ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

11 вересня 2023 року Справа № 915/836/23

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Алексєєва А.П., розглянувши матеріали справи за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Інновейшн груп" (INNOVATION GROUP KFT), код 12-09-012123 (Угорщина, 3128 Візлаш, вул. Лайоша Кошута, 73), представник позивача адвокат Мороз Ірина Василівна (03150, м. Київ, вул. Федорова 16/64, БЦ «Кузнецький», 2 поверх), яка пред`явлена до відповідача СТАРОФ ШИППІНГ СА (STAROF SHIPPING SA) (будинок 31, поверх 4, вулиця Інону, квартал/район Діздарійе, Бююкчекмедже, 34714, Стамбул, Туреччина) про зобов`язання видати коносаменти,

ВСТАНОВИВ

26.06.2023 року товариство з обмеженою відповідальністю "Інновейшн груп" звернулося до суду з позовною заявою до "СТАРОФ ШИППІНГ" СА про зобов`язання направити коносаменти на поставлені 3000 метричних тон українських соєвих бобів, які були завантажені 24-25 лютого 2022 року на морське судно M/V SKYMOON 1 (IMO №8311522) на адресу позивача.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

13.07.2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Судом встановлено, що відповідач - СТАРОФ ШИППІНГ СА (STAROF SHIPPING SA) - юридична особа, яка створена та діє за законодавством Республіки Туреччина та є нерезидентом, яка не має свого представництва на території України.

Оскільки, відповідач є іноземною особою, судом враховується наступне: положеннями ст.ст. 365, 366 ГПК України передбачено, що іноземні особи мають такі самі процесуальні права та обов`язки, що і громадяни України та юридичні особи, створені за законодавством України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У випадках, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, підсудність справ за участю іноземних осіб може бути визначено за угодою сторін.

Статтею 367 ГПК України визначено, якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Згідно ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про міжнародні договори України" чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

У справах за участю нерезидентів для передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном господарськими судами застосовується Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року, яка була імплементована в національне законодавство Законом України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" від 19.10.2000 р. №2052-III і набрала чинності для України з 26.11.2000 року.

У свою чергу республіка Туреччина ратифікувала вищевказану конвенцію 28 лютого1972 року, а 28 квітня 1972 року вона набрала чинності на її території.

Відповідно до ст. 2 Конвенції кожна Договірна Держава призначає Центральний Орган, обов`язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших Договірних Держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6.

Згідно зі ст.3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей.

До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Інструкція про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень (затверджена Наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України №1092/5/54 від 27.06.2008, надалі - Інструкція) визначає порядок опрацювання доручень про вручення документів, отримання доказів, вчинення інших процесуальних дій, а також клопотань про визнання виконання судових рішень на виконання чинних міжнародних договорів України з питань надання правової допомоги в цивільних справах; Інструкція використовується у разі наявності міжнародного договору з питань надання правової допомоги в цивільних справах, чинного у відносинах між Україною та іноземною державою.

Згідно п. 1.6. Інструкції реалізація міжнародних договорів України з питань міжнародної правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень здійснюється у межах компетенції Міністерством юстиції України безпосередньо та через міжрегіональні управління Міністерства юстиції України (далі - міжрегіональне управління), місцевими судами України (далі - суди України), а у відповідних випадках - іншими органами державної влади.

Відповідно до п. 2.5. Інструкції суд України направляє доручення через міжрегіональне управління до Мін`юсту, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Відповідно до ст. 3 Конвенції орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Крім того, між Україною та Турецькою Республікою 23.11.2000 року укладено Угоду про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах, ратифіковану відповідно до Закону України "Про ратифікацію Угоди між Україною та Турецькою Республікою про правову допомогу та співробітництво в цивільних справах" від 05.07.2001 року №2605-III (далі - Угода).

Статтею 1 Угоди Сторони погодили, що громадяни договірних сторін мають право на рівний правовий захист на території другої договірної сторони щодо своїх прав та інтересів в цивільних справах так як би вони були громадянами другої договірної сторони.

Договірні сторони призначають центральні органи для надання правової допомоги одна одній згідно з цією Угодою. Центральними органом з боку Республіки Туреччина є Міністерство юстиції Республіки Туреччина, з боку України - Міністерство Юстиції України (стаття 2 Угоди).

Прохання про здійснення правової допомоги та додатки до нього складаються мовою запитуючої Договірної Сторони, до них також додаються завірені копії перекладу на мову другої Договірної Сторони або на англійську мову (ст. 3 Угоди).

Правова допомога включає виконання судових процесуальних дій передбачених законодавством договірних сторін, зокрема опитування сторін, свідків, експертів, здійснення експертизи, судового огляду, вручення та передача документів, та інших правових дій, якщо це не суперечить законодавству запитуваної Договірної сторони (стаття 5 Угоди).

Також відповідно до ч.3 ст.5 Конвенції, якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави.

Разом з тим, у п. 2.3. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 №1092/5/54 визначено, що у відповідних випадках документи, що підлягають врученню, можуть бути складені або перекладені на ту мову, яку, як є підстави вважати, розуміє особа, якій необхідно вручити документи. Це окремо визначається судом України у дорученні.

За таких обставин, для забезпечення належного вручення судових документів у порядку ч. 3 ст. 5 Конвенції, доцільним є переклад документів, які підлягають врученню на турецьку мову, яка є офіційною мовою республіки Туреччина, з нотаріальним посвідченням перекладу для запобігання повернення судового доручення без вручення відповідачеві через відсутність перекладу на офіційну мову.

Витрати, пов`язані з перекладом документів, а також з оплатою за вручення їх за кордоном відповідно до Конвенції, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона.

Таким чином, враховуючи місцезнаходження відповідача та необхідність його належного повідомлення про розгляд справи, з метою забезпечення та реалізації його права на судовий захист, необхідно направити судові документи та матеріали у справі у нотаріально засвідченому перекладі турецькою мовою уповноваженому органу - Міністерству юстиції Республіки Туреччина.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 228 ГПК України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках, зокрема, звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги або вручення виклику до суду чи інших документів до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

За таких обставин, у зв`язку із зверненням із судовим дорученням про вручення відповідачу судових документів, провадження у справі слід зупинити до отримання доказів виконання компетентним органом судового доручення про вручення відповідачу документів.

Керуючись ст. 177, 12, п. 4 ч. 1 ст. 228, ст. 234, 235, 365-368 Господарського процесуального кодексу України

УХВАЛИВ:

1. Підготовче засідання у справі призначити на 11 березня 2024 року о 13 годині 00 хв. у приміщенні Господарського суду Миколаївської області за адресою: м. Миколаїв, вул. Фалєєвська, 14.

2. У випадку неотримання судом до 01 березня 2024 року від компетентного органу Республіки Туреччина підтвердження про вручення судових документів відповідачу призначити резервну дату судового засідання на 22 квітня 2024 року о 13 годині 00 хв.

3. Звернутися із проханням в порядку, передбаченому Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15.11.1965 року до компетентного органу республіки Туреччина.

4. Зобов`язати позивача у строк до 10 жовтня 2023 року, з метою направлення прохання про надання правової допомоги щодо вручення документів відповідачу, подати суду належним чином (нотаріально) засвідчений переклад на турецьку мову наступних документів у 3 (трьох) примірниках, а саме:

- ухвали Господарського суду Миколаївської області від 11.09.2023 року;

- ухвали Господарського суду Миколаївської області від 05.09.2023 року про відкриття провадження у справі;

- прохання про вручення відповідачу документів у справі (окрім тексту викладеного англійською та французькою мовами);

- позовної заяви разом з доданими до неї документами.

5. Витрати по здійсненню перекладу документів на турецьку мову покласти на позивача - ТОВ "Інновейшн груп" (INNOVATION GROUP KFT).

6. Зупинити провадження у справі № 915/836/23 до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави.

7. Ухвалу надіслати позивачу (представнику позивача) за допомогою підсистем ЄСІТС на його офіційну електронну адресу (електронний кабінет), а у разі відсутності такої можливості - рекомендованим листом із поміткою "судова повістка".

Ухвала суду у відповідності до ч. 2 ст. 235 ГПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя А.П. Алексєєв