЛВ1-017.

Відповідно до п. 1 Кредитного договору Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти в розмірі 150 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності надалі - Кредит, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит, сплатити проценти за користування Кредитом у порядку та на умовах, визначених цим Договором про надання кредиту та Правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям. Строк кредиту: 24 тижнів. Процента ставка: в день 1,08048682, фіксована. Комісія за надання Кредиту: 22 500,00 грн. Термін дії Договору до 18.11.2021.

Пунктом 2 Кредитного договору визначено, що протягом строку кредитування процентна ставка за Кредитом, нараховуються на залишок заборгованості по Кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, із урахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення Кредиту згідно Графіку платежів.

Пунктом 3 Кредитного договору встановлений графік платежів, які має здійснювати Позичальник для належного виконання умов Кредитного договору.

Кредитодавець свої зобов`язання відповідно умов Кредитного договору виконав в повному обсязі та надав Відповідачу грошові кошти в загальному розмірі 150 000,00 гривень, що підтверджується довідками ТОВ «ФК Елаєнс».

Відповідач часткового сплатив кошти у загальному розмірі - 170 050,00 гривень:

- 22 500,00 гривень - погашення комісії;

- 1 558,61 гривень - часткове погашення тіла кредиту;

- 145 991,39 гривень часткове погашення процентів за кредитом.

Часткове погашення заборгованості за Кредитним договором підтверджується меморіальними ордерами АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та довідкою ТОВ «Платежі Онлайн».

16.09.2021 здійснено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОП.

ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ст.ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею, як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Кредитний договiр № 06720 - ЛВ1 - 0l7 вiд 03.06.2021 укладено в письмовiй формi у виглядi електронного документа, створеного та пiдписаного згiдно з впмогами, визначеними Законом Украiни "Про електроннi документи та електронний документообiг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України "Про електронну комерцiю".

Приписами cт.12 Закону Украiни «Про електронrrу комерцію», передбачено поняття «пiдпис у сферi електронноi комерції». Так, якщо вiдповiдно до акта цивiльного законодавства або за домовленiстю сторін електронний правочин має буги пiдписаний сторонами, моментом його пiдписання є використання: електронного пiдпису або електронного цифрового пiдпису вiдповiдно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового пiдпису усіма сторонами електронного правочину; електронного пiдпису одноразовцм iдентпфiкатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного пiдпису (факсимiльного вiдтворення пiдпису за допомогою засобів механiчного або iншого копiювання, iншого аналога власноручного пiдпису) за письмовою згодою cторін, у якiй мають мiститися зрiвки вiдповiдних аналогiв власноручних пiдписiв.

Згiдно з п. 12 частини 1 ст. 3 Закону Украrни «Про електроннy комерцію», одноразовий iдентифiкатор алфавiтно - цифрова послiдовнiсть, що її отримує особа, яка прийняла пропозицiю (оферту) укласти електронний договiр шляхом ресстрацiї в iнформачiйно телекомунiкацiйнiй системi суб`скта електронної комерції, що надав таку пропозицiю. Одноразовий iдентифiкатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договiр, iншiй стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним пiд час ресстрацiї у його системi, та додається (приєднується) до електронного повiдомлення вiд особи, яка прийняла пропозицiю укласти договiр.

Кредитний договiр пiдписаний одноразовим iдентифiкатором, що пiдтверджусться вiзуальною формою послiдовностi дій.

Платежі Відповідача пiдтверджюються платiжними iнструкцiями АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

Вiдповiдно до вищезазначених платiжних iнструкцiй, платежi по Кредитному договору здiйснювалися зокрема ТОВ «КЛIНIНГОВА КОМПАНIЯ «ФАБРИКА ЧИСТОТИ ОЛЕНИ СIРАНТ». Згiдно iнформації з ЄДРЮОФОП, керiвником та кiнцевим бенефіціарним власником цiєї компанii є Cipaнт Олена Володимирiвна.

У пунктi 76 постановu Великої Палати Bepxoвного суду від 05 червня 2018 року у справi №338/180/17 (провадження № l4-144цсl8) зроблено висновок, що: не можна вважати неукладеним договір після його повного чи часткового виконання сторонами.

У постановi Верховного суду від 23.12.2020 по справi №127/23910/14-ц зроблено висновок, що: часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та або суми санкцій є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Отже твердження Відповідача щодо не укладення договору не ґрунтуються на будь яких доказах та не підтверджуються матеріалами справи.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У силу положень ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено та відповідачем не спростовано, що відповідно до договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 150 000,00 гривень, що підтверджується матеріалами справи.

Отже, матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання за договором, надавши відповідачу кредитні кошти в розмірі 150 000,00 гривень.

Кредитнi кошти, надавались Вiдповiдачу шляхом перерахування на картку № НОМЕР_1 , без використання прямих банківських. Позивач здiйснив перерахунок кредитних коштiв за допомогою cepвicy Fondy, ТОВ ФК «Елаєнс» у зв`язку з чим кошти зараховувались на рахунок Відповідача через транзитний рахунок АТ «СЕНС БАНК», що відображено в виписці.

Kpiм того, в сукупностi з нижчезазначеними довiдками ТОВ «ФК Елаєнс» (6 платежiв по 25 000 гривень) виписка з карткового рахунку пiдтверджує зарахування кредитних коштiв на рахунок вiдповiдача.

Отже, з огляду на вищевикладене саме довідка платіжної системи, зокрема довідка ТОВ ФК «Елаєнс» є належним та допустимим доказом підтвердження перерахування коштів Відповідачу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Як підтверджено матеріалами справи, позичальником допущено порушення виконання зобов`язання за кредитним договором в частині своєчасної сплати заборгованості та процентів за користування кредитом.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 3 кредитного договору сторони визначили Графік обов`язкових платежів, у якому міститься інформація щодо періоду користування кредитом, розмір плати за користування кредитом, розмір часткового платежу основної суми, комісія за надання кредиту та загальний платіж.

Зі змісту вказаного Графіку вбачається, що сторони узгодили повернення кредиту шляхом сплати позичальником фіксованої суми щомісячно з кінцевою датою повернення - 18.11.2021.

Таким чином, приймаючи до уваги умови укладеного між сторонами кредитного договору, суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем своїх грошових зобов`язань є таким, що настав.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою 1,08048682 за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, з врахуванням дня видачі Кредиту та дня повернення кредиту згідно Графіку повернення платежів.

Згiдно з умовами Кредитного договору, Вiдповiдачу проценти нараховувались по l8.11.2021, що пiдтверджуеться щоденним розрахунком, який додано до позовної заяви.

Жодних штрафiв (пенi) або буль-яких iнших нарахувань за неналежне виконання умов Кредитного договору Вiдповiдачу не нараховувалось.

По друге, згiдно з Пунктом 18 Прикiнцевих та перехiдних положень Цивiльного кодексу України передбачено списання з 24.02.2022 будь-яких нарахувань за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) позичальником грошових зобов`язань. В той же час проценти вiдповiдно до умов Кредитного договору нараховуються i мають бути сплаченi позичальником.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості, суд не виявив у ньому помилок.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, що заборгованість відповідача за кредитним договором №067201-ЛВ1-0017 складає 274 231,53 грн, а саме: заборгованість за тілом кредиту 148 441,39 грн та заборгованість за відсотками 125 790,14 грн.

Відрповідач отримав кредитні кошти, користувався ними та частково погашав заборгованість за кредитним договором.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідачем належними та достатніми доказами заборгованість по кредитному договору не спростована.

Враховуючи вищезазначене, станом на дату прийняття рішення, обов`язок по поверненню кредитних коштів та процентів у повному обсязі настав, заборгованість по поверненню кредиту та процентів відповідача перед позивачем належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, господарський суд вважає, що позовні вимоги цілком обґрунтовані, відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим підлягають задоволенню.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Частинами 1, 3 статті 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін (ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний висновок наведений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц (пункт 21) та від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 (пункт 5.40).

Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано до суду договір про надання правової допомоги від 25.11.2022, укладений між ТОВ «Бізнес Позика» та АО «Правовий Баланс»; рахунок-фактуру № Р-00000026 від 01.03.2023 на суму 7 935,00 гривень; акт здачі-приймання робіт № Р--03/23 від 01.03.2023, а також платіжне доручення інструкцію № 53 від 01.03.2023 про оплату наданих у послуг у зазначеному розмірі.

Здійснивши аналіз доказів поданих позивачем в обґрунтування витрат на правову допомогу, та враховуючи принцип співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та фактично виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд дійшов висновку, що заява ТОВ «Бізнес Позика» щодо відшкодування судових витрат підлягає задоволенню та, відповідно, стягненню з Відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу підлягає сума у розмірі 7935,00 гривень.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в розмірі 4 113,47 грн.

Керуючись статтями 4, 7, 13, 14, 73, 74, 76-79, 129, 233, 236, 238, 240, 241, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Повні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (, м. Київ 01133, бульвар Лесі Українки, 26 оф. 411) загальну суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 274 231,53 (двісті сімдесят чотири тисячі двісті тридцять одну) гривню, 53 копійки з яких:

- 148 441,39 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 125 790,14 гривень - заборгованість за процентами.

3. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, м. Київ 01133, бульвар Лесі Українки, 26 оф. 411) сплачений судовий збір в розмірі 4 113,47 гривень.

4. Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» (ЄДРПОУ: 41084239, м. Київ 01133, бульвар Лесі Українки, 26 оф. 411) витрати на правову допомогу в розмірі 7 935,00 гривень.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України, та може бути оскаржено в порядку та строки, визначені ст. 256, 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено 06.09.2023.

Суддя Горецька З.В.