ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.09.2023м. ДніпроСправа № 904/4199/20

Розглянувши скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" щодо дій та бездіяльності приватного виконавця у справі

за позовом Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

про стягнення 100 000,00 грн.

Суддя Юзіков С.Г.

Без участі представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 08.10.2020 позов задоволено, стягнуто з ТОВ "Страхове товариство "ДОМІНАНТА" на користь АТ "Страхова компанія "ІНГО" 100 000,00 грн. боргу, 2 102,00 грн. судового збору.

29.10.2020 на виконання рішення видано наказ.

05.09.2023 від АТ "Страхова компанія "ІНГО" надійшла скарга щодо дій та бездіяльності приватного виконавця, мотивована тим, що судовий наказ пред`явлено на примусове виконання до Приватного виконавця Солонька М.М., у зв`язку з чим на приватний рахунок виконавця сплачено авансові внески (платіжна інструкція № 17964 від 09.11.2020 на суму 2 042,04 грн., платіжна інструкція № 18848 від 24.11.2020 на суму 3 087,71 грн.). 23.11.2020 приватний виконавець Солонько М.М. повернув виконавчий документ без прийняття до виконання, відповідно до п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", що підтверджується відміткою виконавця на звороті наказу та повідомленні про повернення виконавчого документу стягувачеві без прийняття до виконання від 23.11.2020. Оскільки виконавчий документ не було прийнято до виконання, виконавче провадження не відкривалося, виконавчі дії не проводилися, витрати на проведення виконавчих дій приватним виконавцем не здійснювалися, авансовий внесок сплачений Стягувачем підлягає поверненню. Стягувач направляв Приватному виконавцю заяву про повернення авансового внеску, однак звернення залишено без відповіді та виконання. Скаржник вважає, що Приватним виконавцем не виконано вимогу абз. 13 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче6е провадження", відповідно до якої, при поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання, стягувачу повертається сплачений ним авансовий внесок.

Відповідно до ст. 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно з правилами адміністративного судочинства щодо особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця за ч. 1 ст. 287 КАСУ України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відтак за загальними правилами процесуальних кодексів скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що знаходиться на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Аналізуючи зазначені норми права в поєднанні з висловленими Великою Палатою Верховного Суду принципами визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, слід дійти висновків, що оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Велика Палата Верховного Суду у своїх постановах неодноразово робила висновок про те, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Такий правовий висновок викладено, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18), від 14.11.2018 у справі №906/515/17 (провадження №12-246гс18), від 16.01.2019 у справі №910/22695/13 (провадження №12-277гс18), від 07.02.2019 у справі №927/769/16 (провадження №12-273гс18), від 11.09.2019 у справі №925/138/18 (провадження №12-74гс19), від 15.01.2020 у справі №1.380.2019.001073 (провадження №11-709апп19), від 23.11.2021 у справі №175/1571/15 (провадження №14-51цс21), від 20.09.2018 у справі №821/872/17 (провадження №11-734апп18), від 17.10.2018 у справі №826/5195/17 (провадження №11-801апп18), від 16.01.2019 у справі №279/3458/17-ц (провадження №14-543цс18), від 09.10.2019 у справі №758/201/17 (провадження №14-468цс19), та постановах Великої Палати Верховного Суду від 06.06.2018 у справі №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18) та від 18.12.2019 у справі №759/15553/14-ц (провадження №14-579цс19).

З вищезазначених норми права вбачається, що Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дій чи бездіяльності виконавця, які не стосуються виконання судового рішення. Відповідно до ч.2 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням викладеного, скарга АТ "Страхова компанія "ІНГО" на неправомірні дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва - Солонька М.М. не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, тому господарський суд відмовляє в прийнятті її до розгляду.

Керуючись ст. 4, 14, 175, 232-235, 339, 340 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" № 1208 від 23.08.2023 щодо дій та бездіяльності приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Солонька М.М.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя С.Г. Юзіков