ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. Справа № 926/3225/22

Західний апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого (судді-доповідача): Якімець Г.Г.,

Суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

за участю секретаря судового засідання Кришталь М.Б.,

та представників:

від стягувача Павленко М.В. (в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням системи EasyCon)

від боржника (скаржника) не з`явився

від ТзОВ «Енергоопора» - не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Грандем, б/н від 13 червня 2023 року

на ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 26 квітня 2023 року (підписана 01.05.2023), суддя Проскурняк О.Г.

про заміну сторони (позивача) його правонаступником

у справі №926/3225/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Газ-Оіл Енерджі, м. Київ (якого замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю Енергоопора, м. Київ)

до відповідача Приватного підприємства Грандем, м. Чернівці

про стягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії споживачу в сумі 21 422,68 грн.

в с т а н о в и в:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 26 квітня 2023 року у справі №926/3225/22 задоволено заяву представника позивача про заміну сторони (позивача) у справі. Замінено позивача по справі №926/3225/22 Товариство з обмеженою відповідальністю "ГАЗ-ОІЛ ЕНЕРДЖІ" (03150, Київська обл., м. Київ, вул. Ділова, буд. 6, ) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю "Енергоопора" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 74-Б, ).

Ухвала суду мотивована тим, що 05 грудня 2022 року між ТОВ "ГАЗ-ОІЛ ЕНЕРДЖІ" (Кредитор) та ТОВ "ЕНЕРГООПОРА" (новий Кредитор) укладено Договір про відступлення права вимоги №05/12, згідно пункту 1.1. якого, кредитор передає (відступає) належне йому право, а Новий кредитор приймає (набуває) на себе право вимоги до Боржника, що належить Кредитору за основним Договором, а саме: право вимоги до Боржника щодо оплати заборгованості на суму 21 455,68 грн. та всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом судової справи №926/3225/22, що розглядається господарським судом Чернівецької області. Поряд з тим, суд дійшов висновку про те, що боржника належним чином повідомлено про заміну кредитора у зобов`язанні, в порядку частини 2 статті 516 ЦК України (шляхом надіслання на електронну пошту відповідача електронного листа із вкладеними Договором про відступлення права вимоги та повідомлення про відступлення права вимоги, які підписані ЕЦП керівника позивача. Також суд першої інстанції визнав неналежним виконанням рішення Господарського суду Чернівецької області у цій справі, виконання боржником ухвали суду, якою звернуто стягнення на грошові кошти Приватного підприємства "Грандем" у розмірі 12 114, 55 грн., у рахунок задоволення вимог стягувача - ТОВ "Електротрейдінг Груп", оскільки з моменту підписання Договору про відступлення права вимоги у відповідача виник обов`язок перед новим кредитором ТОВ "Енергоопора".

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, боржник Приватне підприємство Грандем звернулося до Західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 26 квітня 2023 року у справі №926/3225/22 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви позивача про заміну сторони по справі (позивача). Зокрема, зазначає, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22 станом на час винесення оскаржуваної ухвали було повністю виконане, що підтверджується платіжними інструкціями та листом приватного виконавця, відтак, суд безпідставно замінив позивача у справі після виконання рішення суду. Апелянт наголошує, що позивач під час розгляду справи не повідомив суд про відступлення права вимоги його правонаступнику. Поряд з тим, боржник заперечує надіслання йому повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні, відтак, вважає належним виконання обов`язку первісному кредиторові.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції (ч.3 ст.263 ГПК України).

Представник позивача (стягувача) в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржувану ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник відповідача (боржника, скаржника) в судове засідання 04 вересня 2023 року не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.

У попередньому судовому засіданні представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив такі задоволити в повному обсязі, з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Представник ТзОВ «Енергоопора» в судове засідання не з`явився, будь-яких письмових пояснень суду не надав.

Відповідно до ч.12 ст.270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки, явка представника боржника не визнавалась обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності.

Західний апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення представника стягувача, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22 позов задоволено частково: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 10 857,13 грн. заборгованості та 1 257,42 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог (щодо стягнення 10 565,55 грн.) суд відмовив.

Рішення місцевого господарського суду набрало законної сили та є чинним.

На виконання рішення Господарським судом Чернівецької області 03 квітня 2023 року видано наказ.

Поряд з тим, судом встановлено, що ухвалою Господарського суду від 12 квітня 2023 року у справі №910/6802/22 заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича від 27.03.2023 року № 3130 задоволено. Суд вирішив звернути стягнення на грошові кошти Приватного підприємства "Грандем" (58000, Чернівецька область, місто Чернівці, вулиця Руська, будинок 255а, квартира 112; ) у розмірі 12 114 (дванадцять тисяч сто чотирнадцять) грн. 55 коп., яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" (69002, Запорізька область, місто Запоріжжя, вулиця Олександрівська, будинок 68; ) згідно з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 01.03.2023 року в справі №926/3225/22, у рахунок задоволення вимог стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" (04116, місто Київ, вулиця Старокиївська, будинок 14, ) у виконавчому провадженні №70866993, відкритому з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 12.01.2023 року в справі №910/6802/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" () заборгованості в розмірі 4 061 105,56 грн. та судового збору в сумі 60 916,58 грн.

18 квітня 2023 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Гненним Дмитром Анатолійовичем винесено письмову вимогу за вих.№4060 Приватному підприємству «Грандем» здійснити перерахування коштів у сумі 12 114,55 грн. на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 12 квітня 2023 року у справі №910/6802/22 за зазначеними виконавцем реквізитами.

19 квітня 2023 року Приватним підприємством «Грандем» виконано вимогу приватного виконавця та перераховано кошти в сумі 12 114,55 грн., що підтверджується платіжними інструкціями №№1504, 1505 від 19 квітня 2023 року.

Згідно з листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича за вих.№4185 від 19 квітня 2023 року підтверджено виконання Приватним підприємством «Грандем» ухвали Господарського суду від 12 квітня 2023 року у справі №910/6802/22 у повному обсязі, що свідчить про повне виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22.

19 квітня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Газ-Оіл Енерджі звернулося до Господарського суду Чернівецької області з заявою про заміну сторони (позивача) у справі, в якій просить здійснити заміну позивача (стягувача) по справі №926/3225/22 з ТОВ «Газ-Оіл Енерджі» на ТОВ «Енергоопора».

В обґрунтування заяви посилається на договір №05/12 про відступлення права вимоги від 05 грудня 2022 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоопора» (в тексті договору новий кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» (в тексті договору кредитор), відповідно до умов якого кредитор передає (відступає) належне йому право, а новий кредитор приймає (набуває) на себе право вимоги до боржника (ПП «Грандем»), що належить кредитору за основним договором, а саме: право вимоги до боржника щодо оплати заборгованості на суму 21 422,68 грн. та всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи №926/3225/22, що розглядаються Господарським судом Чернівецької області.

Як зазначено вище, місцевий господарський суд задоволив заяву ТзОВ Газ-Оіл Енерджі та замінив позивача у справі №926/3225/22 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Енергоопора», проте, колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне:

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №910/10031/13, від 11.03.2021 у справі №910/2954/17 та підтримана у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425.

Судом встановлено, що станом на час розгляду заяви позивача судом першої інстанції, наказ Господарського суду Чернівецької області від 03 квітня 2023 року у справі №926/3225/22 не пред`являвся до виконання і виконавче провадження не було відкрито.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі №916/617/17 (п.75) зроблено висновок, що як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України. У такому випадку з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено в частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України. Дана правова позиція підтримана і у постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 лютого 2021 року у справі №911/3411/14 та від 18 січня 2022 року у справі №34/425.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Правонаступництво це перехід суб`єктивного права від однієї особи до іншої. Правонаступництво прав та обов`язків юридичної особи може мати місце у разі коли до правонаступника переходить певне право кредитора чи обов`язок боржника.

Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною чи третьою особою у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Водночас відповідно до статті 52 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає загальні положення процесуального правонаступництва, заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу. Тобто таке право не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу.

Судом встановлено, що рішення Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22 станом на час звернення позивача із заявою про заміну сторони та станом на час винесення оскаржуваної ухвали, виконано боржником у повному обсязі, з огляду на наступне:

Як встановлено судом вище, ухвалою Господарського суду від 12 квітня 2023 року у справі №910/6802/22 задоволено заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича від 27.03.2023 року №3130 та вирішено звернути стягнення на грошові кошти Приватного підприємства "Грандем" у розмірі 12 114,55 грн., яке має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" згідно з рішенням Господарського суду Чернівецької області від 01.03.2023 року в справі №926/3225/22, у рахунок задоволення вимог стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" у виконавчому провадженні №70866993, відкритому з примусового виконання наказу господарського суду міста Києва від 12.01.2023 року в справі №910/6802/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ-Оіл Енерджі" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротрейдінг Груп" заборгованості в розмірі 4 061 105,56 грн. та судового збору в сумі 60 916,58 грн.

Відповідно до ст.53 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Згідно з ч.1 ст.336 ГПК України суд, що розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою стягувача або державного чи приватного виконавця звернути стягнення на грошові кошти, які належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка не оспорюється зазначеною особою або підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі задоволення заяви судове рішення може бути виконано шляхом звернення стягнення на грошові кошти, що належать особі в межах заборгованості такої особи перед боржником (ч.8 ст.336 ГПК України).

На підставі вимоги приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича від 18 квітня 2023 року Приватне підприємство «Грандем» 19 квітня 2023 року перерахувало кошти у сумі 12 114,55 грн. за зазначеними виконавцем реквізитами, що підтверджується платіжними інструкціями №№1504, 1505 від 19 квітня 2023 року та свідчить про виконання боржником рішення Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22 у повному обсязі.

Наведене також підтверджено листом приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Гненного Дмитра Анатолійовича за вих.№4185 від 19 квітня 2023 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Разом з тим, виходячи зі змісту статті 52 ГПК України, (згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу), процесуальне правонаступництво передбачено не лише у зв`язку зі смертю (оголошенням померлою) фізичної особи та реорганізацією суб`єкта господарювання, а й в інших передбачених законом випадках, у тому числі в разі заміни кредитора або боржника в зобов`язанні (відповідно до статей 512 і 520 ЦК України) та допускається на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони у матеріальному правовідношенні її правонаступником). У зв`язку з цим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи правонаступника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ч.2 ст.516 ЦК України).

Слід зазначити, що протягом розгляду справи судом першої інстанції, позивач не звертався до суду першої інстанції з відповідною заявою про заміну сторони (позивача) його правонаступником, хоча його представник був присутній у судових засіданнях.

Як стверджує заявник, договір про відступлення права вимоги був укладений сторонами 05 грудня 2022 року, тобто під час розгляду справи Господарським судом Чернівецької області; рішення у справі прийнято судом 01 березня 2023 року, тобто позивач, уклавши договір про відступлення права вимоги, продовжував підтримувати вимоги про стягнення коштів з відповідача саме на його користь.

Отже, задовольняючи заяву позивача про заміну останнього на його правонаступника, суд першої інстанції не врахував, що право на заміну сторони її правонаступником не є абсолютним та обмежено часовими рамками певних стадій судового процесу. Заміна учасника справи його правонаступником допускається не будь-коли (не впродовж невизначеного терміну), а лише на стадіях судового процесу.

Всупереч наведеному, місцевий господарський суд, належним чином не встановив стадію судового процесу, та незважаючи на відсутність відкритого будь-якого провадження у цій справі, а також на повне виконання боржником рішення суду у цій справі, про що є докази у матеріалах справи, дійшов помилкового висновку про заміну позивача у справі на підставі ст.52 ГПК України.

Щодо повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, колегія суддів вважає, що позивачем не доведено належними та допустимим доказами факт такого повідомлення, з огляду на наступне:

Відповідно до частин першої, другої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі статтею 96 ГПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, яка містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо). Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

Електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис». Законом може бути передбачено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених в порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Учасник справи, який подає копію електронного доказу, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу.

Якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Закону №851-IV електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Згідно із частиною першою статті 7 Закону №851-IV оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

З наведених норм права вбачається, що процесуальний закон чітко регламентує можливість та порядок використання інформації в електронній формі (у тому числі текстових документів, фотографій тощо, які зберігаються на мобільних телефонах або на серверах, в мережі Інтернет) як доказу у судовій справі. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, однак є однією з форм, у якій учасник справи має право подати електронний доказ (частина третя статті 96 ГПК України), який, у свою чергу, є засобом встановлення даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (пункт 1 частини другої статті 73 ГПК України).

Подання електронного доказу в паперовій копії саме по собі не робить такий доказ недопустимим. Суд може не взяти до уваги копію (паперову копію) електронного доказу, у випадку якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу. Наведений висновок є усталеним у судовій практиці (постанови Верховного Суду від 29 січня 2021 року у справі №922/51/20, від 15 липня 2022 року у справі №914/1003/21).

Поняття електронного доказу є ширшим за поняття електронного документа. Електронний документ документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа, в тому числі електронний підпис. Натомість електронний доказ це будь-яка інформація в цифровій формі, що має значення для справи. Повідомлення (з додатками), відправлені електронною поштою чи через застосунки-месенджери, є електронним доказом, який розглядається та оцінюється судом відповідно до статті 86 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням у сукупності з іншими наявними у матеріалах справи доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджуючи про повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, подав суду першої інстанції роздруківку електронного листа (скріншот екрану з електронної пошти) від 05 грудня 2022 року, однак, колегія суддів вважає, що такий доказ не є належним підтвердженням повідомлення боржника в розумінні ч.2 ст.516 ЦК України.

Слід зазначити, що роздруківка електронного листа, що по суті є паперовою копією електронного доказу, не вважається письмовим доказом, одночасно така паперова копія не завірена належним чином представником позивача.

Крім цього, вказаний електронний лист не містить будь-якого текстового вираження, яке б слугувало підтвердженням щодо повідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні. Натомість у такому листі зазначено про вкладення 4 файлів без подання суду змісту таких. З поданої паперової копії неможливо встановити вміст вкладень до електронного листа.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи представник боржника у суді першої інстанції заперечував отримання такого електронного листа від позивача, подавши до суду роздруківку з вхідними повідомленнями електронної пошти, в тому числі за 05 грудня 2022 року, з якої вбачається відсутність спірного електронного листа позивача. У зв`язку з наведеним, боржник просив суд оглянути такий електронний доказ, проте, судом клопотання боржника відхилено.

Колегія суддів звертає увагу, якщо подано копію (паперову копію) електронного доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал електронного доказу. Якщо оригінал електронного доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (паперової копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

За наведених вище обставин, враховуючи також факт не повідомлення представником позивача про заміну кредитора у зобов`язанні, під час розгляду справи місцевим господарським судом, з огляду на відсутність належних та допустимих доказів письмового повідомлення боржника про таку заміну, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що виконання рішення Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22 є неналежним.

Слід зазначити, що із заявою про заміну позивача у справі останній звернувся у день виконання рішення у цій справі, разом з тим, у матеріалах справи відсутні будь-які письмові заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоопора» (нового кредитора) щодо виконання рішення у справі на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі», хоча ТзОВ «Енергоопора» повідомлялося про розгляд заяви позивача як в суді першої інстанції так і апеляційним судом.

Враховуючи всі встановлені судом обставини, колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про заміну сторони позивача у справі на підставі ст.52 ГПК України, після виконання боржником рішення Господарського суду Чернівецької області від 01 березня 2023 року у справі №926/3225/22.

Відповідно до ч.1 ст.255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції, зокрема, про заміну чи відмову у заміні сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження (п.26).

Згідно з ч.1 ст.271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

У відповідності до ч.1 ст.275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, зокрема, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.

Статтею 277 ГПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на зазначені вище встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги боржника, скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Газ-Оіл Енерджі про заміну позивача (стягувача) у справі №926/3225/22.

У відповідності до положень ст.129 ГПК України, з заявника на користь апелянта слід стягнути 2 684 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.129, 236, 255, 270, 271, 275, 277, 281, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Грандем» задоволити.

Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 26 квітня 2023 року у справі №926/3225/22 скасувати.

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» про заміну позивача у справі №926/3225/22 відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газ-Оіл Енерджі» (03150, м. Київ, вул. Ділова, 6; ідентифікаційний код 43833930) на користь Приватного підприємства «Грандем» (58000, м. Чернівці, вул. Руська, буд.255А, кв.112; ідентифікаційний код 34026744) 2 684 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

На виконання постанови видати наказ.

Матеріали справи №926/3225/22 повернути до Господарського суду Чернівецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку у відповідності до вимог ст.ст.286-291 ГПК України.

Повну постанову складено 11 вересня 2023 року

Головуючий (суддя-доповідач) Якімець Г.Г.

Суддя Бойко С.М.

Суддя Бонк Т.Б.