ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" вересня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2506/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Петренко Н.Д.

розглянувши справу № 916/2506/23 за правилами загального позовного провадження

за позовом: Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області /, адреса - 68803, Одеська обл., Ізмаїльський р., м. Рені, вул. Вознесенська, 139, e-mail: , ІНФОРМАЦІЯ_1/

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Південне Е.О." /, адреса - 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 9, e-mail: /

про стягнення 343 146,57 грн

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 року Ренійська міська рада Ізмаїльського району Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою /вх. № 2658/23/ до товариства з обмеженою відповідальністю "Південне Е.О." про стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки б/н від 27.05.2019 року у розмірі 343 146,57 грн, з яких:

- 312 137,31 грн - орендна плата;

- 4 170,51 грн - пеня;

- 5211,12 грн - 3 % річних;

- 21 627,63 грн - інфляційні втрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем заборгованості за договором оренди земельної ділянки б/н від 27.05.2019 року.

Позов пред`явлено на підставі ст.ст. 96, 206 ЗК України, ст.ст. 136, 288 ПК України, ст.ст. 11, 202, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 612, 614, 615, 625 ЦК України, Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про місцеве самоврядування".

Ухвалою суду від 13.06.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/2506/23; постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку ст.ст.247-252 ГПК України без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.

До повноважень господарських судів не віднесено з`ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб-учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Ухвала суду від 13.06.2023 року по справі № 916/2506/23 направлялась відповідачу, за адресою, вказаною в позовній заяві (65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 9, яка є його місцезнаходженням, що підтверджується Витягом в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань), про що свідчить відтиск штампу вихідної кореспонденції на зворотньому боці другої сторінки цих ухвал з зазначенням адреси відповідача, рекомендованим листом з повідомленням про вручення з позначкою на конверті „Судова повістка".

Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 242 ГПК днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Ухвалу суду від 13.06.2023 року по справі № 916/2506/23 про відкриття провадження, яка направлена відповідачу, повернулась 10.07.2023 року за вх. № 15091/23 до суду разом із рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення з відміткою листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою».

За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання.

Також суд звертає увагу, що положеннями ч. 7 ст. 120 ГПК України визначено, що учасники судового засідання зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою в вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за відповідною адресою не проживає.

Отже, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною не виконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу (аналогічна правова позиція викладена в постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду у справі № 910/15442/17 від 16.05.2018 року).

Також необхідно зазначити, що за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 13.06.2023 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень, а тому відповідач, обізнаний про розгляд справи № 916/2506/23, міг ознайомитися з текстом цієї ухвали.

Оскільки відповідач по справі не надав суду відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, суд в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено судом при безпосередньому дослідженні доказів, Рішенням Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області № 275-VII від 19.04.2019 року вирішено затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Південне Е.О.» в оренду на 49 років для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій за адресою: вул. Лазурна, 1 А, с. Плавні Ренійського району Одеської області. Також вказаним рішенням вирішено надати Відповідачу - ТОВ «Південне Е.О.» в оренду на 49 (сорок дев`ять) років земельну ділянку площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262, із зміною цільового використання та віднесенням вказаної ділянки до земель «промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій (КВЦПЗ 14.01), із земель запасу Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області (в межах населеного пункту).

27.05.2019 року між Плавнівською сільською радою Ренійського району Одеської області (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Південне Е.О." (Відповідач, Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки б/н (далі - Договір).

Пунктами 1 та 2 Договору передбачено, що Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, загальною площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262, за цільовим призначенням - для розміщення, будівництва, експлуатації та обслуговування будівель і споруд об`єктів енергогенеруючих підприємств, установ і організацій, яка знаходиться в межах населеного пункту.

Пунктом 5 Договору визначено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки - 7947643,54 грн.

Відповідно до пункту 8 Договору, Договір укладено на 49 років.

Відповідно до пункту 9 Договору орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі на рахунок Орендодавця у розмірі 6 (шість) % від нормативно грошової оцінки, а саме:

- на період будівництва - 238429,31 грн. за рік, що складає 19869,11 грн. за кожен місяць;

- після закінчення будівництва 476858,62 грн. за рік, що складає 39738,22 грн. за кожен місяць.

Пунктом 11 Договору передбачено, що орендна плата вноситься щомісячно до 30 - го числа кожного місяця, наступного за звітнім, у розмірі встановленому у п. 9 Договору за кожен місяць.

Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01%, несплаченої суми за кожен день прострочення.

Враховуючи дані реєстру Держархбудінспекції, відповідно до яких відповідачем на спірній земельній ділянці розпочаті будівельні роботи, а також відсутність даних про закінчення будівництва, орендна плата мала вноситися у розмірі 238429,31 грн. за рік, що складає 19869,11 грн. за кожен місяць.

Згідно ситуаційної схеми земельної ділянки, акту прийому-передачі земельної ділянки за Договором від 27.05.2019 р. та розрахунку розміру орендної плати, які згідно п. 43 Договору є його невід`ємною частиною, об`єктом оренди за Договором є земельна ділянка площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262, розташована за адресою: вул. Лазурна, 1 А, с. Плавні, Ренійський район, Одеська область.

03.06.2019 року право оренди спірної земельної ділянки було зареєстроване за ТОВ «Південне Е.О.» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 313360279 від 26.10.2022. Цього ж дня, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме було зареєстроване право комунальної власності на спірну земельну ділянку за Плавнівською сільською радою Ренійського району Одеської області, що також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 313360279 від 26.10.2022 року.

Підпунктом 1 пункту 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР, в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо впорядкування окремих питань організації та діяльності органів місцевого самоврядування і районних державних адміністрацій» від 17 листопада 2020 року № 1009-ІХ, передбачено, що у день набуття повноважень сільською, селищною, міською радою, обраною територіальною громадою, територія якої затверджена Кабінетом Міністрів України (далі - сформована територіальна громада), припиняються повноваження сільських, селищних, міських рад, сільських, селищних, міських голів, обраних територіальними громадами, територія яких включена до території сформованої територіальної громади (далі - розформовані територіальні громади).

Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України «Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій громад Одеської області» від 12 червня 2020 року № 720-р, територія територіальної громади с. Плавні увійшла до складу території Ренійської міської територіальної громади.

На підставі зазначеного, 08.12.2020 року набула повноважень Ренійська міська рада, обрана сформованою територіальною громадою, що підтверджується рішенням Ренійської міської ради «Про початок повноважень депутатів Ренійської міської ради» від 08.12.2020 року № 1, у зв`язку з чим припинилися повноваження, зокрема, Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області.

Відповідно підпункту 4 пункту 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 280/97-ВР, Ренійська міська територіальна громада є правонаступником усього майна, прав та обов`язків, зокрема, розформованої Плавнівської територіальної громади. Ренійська міська рада, з дня набуття нею повноважень, є правонаступником прав та обов`язків Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області (підпункт 9 пункту 61 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 280/97-ВР).

12.02.2021 року здійснено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Плавнівської сільської ради Ренійського району Одеської області.

Згідно пункту "а" частини 2 статті 83 Земельного кодексу України у комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності.

Відповідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-022 від 09.11.2022 року місцем розташування земельної ділянки площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262 є: Одеська область, Ренійський район, с. Плавні, вулиця Лазурна, 1 А.

Таким чином, Плавнівська сільська рада Ренійського району Одеської області була наділена правом власності на земельну ділянку площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262, розташовану в межах населеного пункту, в силу закону. Тобто, Ренійська міська рада, як представницький орган Ренійської міської територіальної громади, в силу закону з 12.02.2021 року наділена правом власності на земельну ділянку площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262, як правонаступник усього майна, прав та обов`язків розформованої Плавнівської територіальної громади, представницьким органом якої була Плавнівська сільська рада Ренійського району Одеської області.

Зазначене узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду викладеними у постановах від 12.05.2020 у справі № 911/488/18, від 05.08.2022 у справі № 922/2060/20, від 20.02.2018 у справі № 917/553/17, від 03.04.2019 у справі № 922/1645/18, від 24.01.2020 у справі № 910/10987/18.

Судом встановлено, що рішенням Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 року у справі № 916/334/23 /суддя Демешин О.А/ стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Південне Е.О." на користь Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області: - 377 513 гривень 09 коп. боргу з орендної плати за землю; 1 915 гривень 38 коп. пені; 12 466 гривень 36 коп. сплати 3% річних; 106 997 гривень 14 коп. інфляційних та 10 167 гривень 37 коп. судового збору; розірвано договір оренди земельної ділянки від 27.05.2019 року б/н, укладений між Ренійською міською радою Ізмаїльського району Одеської області та товариством з обмеженою відповідальністю «Південне Е.О.». Рішення набрало законної сили 23.05.2023 року.

Як вбачається із рішення Господарського суду Одеської області від 27.04.2023 року у справі № 916/334/23 предметом позову у даній справі була заборгованість за період з 01.07.2020 р. по 31.01.2022 р.

Господарський суд зазначає, що предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості за договором оренди земельної ділянки б/н від 27.05.2019 року у розмірі 343 146,57 грн, з яких:

- 312 137,31 грн - орендна плата за період з 01.02.2022 року /наступний день після періоду, заборгованість за який стягнуто в рамках справи № 916/334/23/ по 22.05.2023 року /день, що передував набранню законної сили рішення у справі №916/334/23 про розірвання договору/;

- 4 170,51 грн - пеня;

- 5211,12 грн - 3 % річних;

- 21 627,63 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно з п. «в» ч. 1 ст. 96 ЗК України землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Відповідно до частини 1 статті 148-1 Земельного кодексу України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов`язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки.

Частиною 5 статті 148-1 Земельного кодексу України визначено, що вимоги цієї статті поширюються на випадки, зокрема, при переході права власності на земельні ділянки від однієї територіальної громади до іншої.

Таким чином, господарський суд зазначає, що до Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області з 12.02.2021 року, з переходом права власності на земельну ділянку площею 9,7560 га, кадастровий номер 512418400:02:002:0262, перейшли права та обов`язки за Договором.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексу України, використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Згідно зі ст. 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди земельної ділянки.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У статті 21 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати (стаття 24 Закону України «Про оренду землі»).

Орендар земельної ділянки зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату за земельну ділянку (ч. 2 ст. 25 Закону України «Про оренду землі»).

Відповідно до ст. 14.1.136 Податкового кодексу України, орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі XII - орендна плата) .

Суб`єктом плати за землю (платником) є землекористувач, у тому числі орендар. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюється за угодою сторін у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем (ст. 288 Податкового кодексу України).

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата (розмір, індексація, форми платежу, терміни та порядок внесення і перегляду) є однією з істотних умов договору оренди земельної ділянки.

Статтею 96 Земельного кодексу України встановлений обов`язок землекористувачів, у тому числі орендарів, своєчасно сплачувати орендну плату за користування землею.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі», орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Зазначені принципи земельного законодавства відображені і в Договорі оренди землі, а саме в пункті 30 - «Орендар зобов`язаний своєчасно вносити орендну плату».

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

У відповідності до ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі укладеного Договору виникли зобов`язальні відносини.

Судом перевірено та встановлено правильність розрахунку позивача, відповідно до якого заборгованість за договором оренди землі від 27.05.2019 за період з 01.02.2022 року /наступний день після періоду, заборгованість за який стягнуто в рамках справи № 916/334/23/ по 22.05.2023 року /день, що передував набранню законної сили рішення у справі №916/334/23 про розірвання договору/ становить 312 137,31 грн.

Статтею 610 та ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частина 1 ст. 612 ЦК України встановлює, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Крім того, ч. 1 ст. 216, ст. 218 ГК України передбачає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставі і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойка (пеня) штраф, то вона підлягає стягненню у повному розмірі незалежно від відшкодування збитків.

Статтею 230 ГК України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконане.

Статтею 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день

Згідно частини 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання.

Відповідно до статті 551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі (ч. 1 ст. 552 ЦК України).

Крім того, згідно пункту 40 Договору, за невиконання або неналежне виконання Договору сторони несуть відповідальність відповідно до закону та цього договору.

Пунктом 14 Договору передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим Договором, справляється пеня у розмірі 0,01%, несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вказаного, господарський суд приходить до висновку, що позивачем правомірно нараховані крім основного боргу суми: пеня, нарахована за несвоєчасне внесення орендної плати за землю - 4170,51 грн.; 3% річних, нараховані за несвоєчасне внесення орендної плати за землю - 5211,12 грн.; інфляційні втрати, нараховані за несвоєчасне внесення орендної плати за землю - 21627,63 грн.

Судом перевірено та встановлено правильність розрахунку пені, 3% річних та інфляційних втрат, здійснених позивачем.

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

За правилами ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 1 ст. 14 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області підлягають задоволенню у повному обсязі, так як обґрунтовані та доведені. При цьому суд зауважує, що відповідачем всупереч положень ч. 1 ст. 74 ГПК України не надано жодних заперечень та доказів на спростування доводів позивача.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач при пред`явленні позову сплатив судовий збір у розмірі 4 117,76 грн., що вбачається із платіжної інструкції № 230 від 05.06.2023 року.

Таким чином, враховуючи висновок суду про задоволення позовних вимог Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області у повному обсязі, судовий збір у розмірі 4 117,76 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74-75, 129, 237-241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області - задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Південне Е.О." /, адреса - 65009, м. Одеса, вул. Черняховського, 9, e-mail: / на користь Ренійської міської ради Ізмаїльського району Одеської області /, адреса - 68803, Одеська обл., Ізмаїльський р., м. Рені, вул. Вознесенська, 139, e-mail: , ІНФОРМАЦІЯ_1/ заборгованість за договором оренди земельної ділянки б/н від 27.05.2019 року у розмірі 343 146,57 грн /триста сорок три тисячі сто сорок шість гривень 57 копійок/, з яких: 312 137,31 грн - орендна плата за період з 01.02.2022 року по 22.05.2023 року; 4 170,51 грн - пеня; 5211,12 грн - 3 % річних; 21 627,63 грн - інфляційні втрати; та судовий збір у розмірі 4 117,76 грн /чотири тисячі сто сімнадцять гривень 76 копійок/.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення складено 07 вересня 2023 р.

Суддя Н.Д. Петренко