ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 Справа № 917/745/23

Суддя Мацко О.С. , розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Східгазенерго», 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68

до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод», 36029, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 6

про стягнення 2 444 802,69 грн.

Секретар судового засідання Токар А.В.

Представники: згідно протоколу

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 11.05.2023 р. прийнято до розгляду позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Східгазенерго» до Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» про стягнення 2 444 802,69 грн., справу вирішено розглядати у порядку загального позовного провадження, встановлно процесуальні строки на подання заяв по суті спору. Ухвалою від 13.06.2023р. закрито підготовче провадження.

Відповідач відзив на позов не надав, явку представника у засідання не зебезпечив, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (поштові повідомлення про вручення ухвал суду - в матер.справи).

У судовому заіданні 05.09.2023р. суд розглянув справу по суті, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач має заборгованість за договором про постачання електричної енергії №13-07-2020/08/ЕЕ від 13.07.2020 р. (арк.справи 7-23) За домовленістю сторін (з ініціативи відповідача) 11.01.2023р. було укладено договір №СГЕ-ПТМЗ/01/2023 про реструктуризацію заборгованості за договором про постачання електричної енергії №13-07-2020/08/ЕЕ від 13.07.2020 р., за умовами якого сторони погодили реструктуризацію боргу за спожиту відповідачем енергію в листопаді 2022р. в сумі 2 702 947,50 грн. шляхом рострочення суми боргу на 3 місяці:

Лютий 2023р. 900982,50 грн. до 28.02.2023р.;

Березень 2023р. 900982,50 грн. до 31.03.2023р.;

Квітень 2023р. 900982,50 грн. до 28.04.2023р. (копія договору з додатком графіком а.с.25-27).

Однак відповідачем було сплачено лише 370 000,00 грн. (платіжні інструкції в матер.справи, арк.справи 28-32), решта заборгованості лишається несплаченою. Позивач подає докази звернення до відповідача з відповідною претензією, яка залишена останнім без реагування.

У зв"язку з непогашенням боргу, позивач також нарахував та просить стягнути з відповідача 6415,50 грн. річних, 96 424,95 грн. пені та 9 014,74 грн. інфляційних.

У ст. 626 ЦК України закріплено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (ч. 3 ст. 626 ЦК України). У п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено, що загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, свобода договору.

Також у ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору та визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Подібне положення міститься у ст. 180 ГК України, відповідно до якої зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

У силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Первісно між сторонами у справі виникли правовідносини з договору поставки, до якого застосовуються положення про купівлю-продаж. За положеннями статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Отже, двосторонній характер договору поставки зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов`язків. З укладенням такого договору постачальник бере на себе обов`язок передати у власність покупця товар належної якості і водночас набуває права вимагати його оплати, а покупець зі свого боку набуває права вимагати від постачальника передачі цього товару та зобов`язаний здійснити оплату.

Судом досліджено докази, надані сторонами, та встановлено,що у підтвердження поставки товару (електроенергії) відповідачу позивачем надано Акт прийому-передачі електроенергії згідно договору №13-07-2020/08/ЕЕ від 13.07.2020р. на суму 2 792 953,03 грн., підписаний сторонами, скріплений печатками (а.с.81). В подальшому, укладаючи договір реструктуризації, сторони зафіксували існування заборгованості за листопад 2022р. у сумі 2 702 947,50 грн. та встановили умови і порядок її реструктуризації (розд.2 договору), а також відповідальність за порушення договору (розд.3). Серед іншого, за повнеабо часткове нездійснення платежів згідно з Графіком погашення заборгованості, що дорівнює сумі місячного платежу, товариство має право достроково розірвати договір в односторонньому порядку та здійснювати заходи щодо дотрокового стягнення непогашеної суми заборгованості згідно з Договором, в тому числі, в судовому порядку (п.3.1).

Враховуючи вищезазначене, суд визнає позовні вимоги про стягнення основного боргу правомірними, бгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно пені, річних, інфляційних:

Загальні засади відповідальності учасників господарських відносин врегульовано главою 24 ГК України. Зокрема, у ст. 216 ГК України вказано, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

За ч.ч. 1, 2 ст. 217 ГК України господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Господарські санкції, що встановлюються відповідно до договору чи закону за несвоєчасне виконання зобов`язання, спрямовані передусім на компенсацію кредитору майнових втрат, яких він зазнає внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку боржника.

Як вже зазначалося судом вище, в силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, за загальними правилами договори укладаються сторонами цивільних (приватних) правовідносин, на принципах рівності сторін та свободи договору, а також з урахуванням обов`язкових вимог щодо такого виду договорів.

Принцип свободи договору регламентує вільне волевиявлення сторін на вступ у правові відносини з контрагентами. У зв`язку із цим, суд як орган, що покликаний захищати права та свободи учасників цивільних правовідносин, не вправі втручатись у свободу договору, крім випадків, коли наявне порушення закону, зокрема, порушення прав та інтересів однієї із сторін договору.

Якщо відповідні умови договору не суперечать загальним засадам справедливості, добросовісності та розумності, у суду немає правових підстав для того, щоб їх не застосовувати.

У цій справі позивач та відповідач у Договорі узгодили відповідальність за невиконання договірних умов, яку позивач застосував до відповідача за допущені ним порушення: сторони домовилися про те, що у разі повного або часткового нездійсненн платежів згідно з Графіком погашення заборгованості, боржник зобов"язується сплатити товаритву пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день порушення строку, а також річні та інфляційні (п.3.3).

Судом перевірено правильність обрахування пені, річних, інфляційних, та встановлено, що позовні вимоги про їх стягнення є правомірними і обгрунтованими.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 13 ГПК України). Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.79 ГПК України).

Відповідач жодних заперечень проти позову не надав.

Судові витрати, з урахуванням приписів ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.129,233-235,238-240 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Полтавський турбомеханічний завод» ( 36029, м. Полтава, вул. Зіньківська, буд. 6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Східгазенерго» ( 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 68, ) 2 332 947,50 грн. основного боргу, 96 424,95 грн пені, 6415,50 грн річних, 9 014,74 грн інфляційних, 36 672,04 грн. судового збору.

2. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1,2 ст.241 ГПК України). Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку і строки, встановлені ГПК України.

Повне рішення складено 06.09.2023р.

Суддя О.С.Мацко