ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2023 Справа № 904/2856/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Кеся Н.Б.

за позовом Синельниківської окружної прокуратури, м.Синельникове Дніпропетровська область в інтересах держави в особі: Державної служби України з безпеки на транспорті, м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАК СЕРВІС", смт Васильківка Синельниківський район Дніпропетровська область

про стягнення 11082,00 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались

СУД ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Синельниківська окружна прокуратура в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті 02.06.2023 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАК СЕРВІС" (далі-Відповідач), в якому просить суд:

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАК СЕРВІС», , юридична адреса: 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище міського типу Васильківка, вул. Спортивна, буд. 32-А, кв. 5, на користь Державного бюджету України в особі ГУ Державної казначейської служби в Україні: р/р UА0004191 ГУК у Дніпропетровській області в Новомосковському районі, , код бюджетної класифікації (призначення платежу): 22160100; плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 11 082 грн 48 коп.;

стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОТРАК СЕРВІС» , юридична адреса: 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище міського типу Васильківка, вул.Спортивна, буд. 32-А, кв. 5, на користь держави в особі Дніпропетровської обласної прокуратури, код ЄДРПОУ 02909938 р/р UА 0000291, в ДКСУ м. Київ код 37989269 судовий збір у розмірі 2147 грн. 20 коп.;

про день слухання справи повідомити сторони, Дніпропетровську обласну прокуратуру та Синельниківську окружну прокуратуру Дніпропетровської області.

В обґрунтування позову прокуратура посилається на те, що відповідно до графіку рейдових перевірок, затвердженого начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Бичковим В. у період з 12.04.2021 по 18.04.2021 уповноваженими особами Управління за направленням на перевірку № 014403 від 09.04.2021 здійснено рейдові перевірки на автомобільних дорогах області, в т.ч. Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо дотримання Закону України «Про автомобільний транспорт», Постанов КМУ № 1567 від 08.11.2006, № 176 від 18.02.1997. Уповноваженою особою Управління в ході здійснення контролю «рейдової перевірки» 16.04.2021 на автомобільній ділянці « 158 км» автомобільної дороги М-29»Харків - Красноград - Перещепине - /М-18/» зупинено автомобіль під керуванням водія- ОСОБА_1 , марки «МАN» моделі «ТGS 28.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «АГРОТРАК СЕРВІС», з причтом марки «WIELTON» моделі «РS3», державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 також належить ТОВ «АГРОТРАК СЕРВІС», юридична адреса: Дніпропетровська область, Васильківський район, смт.Васильківка, пров. Лісний, буд. 2-А, вид вантажу - подільний вантаж - мучка просяна. За результатами перевірки було складено акт №278616 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 16.04.2021, яким зафіксоване порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», згідно якого нараховано 331,20 євро.

2. Процесуальні питання, вирішені судом

06.06.2023 року ухвалою суд позовну заяву залишив без руху для усунення недоліків.

У зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, 13.06.2023 ухвалою суд позов прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Відповідач заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та без виклику сторін не подав.

Ухвала суду від 13.06.2023 була отримана Відповідачем 20.06.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (арк.с. 84).

З огляду на наведене, суд вважає, що Відповідач вважається повідомленим про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, оскільки судом було виконано всі покладені на нього обов`язки з повідомлення про розгляд справи.

3. Позиції інших учасників справи

Заперечення проти позову від Відповідача не надійшли.

4. Обставини, встановлені судом під час розгляду справи по суті

Відповідно до графіку рейдових перевірок, затвердженого начальником Придніпровського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки Бичковим В. у період з 12.04.2021 по 18.04.2021 (арк.с. 14) уповноваженими особами Управління за направленням на перевірку №014403 від 09.04.2021 здійснено рейдові перевірки на автомобільних дорогах області, в т.ч. Новомосковському районі Дніпропетровської області щодо дотримання Закону України «Про автомобільний транспорт», Постанов КМУ №1567 від 08.11.2006, №176 від 18.02.1997.

Так, уповноваженою особою Управління в ході здійснення контролю «рейдової перевірки» 16.04.2021 на автомобільній ділянці « 158 км» автомобільної дороги М-29»Харків - Красноград - Перещепине - /М-18/» зупинено автомобіль під керуванням водія - ОСОБА_1 , марки «МАN» моделі «ТGS 28.440», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ТОВ «АГРОТРАК СЕРВІС», з причіпом марки «WIELTON» моделі «РS3», державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 також належить ТОВ «АГРОТРАК СЕРВІС», юридична адреса: Дніпропетровська область, Васильківський район, смт Васильківка, пров. Лісний, буд. 2-А, вид вантажу - подільний вантаж: мучка просяна.

За результатами перевірки встановлено перевищення автомобілем нормативно допустимої повної маси транспортного засобу. Поряд з цим, габаритно-ваговий контроль проводився на автомобільній ділянці « 158 км» автомобільної дороги М-29 «Харків - Красноград - Перещепине - /М-18/», маршрут автомобіля Відповідача становив із м. Харків до м. Херсон загальною протяжністю дороги 552 км. На місці контролю водієм транспортний засіб до нормативно допустимої повної маси приведено не було.

Також за результатами перевірки було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №278618 від 16.04.2021 (арк.с. 15), яким зафіксовано надання ТОВ «АГРОТРАК СЕРВІС» послуг по перевезенню вантажу (мучка просяна), відправник -ТОВ «Олімп», одержувач - не зазначено, з перевищенням вагових параметрів, а саме маса автомобіля з вантажем становить 44,47 тонн при нормі 40 тонн, без дозволу який дає право на рух автомобільними дорогами України, чим порушено вимоги ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

акт №039851 від 16.04.2021 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів (зв.арк.с. 15). Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів водієм Хапило І.В. не підписано, про що зазначено у згаданому акті перевірки.

Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАК СЕРВІС" нарахована плата за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування Відповідачу на загальну суму 331,20 євро, що еквівалентно 11082,48 грн (курс НБУ станом на 16.04.2021 за 1 євро = 33,4616), про що складено розрахунок №039851 від 16.04.2021 року плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування (арк.с. 16).

Таким чином, сума 331,20 євро станом на 16.04.2021 року еквівалентна 11082,48 грн.

19.04.2021 за №28240/3.1/24-21 Відділом на адресу Відповідача направлено листом повідомлення про необхідність внесення плати за проїзд до якого додано акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №039851, розрахунок №039851 від 16.04.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування. З метою погашення відповідачем заборгованості відділом державного нагляду (контролю) на адресу перевізника повторно скеровувався лист №21561/23/24-22 від 21.07.2022, який перевізником отримано 03.09.2022 (зв.арк.с. 18).

Незважаючи на те, що відповідно до п.31 Порядку перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки, за інформацією наявною у Відділі у зазначений вище термін ТОВ «АГРОТРАК СЕРВІС» дані кошти добровільно не сплачено, що підтверджується листами Управління за №6687/3.1/23-21 від 15.12.2021, № 12060/83.1/23-22 від 07.06.2022 та №1092/23/23-23 від 13.03.2023 та листом Державної Служби України з безпеки на транспорті №8777/6.3/15-21 від 29.12.2021 та №2364/5.5.1/15-23 від 21.03.2023.

Визначена контролюючим органом плата за проїзд, що несплачена перевізником добровільно у встановлені строки, набуває статусу заборгованості перед Державним бюджетом України, а її несплата у встановлені строки суттєво порушує інтереси держави.

Згідно з п. 41 Порядку дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Однак результати габаритно-вагового контролю Відповідачем не оскаржені.

Крім того, у зв`язку з порушенням ТОВ «Агротрак Сервіс» вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» Придніпровським міжрегіональним Управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №282798 від 10.06.2021 у сумі 17 000,00 грн (зв.арк.с. 21).

Вказані кошти сплачено відповідачем, що підтверджено постановою про закінчення виконавчого провадження №67015856 від 22.12.2021 (арк.с. 24).

Під час розгляду справи Відповідач доказів погашення заборгованості не надав.

5. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при прийнятті рішення

5.1. Щодо наявності підстав для звернення прокурора до суду.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України визначено, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, визначеним законом.

Відповідно до статті 53 ГПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду із позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до абзаців першого-третього частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру" (надалі - Закон) наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи його законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону, прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Отже прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

При цьому захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

У рішенні від 08.04.1999 №3-рп/99 Конституційний Суд України визначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (постанова Верховного Суду від 06.05.2021 у справі № 902/594/20).

Оскільки "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Листом за №04/65-147 вих-23 від 18.05.2023 (арк.с. 53) скерованим в порядку ст.23 Закону України "Про прокуратуру", Синельниківська окружна прокуратура повідомила Державну службу України з безпеки на транспорті про встановлені порушення інтересів держави внаслідок ненадходження до державного бюджету коштів у вигляді плати за проїзд дорогами загального користування великоваговими та великогабаритними транспортними засобами, що в свою чергу становить загрозу своєчасного та повного фінансування Державної цільової економічної програми розвитку автомобільних доріг загального користування, метою якої є забезпечення ефективного функціонування та розвитку мережі автомобільних доріг загального користування, будівництва, реконструкції та проведення ремонту автомобільних доріг.

Однак Державна служба України з безпеки на транспорті до цього часу відповідні заходи на захист інтересів держави не вжила.

З урахуванням встановлених обставин справи суд дійшов висновку, що прокурором дотримано встановленого законом порядку представництва в суді, правильно та обґрунтовано заявлено позов в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті.

5.2. Щодо спору по суті.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт", відповідно до частини дванадцятої статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини перша та четверта статті 48 Закон України "Про автомобільний транспорт" передбачають, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожний рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого поcтановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", пунктом 3 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Згідно з підпунктом 3 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", великовагові та великогабаритні транспортні засоби це транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від10.10.2001 №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Згідно з пунктом 21 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 % подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Також пунктами 26, 27 зазначеного Порядку передбачено, що кошти, стягнені за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, спрямовуються в установленому порядку до державного бюджету в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку. Відповідно до пункту 28 цього Порядку плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Методику розрахунку плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту визначено пунктом 30 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", відповідно до якого плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою: П = (Рзм + Рнв + Рг) х В, де П - розмір плати за проїзд; Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 км проїзду; Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 км проїзду; Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 км проїзду; В - відстань перевезення, км. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 м.

Відповідно до пункту 31-1 вищевказаного Порядку, якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру: до 10 % - у подвійному розмірі; на 10 - 40 % - у потрійному розмірі; більше як на 40 % - у п`ятикратному розмірі. У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням. Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Отже, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру плату за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу має вносити саме перевізник.

Згідно зі статтями 1, 33 Закону України "Про автомобільний транспорт" автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Автомобільним перевізником, що здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, є суб`єкт господарювання, який відповідно до законодавства надає послугу згідно з договором про перевезення вантажу транспортним засобом, що використовується на законних підставах.

У розділі 1 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, перевізником визначено фізичну або юридичну особу - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.

Отже, матеріали справи містять усі передбачені Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", документи, зокрема акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №039851 та розрахунок №039851 від 16.04.2021 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, у зв`язку з виявленням під час габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам і правилам перевезення вантажу Відповідачем.

Розмір плати за проїзд визначено Позивачем відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні та відповідно до Ставок плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, однак цих коштів Відповідач у встановлений строк не сплатив.

Згідно з частиною третьою статті 5 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники правовідносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, дотримуючись вимог законодавства. Відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами (стаття 7 ГК України).

Учасники правовідносин у сфері господарювання несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання (частини перша та друга статті 216 ГК України).

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

За частиною першої статті 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до частин другої та третьої статті 225 ГК України законом щодо окремих видів господарських зобов`язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов`язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків.

Пунктами 37, 41 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 №879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування", визначено, що учасники відносин у сфері габаритно-вагового контролю несуть відповідальність згідно із законодавством, а дії або бездіяльність учасників відносин у сфері габаритно-вагового контролю можуть бути оскаржені в установленому порядку.

Зміст і призначення закріпленої у зазначеного Порядку плати за проїзд великоваговим транспортним засобом полягає у відшкодуванні матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Разом з тим Відповідачем не було надано жодних доказів на спростування факту перевищення нормативно-вагових параметрів транспортним засобом за обставинами справи. Відповідачем не надано також доказів оскарження в установленому порядку дій Позивача щодо фіксування правопорушення та нарахування стягуваної суми збитків.

6. Висновки господарського суду за результатами вирішення спору

Враховуючи наведені норми чинного законодавства, а також встановлений судом факт перевищення транспортним засобом Відповідача встановлених вагових обмежень, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

За результатами вирішення спору судові витрати щодо судового збору у справі покладаються на Відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов Синельниківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної служби України з безпеки на транспорті до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАК СЕРВІС" задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАК СЕРВІС" (, юридична адреса: 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище міського типу Васильківка, вул. Спортивна, буд. 32-А, кв. 5) на користь Державного бюджету України в особі ГУ Державної казначейської служби в Україні: р/р UА0004191 ГУК у Дніпропетровській області в Новомосковському районі, , код бюджетної класифікації (призначення платежу): 22160100; плата за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні у сумі 11 082 грн 48 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОТРАК СЕРВІС" (, юридична адреса: 52600, Дніпропетровська область, Васильківський район, селище міського типу Васильківка, вул. Спортивна, буд. 32-А, кв. 5) на користь Дніпропетровської обласної прокуратури (реквізити отримувача: 49044, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 38, МФО 820172, р/р UА0000291 в ДКСУ в м.Київ код за , код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 2147,20 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 11.09.2023

Суддя Н.Б. Кеся