СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

11 вересня 2023 року м. Харків Справа № 922/1629/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Фоміна В.О.

дослідивши матеріали апеляційної скарги Харківського аероклубу ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України (вх. № 1812) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23, ухвалене у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Аріт К.В., повний текст рішення складено 19.07.2023,

за заявою Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м.Харків

до Харківського аероклубу ім. В.С.Гризодубової Товариства сприяння обороні України, м.Харків

про стягнення 322296,21 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23 позов задоволено повністю. Стягнуто з Харківського аероклубу ім.В.С.Гризодубової Товариства сприяння обороні України на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованість за невиконання зобов`язань за договором № 4170 від 01.03.2002 по оплаті теплової енергії, яка утворилася за період: січень 2022- квітень 2022 у сумі 322296,21 грн та 4834,44 грн судового збору.

Не погодившись з вказаним рішенням Харківський аероклуб ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України звернувся засобами поштового зв`язку до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/16229/23, та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Водночас апелянт просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення місцевого господарського суду та поновити пропущений строк. Апелянт зазначив, що отримав повний текст судового рішення 25.07.2023, станом на момент отримання рішення суду керівник скаржника перебував (і наразі перебуває) за кордоном за медичними показниками, додавши на підтвердження зазначених обставин до апеляційної скарги копію двох сторінок паспорта громадянина України для виїзду закордон. Скаржник вказав, що вказане об`єктивно позбавило можливості у встановлені законом строки подати апеляційну скаргу.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.09.2023 витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №922/1629/23 та відкладено вирішення питань, пов`язаних з рухом апеляційної скарги Харківського аероклубу ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України (вх. № 1812) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23 до надходження матеріалів справи до Східного апеляційного господарського суду.

07.09.2023 до Східного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи №922/1629/23.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшла висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

З приводу поданого клопотання про поновлення строків звернення із апеляційною скаргою, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Тобто, перебіг строку на оскарження в апеляційному порядку судового рішення визначено в законодавчому порядку.

Частинами 2 та 3 статті 256 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, спрямовані на недопущення безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як вказав Верховний Суд у постанові від 09.10.2019 у справі №7/74, суд може відновити пропущений процесуальний строк лише у виняткових випадках, тобто причини відновлення таких строків повинні бути не просто поважними, але й мати такий характер, не зважати на який було би несправедливим і таким, що суперечить загальним засадам законодавства.

Для поновлення процесуального строку суд має встановити відповідні обставини, задля чого заявник має довести суду їх наявність та непереборність, у зв`язку з тим, що фактично норма про можливість поновлення процесуальних строків є, по суті, пільгою, яка може застосовуватись як виняток із загального правила, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого визначення законодавцем кожного з процесуальних строків.

Поважними визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій. При цьому Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку, тобто у кожному випадку суд з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінює доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та робить мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Відновлення пропущеного процесуального строку є правом господарського суду, яким суд користується виходячи із поважності причин пропуску строку скаржником і лише сам факт подання скаржником клопотання про поновлення строку не кореспондується з автоматичним обов`язком суду відновити цей строк.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалено місцевим господарським судом 11.07.2022, повний текст якого складено 19.07.2022, а тому строк подання апеляційної скарги згідно вимог ч.1 ст. 256 ГПК України сплив 08.08.2022.

Скаржник звернувся з апеляційною скаргою засобами поштового зв`язку 28.08.2022, що підтверджується інформацією на поштовому конверті, в якому апеляційна скарга надійшла до Східного апеляційного господарського суду, отже з пропуском встановлених ч.1 ст. 256 ГПК України строків звернення.

Так, скаржник обґрунтовує своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, зокрема тим, що повний текст оскаржуваного рішення було отримано відповідачем 25.07.2023.

З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що керівником Харківського аероклубу ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України є Філатов С.М., за підписом якого подано апеляційну скаргу.

З наявного в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення встановлено, що Харківським аероклубом ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України дійсно було отримано оскаржуване рішення 25.07.2023, за довіреністю за підписом Бутиріної О.А. (а.с. 96)

В матеріалах справи міститься подане до суду першої інстанції Харківським аероклубом ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №12899 від 23.05.2023) за підписом Бутиріної О.А., як головного бухгалтера, яке містить печатку юридичної особи відповідача (а.с.39).

Проте, з матеріалів справи судом також встановлено, що 02.06.2023 до суду першої інстанції через підсистему «Електронний суд» адвокатом Карманніковим М.О. подано заяву про вступ у справу в якості представника Харківського аероклубу ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України (вх.№13987).

У вказаній заяві зазначено, що 02.06.2023р. між Харківським аероклубом ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України та адвокатом Карманніковим Максимом Олександровичем укладено договір на правову допомогу щодо представлення інтересі Харківського аероклубу ім В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України в господарських судах всіх інстанцій по справі №922/1629/23 (а.с.50).

До вказаної заяви додано ордер №1001468 серії СВ на надання правничої допомоги Харківському аероклубом ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України адвокатом Карманніковим М.О. у Господарському суду Харківської області на підставі договору про надання правничої допомоги від 02.06.2023 б/н (а.с.51).

При цьому, згідно довідки про доставку електронного листа, сформованої Господарським судом Харківської області, оскаржуване рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23 було доставлено до Електронного кабінету Карманнікова М.О. 19.07.2023 о 17:05 (а.с. 95).

Так, частиною 1 статті 285 ГПК України передбачено, що судові рішення суду апеляційної інстанції вручаються (видаються або надсилаються) в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу.

Згідно з частинами 5, 6 статті 242 ГПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, зокрема: - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня. Днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Відповідно до частин 5, 7 статті 6 ГПК України суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням ЄСІТС в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про ЄСІТС та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). Особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Згідно з абзацом 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, якщо судове рішення надіслано на офіційну електронну адресу пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

Відповідно до ч. 7 ст. 242 ГПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновків, що рішення суду першої інстанції було доставлено в Електронний кабінет представника відповідача 19.07.2023 о 17.05 та згідно приписів ч. 6 та ч 7 ст. 242 ГПК України вважається врученим 20.07.2023.

Отже, матеріалами справи підтверджено, що відповідач по справі мав офіційного представника для захисту своїх прав та інтересів у суді першої інстанції - адвоката Карманнікова М.О., який безумовно був обізнаний з датою і місцем проведення судового засідання (про що також свідчать матеріали справи), в якому було ухвалено рішення, та отримав текст оскаржуваного рішення 20.07.2023.

Таким чином, з огляду на приписи ч. 7 ст. 242 ГПК України, вважається, що відповідач отримав повний текст оскаржуваного рішення 20.07.2023, тобто раніше ніж 25.07.2023.

При цьому клопотання про поновлення строків звернення до апеляційного суду не містить доводів з урахуванням обставин отримання представником відповідача, адвокатом Карманніковом М.О., тексту оскаржуваного рішення 20.07.2023.

Як зазначалось судом вище, апеляційна скарга скаржником подана до суду 28.08.2023, отже з пропуском двадцятиденного строку як з дня складання повного судового рішення (строк сплив 08.08.2023), так і з дня його вручення скаржнику (строк сплив 09.08.2023).

З приводу доводів про знаходження керівника відповідача за кордоном за медичними показниками, що на думку скаржника об`єктивно позбавило можливості у встановлені законом строки подати апеляційну скаргу, колегія суддів зазначає наступне.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.04.2007 у справі "Олександр Шевченко проти України" зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

За змістом статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23 було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 21.07.2023 за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/112286290.

За змістом статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства України з 1997 року, кожному гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд вважає за необхідне також зазначити, що як передбачено положеннями статей 42, 43 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; а також повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.

Можливість відновлення пропущеного процесуального строку пов`язана із наявністю саме поважних причин його пропуску. Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані із дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Скаржник може на власний розсуд реалізовувати організацію внутрішньої діяльності юридичної особи - відповідача, що також підтверджується вчиненими діями щодо укладання договору про надання правничої допомоги від 02.06.2023 б/н з адвокатом Карманніковим М.О., про що зазначено у ордері про надання правничої допомоги серії СВ №1001468.

Відповідно, скаржник не був позбавлений об`єктивної можливості дізнатися про рух (стан) судового провадження, скориставшись відкритим безоплатним цілодобовим доступом до Єдиного державного реєстру судових рішень, або до офіційного сайту суду, та наданими йому процесуальними правами, що ним не було зроблено.

При цьому Верховний Суд в ухвалі від 05.08.2022 у справі №917/746/20 зазначив, що посилання скаржника на те, що він не зміг вчасно подати касаційну скаргу на постанову суду апеляційної інстанції у зв`язку з тим, що він та його представник були за кордоном не можуть бути розцінені судом як поважні причини чи непереборні обставини для поновлення строку на касаційне оскарження, крім того його доводи зводяться до внутрішньої організації роботи самого адвоката та скаржника.

З наведеного слідує, що пропуск процесуального строку на оскарження рішення місцевого господарського суду з підстав, які зазначені у апеляційній сказі, настали внаслідок суб`єктивних обставин, а саме пасивних дій особи, як учасника процесу, а не об`єктивних та непереборних обставин, що унеможливили вчасне подання скарги.

Також, матеріали апеляційної скарги не містять будь-яких доказів на підтвердження обставин пересилання керівником в Україну поданої апеляційної скарги від 28.08.2023 вих.№37, що за його твердженням зумовило пропуск строку на апеляційне оскарження. Натомість вказана апеляційна скарга підписана керівником позивача 28.08.2023 та надіслана 28.08.2023 засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта».

Ураховуючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, наведені апелянтом у клопотанні, не можуть вважатися поважними причинами пропуску вказаного строку.

Відповідно до частини 3 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 256 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що апеляційна скарга подана після закінчення строків, установлених статтею 256 ГПК України, та підстави, наведені скаржником у клопотанні визнано судом неповажними, суддя-доповідач дійшла висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт має надати суду обґрунтоване клопотання з викладеними обставинами, підтвердженими належними та допустимими доказами щодо пропуску строку подання апеляційної скарги на рішення суду.

Крім того, згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Частиною 1 статті 4 цього Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру розмір ставки судового збору складав 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Виходячи з того, що апелянтом оскаржується рішення місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог всього на суму 322296,21 грн, ставка судового збору, яка підлягала сплаті при поданні до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду в силу підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" становить 7251,66 грн (322296,21 х 1,5% х 150%).

До апеляційної скарги апелянтом додано квитанцію до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 28.08.2023 про сплату 7251,66 грн, проте зазначений документ не може вважатися належним доказом сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, зважаючи на таке.

Відповідно до частин першої і другої статті 9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі, в тому числі з використанням платіжних систем через мережу Інтернет у режимі реального часу (ч. 1 ст. 6 згаданого Закону).

Постановою Правління Національного банку України від 29.07.2022 №163 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг (далі - Інструкція), якою встановлено загальні правила, види і стандарти розрахунків клієнтів банків та банків у грошовій одиниці України на території України, що здійснюються за участю банків. Нормами Інструкції встановлені вимоги щодо заповнення розрахункових документів.

Відповідно до пунктів 9, 10 розділу І Інструкції ініціатор має право оформити платіжну інструкцію в електронній або паперовій формі; ініціатор заповнює реквізити платіжної інструкції державною мовою з урахуванням вимог, зазначених в указівках щодо заповнення реквізитів платіжної інструкції, оформленої в паперовій або електронній формі (додаток), та вимог розділів II-IV, VI цієї Інструкції. Ініціатор має право заповнювати реквізити платіжної інструкції латинськими літерами, якщо це передбачено правилами платіжної системи/внутрішніми правилами надавача платіжних послуг.

Відповідно до пункту 37 розділу ІІ Інструкції платіжна інструкція, оформлена платником в електронній або паперовій формі, повинна містити низку обов`язкових реквізитів, серед яких - призначення платежу (п.п.5).

Платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України (пункт 41 розділу ІІ Інструкції).

Необхідними реквізитами ідентифікації скарги є, зокрема, номер справи у межах якої подається відповідна скарга та дата судового акта, що оскаржується (аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року по справі № 905/1057/18, ухвалах Верховного Суду від 26 січня 2023 року у cправі №909/48/20 та від 30 серпня 2023 року у cправі № 917/1906/21).

При цьому на веб-сайті Східного апеляційного господарського суду у розділі "Судовий збір", "Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору в гривнях" (https://eag.court.gov.ua/sud4875/gromadyanam/tax/) вказано, що у графі "Призначення платежу" зазначається: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________(ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______(Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Східний апеляційний господарський суд (назва суду, де розглядається справа).

Додана до апеляційної скарги квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки №0.0..1 від 28.08.2023 про сплату 7251,66 грн не містить необхідних реквізитів, зокрема номеру справи, отже не може вважатися належним доказами сплати судового збору за подання скарги на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23.

При цьому безпосередньо в розділі "Призначення платежу" квитанції зазначено: "*;101;02722335;22030101;Судовий збiр (Державна судова адмiнiстрацiя України, 050) Схiдний апел. суд;;ХАК ТСО України".

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Отже, зазначена квитанція не може бути прийнята судом в розумінні статті 77 Господарського процесуального кодексу України, як належний доказ сплати судового збору, оскільки не містить інформації про номер справи, у межах якої подається відповідна скарга, та дату прийняття судового акта, що оскаржується, з огляду на що, з останньої неможливо встановити яка саме апеляційна скарга відповідача оплачується судовим збором.

Враховуючи наведене, для усунення недоліків апеляційної скарги скаржнику потрібно надати до Східного апеляційного господарського суду докази сплати судового збору у встановленому порядку.

Крім того, відповідно до вимог частини другої статті 258 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній скарзі мають бути зазначені, зокрема рішення або ухвала, що оскаржується (п.4).

Дослідивши зміст апеляційної скарги, суд встановив, що у вступній та прохальній частинах апеляційної скарги зазначено про оскарження рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/16229/23.

Натомість рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 про стягнення з Харківського аероклубу ім.В.С.Гризодубової Товариства сприяння обороні України на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" заборгованості у сумі 322296,21 грн має інший номер справи - №922/1629/23.

Отже, скаржнику необхідно уточнити вимоги апеляційної скарги шляхом зазначення по тексту скарги, в тому числі в прохальній частині, відповідний номер справи, рішення в межах якої підлягає скарженню.

Згідно з частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 256, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Харківського аероклубу ім. В.С. Гризодубової Товариства сприяння обороні України (вх. № 1812) на рішення Господарського суду Харківської області від 11.07.2023 у справі №922/1629/23 залишити без руху.

2. Встановити заявнику апеляційної скарги 10-денний строк, з дня вручення цієї ухвали, для усунення недоліків апеляційної скарги.

3. Роз`яснити апелянту, що не усунення недоліків, визначених цією ухвалою, має наслідки передбачені статтями 174, 260 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя В.О. Фоміна