ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" вересня 2023 р. Справа № 911/2710/23

Суддя Господарського суду Київської області Шевчук Н.Г. розглянувши матеріали заяви

Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. М.Грушевського, буд. 3-а; )

до Товариство з обмеженою відповідальністю "ПАЛЛАДІУМ КОМФОРТ" (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21-В, )

про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 259 977,81 грн за Договором № 1401 зі споживачем про надання послуг від 01.11.2021

встановив:

Комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія" звернулося до Господарського суду Київської області із заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЛАДІУМ КОМФОРТ" 259 977,81 грн заборгованості за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води за договором № 1401 зі споживачем про надання послуг від 01.11.2021.

Заявлені вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за договором № 1401 від 01.11.2021, щодо сплати наданих позивачем послуг у період з липня 2022 року по березень 2023 року.

Відповідно до статті 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці

Приписами частини першої статті 148 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із частиною другою статті 148 Господарського процесуального кодексу України особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Частина друга статті 150 Господарського процесуального кодексу України встановляє вимоги до такої заяви. Так, згідно з пунктами 4 та 5 вказаної частини, у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, а також перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частина третя вказаної статті встановлює вимоги до обов`язкового складу додатків до заяви. Так, відповідно до пунктів 3 та 4 вказано частини, до заяви про видачу судового наказу додаються: копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Як вбачається з аналізу наведених норм законодавства, судовий наказ може бути видано за наявності відповідного договору, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, а також заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на виникнення або порушення його права грошової вимоги.

Під час розгляду заяви про видачу судового наказу, суд не розглядає справу по суті, не встановлює обставин справи та не здійснює оцінку доказів щодо їх змагальності та достовірності, проте відповідно до пунктів 1, 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Тобто, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Встановленню відсутності спору при розгляді справ в порядку наказного провадження слід надавати сутнісного, а не формального значення. Вимоги заявника повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнівів ні момент настання права вимоги, ні сума грошових коштів. Безспірність безумовно є і властивістю доказів, які надаються в наказному провадженні.

Так, із змісту заяви, поданої Комунальним підприємством Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія" слідує, що заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЛАДІУМ КОМФОРТ" заборгованість за договором № 1401 зі споживачем про надання послуг від 01.11.2021, а саме за послуги з постачання теплової енергії та гарячої води до об`єктів нежитлових приміщень у житловому будинку за адресою: м. Бровари, вул. Симона Петлюри, буд. 21-В.

Відповідно до пунктів 2.1, 2.2 Договору, плата за послуги складається з:

1) тарифів на послугу, визначеного відповідно до законодавства;

2) плати за абонентське обслуговування (надалі по тексту Договору - абонплата), граничний розмір якої визначається КМУ, підлягає сплаті Споживачем щомісячно, згідно рахунку Виконавця.

Розміри тарифів визначені в Додатку 4 до Договору, на дату укладення Договору.

Згідно із пунктами 4.1, 4.2 Договору, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Рахунки можуть надаватися Споживачу в електронному вигляді, в тому числі шляхом доступу до електронних систем обліку розрахунків або на електронну адресу Споживача.

Пунктом 4.3 Договору встановлено, що фактично надані послуги у відповідному місяці оформляються актом про надання послуг. Сторони домовились, що Споживач зобов`язаний направити представника для отримання рахунків та актів про надання послуг з 10 до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим. В іншому випадку рахунки та акти направляються на електронну адресу Споживача або, у випадку відсутності електронної, на юридичну адресу, зазначену в договорі, та вважаються отриманими Споживачем.

Споживач зобов`язаний протягом 5-ти днів з моменту отримання актів про надання послуг, повернути їх Виконавцю в належно оформленому вигляді, підписаному Споживачем. У випадку неповернення належно оформлених актів про надання послуг та відсутності письмових заперечень, послуги вважаються наданими та прийнятими Споживачем в повному обсязі в редакції Виконавця.

Таким чином, заявник за умовами договору № 1401 зі споживачем про надання послуг від 01.11.2021 має обов`язок щомісячного складання та надання боржнику рахунків і актів наданих послуг.

Водночас, судом встановлено, що заявником не надано до заяви належних доказів (актів наданих послуг та рахунків), які б підтверджували факт надання заявником послуг за спірним договором на суму 259 977,81 грн, що в свою чергу виключає безспірність заявленої вимоги.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (частини 1, 2 статті 73 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1, 3 статті 74 Господарського процесуального кодексу України).

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказуванн (частина перша статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини 1, 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України).

Отже, за висновком суду, до заяви про видачу судового наказу заявником не додано документів, що підтверджують факт надання заявником послуг та виникнення у боржника обов`язку щодо оплати відповідних послуг, а саме актів наданих послуг.

Відповідно до частин першої, другої статті 154 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 152 Господарського процесуального кодексу України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, господарський суд доходить висновку, що під час розгляду заяви Комунального підприємства Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія" у порядку наказного провадження не вбачається за можливе встановити факт отримання послуг боржником та порушення права грошової вимоги за договором № 1401 зі споживачем про надання послуг від 01.11.2021, а, отже, заява про видачу судового наказу подана з порушеннями вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України, через що у суду наявні підстави, відповідно до пункту 8 частини першої статті 152 Господарського процесуального кодексу України, для відмови Комунальному підприємству Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія" у видачі судового наказу.

При цьому, суд зазначає, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків (частина перша статті 153 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись статтями 148, 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Комунальному підприємству Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення із Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАЛЛАДІУМ КОМФОРТ" заборгованості у розмірі 259 977,81 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись із змістом судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Суддя Н.Г. Шевчук

Ухвалу підписано: 07.09.2023