УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

м. Київ

13.09.2023Справа № 910/13747/23

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411)

Про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заборгованості у розмірі 38 671, 81 грн

Суддя Бондаренко - Легких Г. П.

Без виклику представників сторін.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про видачу судового наказу за вимогою до боржника - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 38 671, 81 грн за Договором №299145-КС-002 від 15.08.2021 про надання кредиту 15.08.2021.

Подана заява обґрунтована тим, що у боржника наявна заборгованість, що складається з суми прострочених платежів по тілу кредиту - 17427, 81 грн та суми прострочених платежів по процентах - 21244, 00 грн.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, суд дійшов до висновку про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань міститься інформація про припинення суб`єкта господарювання - фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) дата запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця - 13.09.2021, підстава: власне рішення.

Приписами ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Виходячи з вищенаведеного, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 втратив статус підприємця з 13.09.2021, однак, із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження заявник звернувся до Господарського суду міста Києва - 30.08.2023, тобто після припинення підприємницької діяльності боржника.

Законом України від 03.10.2017 N 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, внесено зміни до ГПК України. Відповідно до вказаних змін, з 15 грудня 2017 року господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05 червня 2018 року у справі N 338/180/17).

Разом з тим, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Як зазначено вище, аналогічні норми містяться в ч. 3 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час, суд зауважує, що у даному випадку заявник звернувся із заявою до суб`єкта господарювання (підприємця), який припинив свою господарську діяльність, в порядку наказного провадження, а не у порядку позовного провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 150 Господарського процесуального кодексу України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Згідно частини 3 статті 27 Господарського процесуального кодексу України - для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Згідно Відповіді №217818 від 07.09.2023, що надана на запит судді Бондаренко-Легких Г. П. з Єдиного державного демографічного реєстру, адресою реєстрації фізичної особи ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 . Проте, в даному випадку, заявник помилково зазначив про наявність у боржника статусу фізичної особи-підприємця.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

З урахуванням вище встановленого заява Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" про видачу судового наказу подана з порушенням приписів вимог статті 150 Господарського процесуального кодексу України та з огляду на пред`явлення вимог до фізичної особи, що втратила статус фізичної особи-підприємця така заява не може бути розглянута в порядку наказного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України).

При цьому, суд роз`яснює заявнику, що відмова у видачі судового наказу в наказному провадженні не перешкоджає зверненню до господарського суду з позовом у загальному порядку.

Керуючись статтями 147, 150, 152, 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у видачі судового наказу за вимогою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 38 671, 81 грн.

2. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 253 - 259 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких