ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023м. ДніпроСправа № 904/2445/23

за позовом Керівника Криворізької північної окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Глеюватської сільської ради, с. Глеювата, Криворізький район, Дніпропетровської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ", м. Дніпро

про визнання недійсними додаткових угод до договору про постачання електричної енергії та повернення коштів

Суддя Ярошенко В.І.

Секретар судового засідання Бублич А.В.

Представники:

прокурор: Трубіцина В.Д., службове посвідчення № 069925

від позивача: не з`явився;

від відповідача: Лаврищев В.В., адвокат.

ПРОЦЕДУРА

Керівник Криворізької північної окружної прокуратури в інтересах держави в особі: Глеюватської сільської ради звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" в якому просить:

- визнати недійсними додаткову угоду № 1 від 12.02.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 2 від 20.08.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 3 від 25.08.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 4 від 11.10.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 5 від 03.11.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 6 від 04.11.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 7 від 26.11.2021 до договору № від 12.02.2021, додаткову угоду № 8 від 29.11.2021 до договору № від 12.02.2021.

- стягнути з ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» на користь Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області безпідставно надмірно сплачені бюджетні кошти в сумі 322 980, 31 грн.

Ухвалою суду від 16.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 12.06.2023.

29.05.2023 від Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

06.06.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" надійшов відзив на позовну заяву.

12.06.2023 від Криворізької північної окружної прокуратури надійшла відповідь на відзив.

В підготовчому засіданні 12.06.2023 оголошено протокольну перерву до 12.07.2023.

10.07.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОВСЬКІ ЕНЕРГЕТИЧНІ ПОСЛУГИ" надійшли заперечення.

Ухвалою суду від 12.07.2023 підготовче засідання відкладено до 09.08.2023.

24.07.2023 від Криворізької північної окружної прокуратури надійшли письмові пояснення.

Ухвалою суду від 09.08.2023 закрито підготовче провадження. Справу призначено до розгляду в засіданні на 06.09.2023.

В судове засідання 06.09.2023 представник позивача не з`явився, раніше подав клопотання про розгляд справи без участі його представника.

В ході судового засідання 06.09.2023 розглянуто справу по суті, встановлено обставини справи та досліджено наявні у матеріалах справи докази.

В судовому засіданні 06.09.2023 у нарадчій кімнаті ухвалено судове рішення в порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України з оформленням вступної та резолютивної частин.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція прокурора

Прокурор, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що при укладанні додаткових угод до договору № від 12.02.2021 № 1 від 12.02.2021, № 2 від 20.08.2021, № 3 від 25.08.2021, № 4 від 11.10.2021, № 5 від 03.11.2021, № 6 від 04.11.2021, № 7 від 26.11.2021, № 8 від 29.11.2021сторонами порушені вимоги п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що не відповідає принципу максимальної економії бюджетних коштів.

Позиція позивача

Позивач підтримує заявлені позивачем вимоги.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву та запереченнях

Відповідач у відзиві заперечив проти задоволення позовних вимог за таких обставин.

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» зазначив, що чинне законодавство не наділяє органи прокуратури повноваженнями щодо нагляду за дотриманням законодавства у сфері закупівлі чи контролю процедури закупівлі.

Відповідач наполягає на тому, що саме Держаудитслужбі надається право на звернення до суду в інтересах держави у разі виявлення факту здійснення порушення законодавства у сфері закупівлі.

ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» вказало, що підставою збільшення ціни на електричну енергію було коливання ціни такого товару на ринку, що було обґрунтовано та документально підтверджено постачальником.

Відповідач зауважив, що при укладанні оспорюваних додаткових угод загальна сума (ціна) договору не збільшувалась. Також ціна за одиницю товару не була збільшена більш, як на 10%.

За таких обставин, відповідач наполягає на тому, що додаткові угоди №№ 1-8 були укладені із дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, за період з січня по листопад 2021 року (період укладання Додаткових угод) ціна по відношенню до ціни на РДН, з якою було підписано договір, зросла на 150, 3 %, при цьому Товариство підвищило ціну за період Договору загалом на 87, 6 %, тобто значно менше, ніж ціна зросла на ринку. Зміна ціни у кожній додатковій угоді була наслідком коливання ціни на РДН і мала на меті мінімізувати негативні наслідки цього процесу для кожної зі сторін договору.

Відповідач також звернув увагу, що велике коливання ціни на ринку електричної енергії було у серпні 2021 року, так ціни різко зросли через прийняття Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постанови від 30.07.2021 № 1227 «Про внесення зміни до постанови НКРЕКП від 08.04.2020 р № 766». Фактично цією постановою з 01.08.2021 було запроваджено новий максимальний рівень граничних цін. Ціни на ринку електричної енергії зросли в середньому на +/- 50 %. Постачальники та замовники опинились у складній ситуації: необхідно було укладати декілька поспіль додаткових угод або розірвати договір.

Позиція прокурора викладена у відповіді на відзив та поясненнях

Прокурор зазначає, що пунктом 10 статті 10 Закону "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" органу державного фінансового контролю надано право звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Отже, Державна аудиторська служба України не могла набути статусу позивача у даній справі через відсутність на момент звернення прокурора з указаним позовом виявлених під час контрольного заходу порушень, а тому прокурор правомірно не визначив її в якості позивача.

Щодо складових вартості електричної енергії, то прокурор стверджує, що в порушення вимог ст. 56 ЗУ «Про ринок електричної енергії» в договорі не була зазначена ціна електроенергії (як товару) та послуг, що надаються (передача, розподіл та послуги постачальника) та порушенням та прав Покупця (незазначення вартості цих складових ускладнювала розуміння, яка закупівельна вартість електроенергії закладається у ціну Договору, та як зміна (коливання) цієї складової впливатиме в подальшому на ціну за одиницю товару).

Згідно з п. 1.1 Комерційної пропозиції, ціна сформована з урахуванням регульованої ціни на послуги оператора системи передачі. Послуги з передачі електричної енергії закуповуються та оплачуються Постачальником, а їх вартість включається до ціни електричної енергії і оплачується Споживачем на рахунки Постачальника (п. 6.1 Комерційної пропозиції).

Оприлюднення регульованих цін в Інтернеті не є виконанням вимоги статті 56 Закону. Ціну електричної енергії як товару та ціну послуги з передачі електроенергії у Договорі не вказано, що є порушенням ст. 56 Закону України «Про ринок електричної енергії».

Прокурор також зазначає, що Закон України «Про публічні закупівлі» встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ст. 41 цього Закону, зокрема за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - збільшення ціни за одиницю товару пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку, при цьому не більше ніж на 10% та не збільшуючи загальну суму договору.

Вказана норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10 %.

Укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом так званого «каскадного» укладення додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку відповідача та укладення спірних угод у цьому випадку призвело до нівелювання результатів відкритих торгів.

Уклавши договір про постачання (закупівлю) електричної енергії від 12.02.2021 із Глеюватською сільською радою, ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» прийняло на себе зобов`язання постачати предмет поставки (електричну енергію) протягом усього періоду договору, тобто - до 31.12.2021 та підприємство усвідомлювало всі фінансові ризики такої підприємницької діяльності.

Водночас, відразу після укладення договору від 12.02.2021, відповідач почав ініціювати питання щодо збільшення договірної ціни з підстав коливання ціни на ринку товарів, вказане свідчить про наявність мети Постачальника не виконувати умови договору про закупівлю товарів.

Такі дії відповідача та Глеюватської сільської ради порушують принципи закупівель, встановлені ст. 3 Закону України «Про публічні закупівлі», такі як: принцип максимальної економії та ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

Як встановлено матеріалами справи, що Глеюватською сільською радою проведено відкриті торги щодо закупівлі «ДК 021:2015: 09310000-5 - «Електрична енергія».

Оголошення про проведення відкритих торгів оприлюднено в мережі Інтернет на веб-сайті «Prozorro» за № UA-2021-01-04-001450-с.

За результатом проведених торгів переможцем вказаного аукціону визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» (далі - ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги»).

12.02.2021 між Глеюватською сільською радою (далі позивач, споживач) та ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» (далі відповідач, постачальник) укладено договір за № на постачання 400 000 кВт/год на суму 1 175 000 грн.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, Постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Як визначено в пункті 1.3 Договору, очікуваний обсяг постачання електричної енергії на період 01.02.2021 - 31.12.2021р. становить 400 000 кВт*год.

Відповідно до пункту 4.1 Договору, споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що на дату укладення цього Договору становить 2,93750 грн., в т.ч. ПДВ - 0, 48958 грн.

Згідно з пунктом 4.3 Договору вартість електричної енергії за цим Договором визначається з урахуванням суми очікуваної вартості обсягів постачання електричної енергії протягом періоду, вказаного у пункті 1.3 цього Договору, та становить: 979 166, 67 грн (дев`ятсот сімдесят дев`ять тисяч сто шістдесят шість грн 67 коп), крім того ПДВ 195 833, 33 грн (сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот тридцять три грн 33 коп), всього з ПДВ - 1 175 000, 00 грн (один мільйон сто сімдесят п`ять тисяч грн. 00 коп.), у тому числі: кошти місцевого бюджету загальний фонд Один мільйон сто сімдесят п`ять грн враховуючи ПДВ сто дев`яносто п`ять тисяч вісімсот тридцять три грн 33 копійки.

Пунктом 12.3. Договору, визначено, що істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених ст. 41 і Закону України «Про публічні закупівлі»:

Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача.

Збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку.

Зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування.

Зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни.

У разі зміни регульованих цін (тарифів), які враховуються при розрахунку ціни на електричну енергію Постачальник здійснює коригування шляхом збільшення/зменшення відповідної регульованої складової з дати її введену, постанов НКРЕКП.

В подальшому, до Глеюватської сільської ради надійшли листи-пропозиції ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» № 46628/KRVP від 09.08.2021, № 46151/VDNP від 09.08.2021, № 46641/KRVP від 09.08.2021, № 46644/KRVP від 09.08.2021, № 57788/KRVP від 20.09.2021, № 63732/KRVP від 18.10.2021, № 63735/KRVP від 18.10.2021, № 68277/KRVP від 10.11.2021, № 71436/KRVP від 25.11.2021, з пропозицією щодо укладення додаткових угод до Договору, позаяк підвищилися закупівельні ціні на ринку електроенергії, у зв`язку з чим, згідно з п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» змушене підвищити ціни на постачання електроенергії.

За час дії договору позивачем та відповідачем до нього укладено ряд додаткових угод про зміну ціни, встановленої договором.

Додатковою угодою № 1 від 12.02.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 2, 69024 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 53805 грн, всього з ПДВ 3, 22829 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди з січня 2021 р.».

Додатковою угодою № 2 від 20.08.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 2, 95657 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 59131 грн, всього з ПДВ 3, 54788 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 01 серпня 2021 р.».

Додатковою угодою № 3 від 25.08.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 3, 24927 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 64985 грн, всього з ПДВ 3, 89913 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 05 серпня 2021 р.».

Додатковою угодою № 4 від 11.10.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 3, 43199 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 68640 грн, всього з ПДВ 4, 11839 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 01.09.2021 р.».

Додатковою угодою № 5 від 03.11.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 3, 77176 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 75435 грн, всього з ПДВ 4, 52611 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 01.10.2021 р.».

Додатковою угодою № 6 від 04.11.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 3, 90653 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 78131 грн, всього з ПДВ 4, 68784 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 06 жовтня 2021 р.».

Додатковою угодою № 7 від 26.11.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 4, 29328 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 85865 грн, всього з ПДВ 5, 15193 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 01 листопада 2021 р.».

Додатковою угодою № 8 від 29.11.2021 сторони погодили, що, у зв`язку із зміною ціни (коливанням ціни) на електричну енергію на ринку електричної енергії «На добу наперед» (РДН) за 1 кВт*год за даними ДП «Оператор ринку» останні дійшли згоди, що п. 4.1 та додаток 2 до договору про постачання (закупівлю) електричної енергії споживачу від « 12» лютого 2021 р № «Комерційна пропозиція «Тендерна - Ф» п. 1.1 доповнити абзацом наступного змісту:

«Споживач розраховується з Постачальником за електричну енергію за ціною, що становить 4, 59185 грн (без ПДВ), ПДВ - 0, 91840 грн, всього з ПДВ 5, 51022 грн.

Додаткова угода набирає чинності з дати її підписання, а її дія розповсюджується на розрахункові періоди 03 листопада 2021 р.».

Необхідність укладення додаткових угод до Договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни на ринку, на підтвердження ним надано:

- роздруківку, у якій зазначено, що на внутрішньодобовому ринку середньозважена ціна електричної енергії у період з 16.07.2021 по 31.07.2021 на ринку «на добу наперед» (РДН) становила 1, 63028 грн/МВт, без ПДВ (додаткова угода № 2);

- роздруківку, у якій зазначено, що на внутрішньодобовому ринку середньозважена ціна електричної енергії у період з 22.07.2021 по 05.08.2021 на ринку «на добу наперед» (РДН) становила 1, 80462 грн/МВт, без ПДВ (додаткова угода № 3);

- роздруківку, у якій зазначено, що на внутрішньодобовому ринку середньозважена ціна електричної енергії у період з 01.09.2021 по 10.09.2021 на ринку «на добу наперед» (РДН) становила 2, 21707 грн/МВт, без ПДВ (додаткова угода № 4);

- роздруківку, у якій зазначено, що на внутрішньодобовому ринку середньозважена ціна електричної енергії у період з 01.10.2021 по 05.10.2021 на ринку «на добу наперед» (РДН) становила 2,52950 грн/МВт, без ПДВ (додаткова угода № 5);

- роздруківку, у якій зазначено, що на внутрішньодобовому ринку середньозважена ціна електричної енергії у період з 06.10.2021 по 17.10.2021 на ринку «на добу наперед» (РДН) становила 2, 71252 грн/МВт, без ПДВ (додаткова угода № 6);

- роздруківку, у якій зазначено, що на внутрішньодобовому ринку середньозважена ціна електричної енергії у період з 01.11.2021 по 10.11.2021 на ринку «на добу наперед» (РДН) становила 3, 37495 грн/МВт, без ПДВ (додаткова угода № 7);

- лист, у якому зазначено, що на внутрішньодобовому ринку змінилась середньозважена ціна електричної енергії, на підтвердження чого ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» надають сайт за адресою у мережі Internet, (додаткова угода № 8).

Відповідно до даних, розміщених на офіційному сайті ДП «Оператор ринку» (https://www.oree.com.ua) середньозважені ціни без ПДВ на електроенергію ринку «на добу наперед» (РДН) у торговій зоні ОЕС (об`єднаної енергетичної системи) України та на внутрішньодобовому ринку ОЕС становили:

- січень 2021 року РДН - 1 462, 52 грн;

- лютий 2021 року РДН - 1 385, 64 грн;

- березень 2021 року РДН - 1 374, 25 грн;

- квітень 2021 року РДН - 1 450, 22 грн;

- травень 2021 року РДН - 1 018, 74 грн;

- червень 2021 року РДН- 1 425, 14 грн;

- липень 2021 року РДН - 1 444, 05 грн;

- серпень 2021 року РДН - 2 076, 95 грн;

- вересень 2021 року РДН - 2 230, 78 грн;

- жовтень 2021 року РДН - 2 793, 44 грн;

- листопад 2021 року РДН - 3 309, 65 грн;

- грудень 2021 року РДН- 3 160, 17 грн.

Прокурор стверджує, що основний договір укладено у лютому 2021 року, додаткова угода № 1 укладена в день укладання основного договору, а саме 12.02.2021, додаткова угода № 2 укладена у серпні та застосовується до правовідносин із 01.08.2021, тому для порівняння цін необхідно співставляти ціни у лютому та липні 2021 року.

Як прослідковується із даних Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР середньозважені ціни у липні 2021 є нижчими за лютий 2021 року.

Тобто, підстав для укладення додаткових угод №1 та № 2 не було, так як коливання цін на ринку електроенергії відбувалося в сторону зменшення.

На думку прокурора, надані ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» листи та розрахунки не підтверджують коливання ціни на електроенергію впродовж періоду з 12.02.2021 до 20.08.2021, 25.08.2021, 11.10.2021, 03.11.2021, 04.11.2021, 10.11.2021, 29.11.2021.

Прокурор стверджує, що відповідно до підписаних сторонами актів приймання-передачі Глеюватською сільською радою спожито 284 119 кВт/год. За результатами виконання вказаного правочину TOB «Квінтіс Пром 12» внаслідок укладення додаткових угод та збільшення внаслідок цього договірної ціни отримало 1 157 581, 01 грн.

За таких обставин, внаслідок неправомірного збільшення ціни на природний газ шляхом укладання спірних додаткових угод з порушенням законодавства мала місце Прокурор вважає, що вищевказані додаткові угоди, якими внесено зміни до основного Договору № про постачання (закупівлю) електричної енергії від 12.02.2021, підлягають визнанню недійсними, а зайво сплачені грошові кошти на їх виконання поверненню, що і стало причиною звернення позивача до суду.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо представництва прокурора

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При зверненні із цим позовом в інтересах держави в особі Глеюватської сільської ради Прокурор доводив у чому саме полягає бездіяльність уповноваженого органу - Глеюватської сільської ради, яка будучи обізнаною про порушення інтересів держави, за наявності відповідних повноважень, не вживала належних та ефективних заходів цивільно-правового характеру щодо поновлення права територіальної громади стосовно використання коштів місцевого бюджету.

При цьому, на переконання Прокурора, останнім встановлено виключний випадок для реалізації представницьких повноважень в інтересах держави та вжиті усі можливі заходи в межах Закону України "Про прокуратуру" для захисту майнових інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу. Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року № 4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 131-1 Конституції України передбачено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Саме приписами ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

До таких осіб норми процесуального закону відносять прокурора та визначають підстави участі цієї особи у господарській справі.

Так, відповідно до ст. 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу (ч. 4 ст.53 ГПК України).

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано ст. 23 Закону України "Про прокуратуру". Зазначена стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина 1). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина 3). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци 1-3 частини 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина 7).

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає компетентний орган.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідний компетентний орган. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва, прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абз. 1-3 ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру").

Оскільки повноваження органів влади, зокрема й щодо здійснення захисту законних інтересів держави, є законодавчо визначеними, суд згідно з принципом jura novit curia ("суд знає закони") під час розгляду справи має самостійно перевірити доводи сторін щодо наявності чи відсутності повноважень у компетентного органу здійснювати у спосіб, який обрав прокурор, захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах.

Однією з підстав для представництва, є бездіяльність компетентного органу, яку прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести.

У постанові Великої палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 містяться такі правові висновки стосовно представництва прокурором держави в суді: бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк; звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення; невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо; прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим; частина 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Водночас, необхідно відзначити, аби інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Виходячи з системного аналізу наведених правових норм та судової практики стосовно представництва прокурором держави в суді, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. При цьому, в кожному конкретному випадку прокурор при зверненні до суду з позовом повинен довести існування обставин порушення або загрози порушення інтересів держави.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 73 ГПК України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 74, 77 ГПК України).

Наявність бездіяльності компетентного органу повинна бути предметом самостійної оцінки суду в кожному випадку звернення Прокурора з позовом за конкретних фактичних обставин.

Як убачається з матеріалів справи, на виконання ч. ч. 3 - 5 ст. 53 ГПК України та ч. ч. 3, 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" Прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів держави.

Прокурор звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Глеюватської сільської ради з огляду на таке.

Відповідно ст. 142 Конституції України, ч. 3 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад.

Статтею 5 частиною 1 Бюджетного кодексу України передбачено, що бюджетна система України складається з державного бюджету та місцевих бюджетів.

Частиною 2 статті 5 Бюджетного кодексу України передбачено, що місцевими бюджетами є бюджет Автономної Республіки Крим, обласні, районні бюджети та бюджети місцевого самоврядування.

Згідно з ч. 5 ст. 64 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", видатки місцевого бюджету здійснюються із загального та спеціального фондів місцевого бюджету, відповідно до вимог Бюджетного кодексу України та закону про Державний бюджет України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, бюджетна система України ґрунтується на таких принципах: ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно з положеннями ст. 22 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів, що уповноважені на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань та здійснення видатків бюджету, зобов`язані ефективно та раціонально використовувати бюджетні кошти, чим сприяти недопущенню порушень інтересів держави у бюджетній сфері.

Згідно з ст. 26 Бюджетного кодексу України, контроль за дотриманням бюджетного законодавства спрямований на забезпечення ефективного і результативного управління бюджетними коштами та здійснюється на всіх стадіях бюджетного процесу його учасниками відповідно до цього Кодексу та іншого законодавства, а також забезпечує, зокрема, досягнення економії бюджетних коштів, їх цільового використання, ефективності і результативності в діяльності розпорядників бюджетних коштів, шляхом прийняття обґрунтованих управлінських рішень (пункт 3 частини 1 статті 26).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі № 469/1044/17 (п.38) зазначено, що за певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів. Аналогічну правову позицію викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2021 у справі № 917/341/19, від 02.02.2021 у справі № 922/1795/19, від 07.04.2021 у справі № 917/273/20.

Окружною прокуратурою листами від 09.02.2023 за № 04/58-1009вих-23, від 20.02.2023 № 04/58-1205вих-23 повідомлено Глеюватську сільську раду про встановлені порушення вимог чинного законодавства, а також висловлено прохання про надання інформації з приводу того, чи вживатиме сільська рада заходи до усунення порушень.

Глеюватська сільська рада у листах від 10.02.2023 №9/2.13-212 та від 03.03.2023 №9/2.13-324 зазначила, що заходи судово-претензійного характеру не здійснювались у зв`язку із неможливістю сплати судового збору.

За таких обставин, прокурором при зверненні до суду з цим позовом було дотримано порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Порушення ж інтересів держави у даному випадку полягає у неправомірній надлишковій переплаті бюджетних коштів за послуги, що були надані. Це, вочевидь, порушує інтереси держави в особі територіальної громади. Як було зазначено вище, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору.

А отже, в даному випадку наявні підстави для звернення прокурора до суду за даним позовом в інтересах держави в особі Лозуватської сільської ради.

Щодо визнання недійсними додаткових угод

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 20 Господарського кодексу України (далі - ГК України) визнання правочину недійсним є способом захисту цивільних прав та інтересів. Частина 2 ст. 20 Господарського кодексу України серед способів захисту визначає визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

За приписами статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; правочин може вчинятися усно або в письмовій формі.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов`язання, що не відповідає вимогам закону, може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

При цьому якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При цьому суд виходить з того, що вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Стаття 627 Цивільного кодексу України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України, договір вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов (предмету, визначених законом необхідних умов для договорів даного виду та визначених за заявою сторін умов).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з приписами ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Одночасно, правові та економічні засади закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначає Закон України "Про публічні закупівлі".

Метою вказаного Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

У статті 1 Закону України "Про публічні закупівлі" зазначено, що договір про закупівлю - це господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару.

Договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Частиною 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Пунктом 12.3 договору встановлено, що визначено, що істотні умови цього Договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань Сторонами у повному обсязі, крім випадків передбачених ст. 41 і Закону України «Про публічні закупівлі»: Зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Споживача. Збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, шо така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії. Покращення якості предмета закупівлі, за умови що таке покращення не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Продовження строку дії договору про закупівлю та строку виконання зобов`язань щодо передачі товару, виконання робіт, надання послуг у разі виникнення документально підтверджених об`єктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі обставин непереборної сили, затримки фінансування витрат замовника, за умови що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю. Погодження зміни ціни в договорі про закупівлю в бік зменшення (без зміни кількості (обсягу) та якості товарів, робіт і послуг), у тому числі у разі коливання ціни товару на ринку. Зміни ціни в договорі про закупівлю у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування - пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг з оподаткування. Зміни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу споживчих цін, зміни курсу іноземної валюти, зміни біржових котирувань або показників Platts, ARGUS регульованих цін (тарифів) і нормативів, що застосовуються в договорі про закупівлю, у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни. У разі зміни регульованих цін (тарифів), які враховуються при розрахунку ціни на електричну енергію Постачальник здійснює коригування шляхом збільшення/зменшення відповідної регульованої складової з дати її введену, постанов НКРЕКП.

Таким чином, дозволяється збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшення ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі.

Законом України "Про публічні закупівлі" визначено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Так, у абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

У відповідності до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

В частині першій ст. 175 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ст. 185 Господарського кодексу України до укладення господарських договорів на біржах, оптових ярмарках, публічних торгах застосовуються загальні правила укладення договорів на основі вільного волевиявлення, з урахуванням нормативно-правових актів, якими регулюється діяльність відповідних бірж, ярмарків та публічних торгів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

Положеннями ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 632 Цивільного кодексу України зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, установлених договором або законом. Зміна ціни в договорі після виконання не допускається.

За положеннями п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, зокрема збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю/внесення змін до такого договору щодо збільшення ціни за одиницю товару. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, природного газу та електричної енергії.

В абзаці 2 частини 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених частиною 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Отже, зміна істотних умов договору про закупівлю (збільшення ціни за одиницю товару) є правомірною виключно за таких умов: відбувається за згодою сторін; порядок зміни умов договору має бути визначений самим договором (відповідно до проекту, який входив до тендерної документації); підстава збільшення - коливання ціни такого товару на ринку (обґрунтоване і документально підтверджене постачальником); ціна за одиницю товару може збільшуватися не більше ніж на 10%; загальна сума (ціна) договору не повинна збільшуватися (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 15.06.2022 року у справі № 924/674/21).

При цьому метою закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

Так, ст. 652 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов`язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Через зміну істотних обставин договір може бути змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19 висловив правову позицію, що передбачена законодавством про публічні закупівлі норма застосовується, якщо відбувається значне коливання (зростання) ціни на ринку, яке робить для однієї сторони договору його виконання вочевидь невигідним, збитковим. Для того, щоб за таких обставин не був розірваний вже укладений договір і щоб не проводити новий тендер, закон дає можливість збільшити ціну, але не більше як на 10%. Інше тлумачення відповідної норми Закону "Про публічні закупівлі" нівелює, знецінює, робить непрозорою процедуру відкритих торгів. Обмеження 10% застосовується як максимальний ліміт щодо зміни ціни, визначену в договорі, незалежно від того, як часто відбуваються такі зміни (кількість підписаних додаткових угод).

Таким чином, у залежності від коливання ціни товару на ринку сторони протягом дії договору про закупівлю можуть вносити зміни декілька разів в частині ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку.

Водночас, внесення таких змін до договору про закупівлю повинно бути обґрунтованим та документально підтвердженим.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди.

При цьому існування обставин, які є підставою для зміни ціни товару, повинні бути доведені належними та допустимими доказами та такі коливання ціни товару на ринку повинні бути наявні саме на момент внесення таких змін.

Суд зазначає, що чинне законодавство про публічні закупівлі не визначає, які органи, установи чи організації мають право надавати інформацію щодо коливання цін на ринку і які документи можуть підтверджувати таке коливання.

Разом з тим, судом враховується, що у документах, які видає компетентна організація, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціни на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто наявності коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо (правова позиція Верховного Суду, викладена у постанові від 13.10.2020 року у справі № 912/1580/18).

В обґрунтування необхідності підвищення ціни за одиницю товару відповідач надав позивачу роздруківки з веб-сайту ДП Оператор ринку з даними про зміну оптових цін на РДН за підсумками відповідного періоду.

Надаючи оцінку змісту надану до суду інформації про зміну оптових цін на РДН слід зазначити про таке.

Згідно з п. 1.1 Комерційної пропозиції, ціна сформована з урахуванням регульованих цін на послуги оператора системи передачі та оператора систем розподілу. Послуги з передачі та розподілу електричної енергії закуповуються та оплачуються Постачальником, а їх вартість включається до ціни електричної енергії і оплачується Споживачем на рахунки постачальника (п. 6.1. Комерційної пропозиції).

Згідно з ч. 7 ст. 56 Закону «Про ринок електричної енергії», у договорі постачання електричної енергії споживачу визначаються, зокрема: перелік послуг, що надаються електропостачальником; ціна електричної енергії та послуг, що надаються.

Таким чином, до ціни за КВт*год за договором (Цдог) - 2, 44790 грн за КВт*год без ПДВ входили:

- закупівельна ціна електричної енергії як товару, за якою постачальник закуповував її на певному сегменті ринку (Цзак);

- послуги з передачі електроенергії (ціна встановлена НКРЕКП) (Цпер);

- послуги з розподілу електроенергії (ціна встановлена НКРЕКП) (Црозп);

- послуги постачальника, тариф на які він встановив самостійно (Цпост).

Вказана структура ціни для споживача наведена і в листі НКРЕКП № 8312/13.1/7-19 від 08.08.2019.

Слід зауважити, що вартість кожної зі складових ціни за 1 КВт*год електричної енергії в договорі не вказана.

Разом з цим, відповідно до вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», постачальник мав право збільшувати ціну за одиницю товару лише пропорційно до збільшення закупівельної ціни електричної енергії як товару на певному сегменті ринку (Цзак). Вартість додаткових послуг, які включені відповідачем в загальну ціну одиниці електричної енергії, що поставляється за договором (Цпер, Црозп, Цпост), відповідно до вимог чинного законодавства бути збільшена не може.

За твердженням Постачальника, при формуванні ціни він закладав закупівельну вартість - прогнозований середньозважений показник вартості електроенергії на РДН, який склався з 05.01.2021 по 15.01.2021 1, 33981 грн за кВт*год без ПДВ.

Однак, як було вказано вище, спірними додатковими угодами було збільшено ціну електричної енергії за 1 кВт*год до 5, 51022 грн з ПДВ.

З урахуванням положень додаткової угоди № 1, Цзак фактично склала 3, 22829 грн з ПДВ. Разом з цим, як вбачається з відомостей ДП «Оператор ринку», середньозважені ціни на РДН (ОЕС України) становили:

- січень 2021 року РДН - 1 462, 52 грн/МВт.год без ПДВ;

- лютий 2021 року РДН - 1 385, 64 грн/МВт.год без ПДВ;

- березень 2021 року РДН - 1 374, 25 грн/МВт.год без ПДВ;

- квітень 2021 року РДН - 1 450, 22 грн/МВт.год без ПДВ;

- травень 2021 року РДН - 1 018, 74 грн/МВт.год без ПДВ;

- червень 2021 року РДН- 1 425, 14 грн/МВт.год без ПДВ;

- липень 2021 року РДН - 1 444, 05 грн/МВт.год без ПДВ;

- серпень 2021 року РДН - 2 076, 95 грн/МВт.год без ПДВ;

- вересень 2021 року РДН - 2 230, 78 грн/МВт.год без ПДВ;

- жовтень 2021 року РДН - 2 793, 44 грн/МВт.год без ПДВ;

- листопад 2021 року РДН - 3 309, 65 грн/МВт.год без ПДВ;

- грудень 2021 року РДН- 3 160, 17 грн/МВт.год без ПДВ.

Як прослідковується із даних Звітів про результати роботи РДН/ВДР та про діяльність ОР середньозважені ціни у липні 2021 є нижчими за лютий 2021 року.

Тобто, середньозважені ціни на ринку в цілому були значно нижчими, ніж на РДН, який є лише одним з його сегментів.

За таких обставин, саме надані відповідачем роздруківки з веб-сайту ДП «Оператор ринку» з даними про зміну оптових цін на РДН за підсумками відповідного періоду не є належними та допустимими доказами на підтвердження факту коливання ціни на товар у сторону збільшення у спірний період.

Одночасно постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції) (правова позиція викладена Верховним Судому складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19).

При цьому судом враховується, що будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

З іншого боку, будь-який покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки (позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 13.07.2021 року у справі № 927/550/20).

Так, позивач, який мав беззаперечне право на отримання електричної енергії за ціною, визначеною в укладеному між сторонами договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо збільшення ціни товару підписав оспорені додаткові угоди, внаслідок чого ціна за одиницю товару збільшилась, а обсяг поставки, що передбачався за договором, фактично, зменшився.

Крім того, збільшення ціни електричної енергії у додаткових угодах по відношенню до погодженої у договорі ціни здійснено з порушенням ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема п. 2 ч. 5 ст. 41 цього Закону, яким встановлена не лише вимога пропорційного збільшення ціни за одиницю товару по відношенню до збільшення ціни товару на ринку, а й 10-відсоткове обмеження такого збільшення.

Водночас, метою регулювання, передбаченого статтею 41 Закону України "Про публічні закупівлі", а саме закріплення можливості сторін змінити умови укладеного договору шляхом збільшення ціни за одиницю товару до 10% є запобігання ситуаціям, коли внаслідок істотної зміни обставин укладений договір стає вочевидь невигідним для постачальника.

З огляду на викладене, обставини справи можуть свідчити про те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги", бажаючи перемогти у відкритих торгах, могло навмисно занизити пропоновану ціну електричної енергії. А після укладення договору збільшити ціну шляхом укладення додаткових угод.

Відповідач не міг не розуміти особливості функціонування ринку електричної енергії (тобто постійне коливання цін на електричну енергію, їх сезонне зростання-падіння були прогнозованими).

А отже, дії відповідача з короткочасного, послідовного та необґрунтованого, в порівнянні з первісною ціною, встановленою у договорі, можуть бути кваліфіковані як недобросовісні.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі" закупівлі здійснюються за принципом 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2019 року у справі № 915/1868/18 наголосив, що можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Отже, відповідачем не підтверджено правомірності дій щодо зміни істотних умов договору про закупівлю після його підписання та до виконання сторонами в повному обсязі. За таких обставин зміна ціни згідно з оспорюваними додатковими угодами є безпідставною, суперечить принципам максимальної економії та ефективності, встановлених ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі", з огляду на що суд доходить висновку про наявність підстав для визнання оспорених додаткових угод недійсними відповідно до ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Щодо стягнення

Положеннями ст. 669 Цивільного кодексу України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Отже, обов`язок з повернення грошової суми, сплаченої за кількість товару, який не був поставлений позивачу, врегульований нормами глави 54 ЦК України "Купівля-продаж". Правова позиція щодо застосування наведених правових норм у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 18.06.2021 року у справі № 927/491/19.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з актами за період з січня 2021 року по січень 2022 року відповідач поставив електричну енергію позивачу загальним обсягом 284 119 кВт/год на загальну суму 1 157 581, 01 грн, які повністю оплачені Комунальним некомерційним підприємством «Збаразька центральна лікарня» Збаразької міської ради.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З висновку суду про недійсність додаткових угод та вищенаведених положень законодавства слідує, що зобов`язання сторін регулювалися умовами основного договору.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, враховуючи наведене, загальна вартість отриманої відповідачем електроенергії в кількості 284 119 кВт/год становить 834 599, 57 грн. Відтак, решта коштів в сумі 322 981, 44 грн позивачем сплачена за товар, поставка якого відповідачем не здійснена підлягає поверненню Глеюватській сільській раді.

Доказів повернення вказаних коштів матеріали справи не містять.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору у сумі 26 316, 70 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати додаткову угоду № 1 від 12.02.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 2 від 12.08.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 3 від 25.08.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 4 від 11.10.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 5 від 03.11.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 6 від 04.11.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 7 від 26.11.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Визнати додаткову угоду № 8 від 29.11.2021 до договору № від 12.02.2021 про постачання (закупівлю) електричної енергії, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дніпровські енергетичні послуги» та Глеюватською сільською радою недійсною.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. В. Моссаковського, буд. 7; ідентифікаційний код 42082379) на користь Глеюватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області (53001, Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Глеюватка, вул. Шевченка, буд. 65; ідентифікаційний код 04339824) безпідставно надмірно сплачені бюджеті кошти в сумі 322 980, 31 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпровські енергетичні послуги" (49044, м. Дніпро, вул. В. Моссаковського, буд. 7; ідентифікаційний код 42082379) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (49044, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 38; ідентифікаційний код 02909938) витрати зі сплати судового збору 26 316, 70 грн.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 07.09.2023

Суддя В.І. Ярошенко