ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 Справа № 914/1460/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Запотічняк О.Д.

за участю секретаря судового засідання Яремко В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження справу

за позовом: Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), АДРЕСА_1

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Тексол», с. Добрівляни, Львівська обл.,

про: стягнення 1 278 997,53 грн

за участю представників сторін:

від позивача: Гурчак Р.В.;

від відповідача: Овдієнко В.С.;

Хід розгляду справи.

Окрема комендатура охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) звернулась до Господарського суду Львівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тексол» про стягнення 1 278 997,53 грн.

Ухвалою від 10.05.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 13.06.2023.

30.05.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (Вх. № 13501/23).

Ухвалами від 13.06.2023, 27.06.2023 суд відкладав розгляд справи на 27.06.2023 та 06.07.2023 відповідно.

14.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив (Вх. № 14841/23).

05.07.2023 на адресу суду надійшли заперечення на відповідь на відзив (Вх. № 16703/23).

Ухвалою від 06.07.2023 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив розгляд справи по суті на 25.07.2023.

24.07.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання про долучення доказів (Вх. № 18162/23).

В судовому засіданні 25.07.2023 судом оголошено перерву до 29.08.2023.

В судове засідання 29.08.2023 з`явився представник позивача надав пояснення по суті спору, просив позовні вимоги задоволити. Представник відповідача з`явилась в режимі відеоконференції, проти позовних вимог заперечила.

Беручи до уваги предмет та підстави позову у даній справі, закінчення процесуальних строків, суд дійшов до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

В судовому засіданні 29.08.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція позивача.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що між сторонами укладено договір №561-22(ЦЗ) від 06.10.2022 року на закупівлю костюмів маскувальних зимових, за умовами якого Постачальник зобов`язувався у 2022 році поставити Замовнику товари на суму 23 175 000,00 грн в термін не пізніше 20.11.2022 року, у разі продовження строку дії правового режиму воєнного стану не пізніше 12.12.2022 року.

Відповідно до Актів № 34 приймання-передавання товару від 11.11.2022 року здійснена поставка на суму 587 100,00 грн, №163 від 27.12.2022 року на суму - 231 750,00 грн та №164 від 27.12.2022 року на суму 2 734 650,00 грн.

Відтак, внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором, позивач на підставі п. 7.2, 7.7. Договору нарахував відповідачу 988 235,04 грн пені, 250 798,19 грн інфляційних втрат та 39 964,30 грн 3 % річних.

Правова позиція відповідача.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що внаслідок ракетних обстрілів, якими було знищено та пошкоджено об`єкти енергетичної інфраструктури, зокрема, у Львівській, Харківській та Сумській областях, що в свою чергу призвело до тривалої відсутності електроенергії і перешкоджало веденню господарської діяльності ТОВ «ТЕКСОЛ», для останніх настали обставини непереборної сили (форс-мажор), які унеможливили вчасне виконання договірних зобов`язань відповідно до Договору №561- 22 (ЦЗ) від 06.10.2022.

Зазначив про сертифікат торгово промислової палати № 113/03.23 від 17.02.2023, який засвідчив настання для ТОВ «ТЕКСОЛ» форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), в наслідок яких ТОВ «ТЕКСОЛ» Наказом № 18/10 було встановлено з 18.10.2022 початок простою, а відтак унеможливлювалось виконання всіх зобов`язань відповідно до Договору № 561-22 (ЦЗ) від 06.10.2022 року. Форс-мажорні обставини унеможливили не лише виконання ТОВ «ТЕКСОЛ» зобов`язань в частині вчасної поставки товарів, а й зобов`язання, щодо повернення попередньої оплати відповідно до п. 4.7. Договору, адже співробітники ТОВ «ТЕКСОЛ», через простій оголошений в результаті тривалої відсутності електропостачання, не могли виконувати свої посадові обов`язки, відтак ТОВ «ТЕКСОЛ» - не функціонувало, господарська діяльність ТОВ «ТЕКСОЛ» не велася.

Звернув увагу, що оскільки Позивачу не було заподіяно збитки внаслідок прострочення Відповідачем зобов`язання з постачання костюмів маскувальних зимових згідно Договору, а нарахована сума штрафних санкцій має характер каральної санкції та може розцінюватися як спосіб отримання доходів Позивачем, просив зменшити розмір штрафних санкцій на 99 %.

Фактичні обставини встановлені судом.

06.10.2022 року між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКСОЛ" (Постачальник) укладено договір № 561-22 (ЦЗ) на закупівлю костюмів маскувальних зимових (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, постачальник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику товари, зазначені в Специфікації (Додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно з п. 3.1., 3.2, 3.3. Договору, загальна сума договору складає 23 175 000,00 грн, у т. ч. ПДВ 20% 3 862 500,00 грн. Ціна на товар зазначається у специфікації (додаток № 1) із врахуванням тари, упаковки, транспортних та інших витрат. Підставою для оплати вважається рахунок (рахунок - фактура) та накладна постачальника, підписана сторонами. Загальна сума цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін.

Згідно специфікації (додаток № 1 до договору) сторони погодили товар: Костюм маскувальний зимовий (ТУ У 14. 1 -9:2016 (зі сповіщенням про зміни №1)), кількість 15 000 шт. на суму 23 175 000,00 грн, у т. ч. ПДВ 20% 3 862 500,00 грн.

Пунктами 4.3, 4.4., 4.5., 4.6. та 4.7. Договору передбачено, що датою розрахунків за цим договором вважають день надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника. До кожної партії товару що постачається, постачальник обов`язково надає замовнику накладні (у двох примірниках) та рахунки-фактури, завірені представником постачальника, уповноваженим на підписання господарських та фінансових документів. Товар, що поставляється постачальником, оплачується замовником за попередньо узгодженою обома сторонами ціною відповідно до п. 3.2 розділу ІІІ цього договору. Оплата товару здійснюється у такому порядку: попередня оплата у розмірі 30 % від загальної вартості товарів у сумі 6 952 500,00 грн, у т. ч. ПДВ 20 % - 1 158 750,00 грн, здійснюється на підставі рахунку-фактури на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня підписання договору сторонами на строк визначений пунктом 5.1. даного договору; перерахування 70 % від загальної вартості товарів у сумі 16 222 500,00 грн, у т. ч. ПДВ 20 % 2 703 750,00 грн, замовником здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання передачі товару за фактично поставлений товар, якщо сума поставки перевищує суму попередньої оплати. У разі порушення постачальником зобов`язань за договором понад 2 календарні дні, постачальник зобов`язується повернути суму попередньої оплати у повному обсязі протягом 5 календарних днів з моменту направлення замовником вимоги (листа, претензії).

Строк (термін) поставки (передачі) товарів: постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору, не пізніше 20.11.2022 року. У разі продовження строку дії правового режиму воєнного стану - не пізніше 12.12.2022 року. (п. 5.1. Договору).

Згідно з п.п. 6.3.1. та 6.3.6. Договору, постачальник зобов`язаний: забезпечити поставку товарів у строки, встановлені цим договором; повернути попередню оплату відповідно до п. 4.7. цього договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник (відповідно до ч. 2 ст. 231 ГКУ) сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У випадку перерахування Замовником коштів на умовах передоплати та не виконання постачальником своїх зобов`язань за Договором, що призвело до його розірвання замовником, сума коштів, на яку не виконане зобов`язання, повертається замовнику протягом 5 робочих днів з дня повідомлення замовником постачальника про розірвання Договору. У цьому випадку сторони погоджуються, що у постачальника виникає перед замовником відповідне грошове зобов`язання (п. 7.6. Договору).

Відповідно до п. 7.7. Договору, постачальник у відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України за весь час користування чужими коштами з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передоплати, а також, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період та три проценти річних від простроченої суми.

Згідно п. 9.1. Договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін.

Пунктом 9.2. Договору сторони передбачили, що сторона, для якої склались обставини непереборної сили, зобов`язана не пізніше десяти днів з дати їх настання письмово (шляхом направлення цінного листа з описом вкладення та повідомлення про вручення) інформувати іншу сторону про настання таких обставин та про їх наслідки. Разом з письмовим повідомленням така сторона зобов`язана надати іншій стороні документ, виданий Торгово промисловою палатою України, яким засвідчене настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Аналогічні умови застосовуються стороною в разі припинення дії обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин) та їх наслідків.

Цей Договір набирає чинності з дня підписання його уповноваженими на те сторонами і діє до 31.12.2022 року, але в будь-якому разі до повного виконання зобов`язань Сторонами (п. 11.1. Договору).

Вказаний Договір, специфікація та технічний опис підписані повноважними представниками сторін та скріплено відбитками печаток останніх.

Відповідно до платіжного доручення № 2125 від 10.10.2022 року В/ч НОМЕР_1 перераховано грошові кошти 6 952 500,00 грн ТОВ "ТЕСКОЛ" (призначення платежу попередня оплата за костюми маск. Зимові( пост. КМУ №296-р.), дог. № 561-22 (ЦЗ) від 06.10.2022, рах. № 74 від 07.10.2022, ПДВ 1158750,00).

Відповідно до Акту № 34 приймання-передавання товару для перевезення від 11.11.2022 року Постачальником була здійснена поставка товару на суму - 587 100,00 грн.

19.11.2022 Відповідач звернувся до Замовника з листом №86/11, в якому повідомив щодо існуючих форс-мажорних обставин які унеможливлюють вчасно поставити товари згідно умов Договору, аргументуючи це масовими ракетними обстрілами території України, здійснених російською федерацією 10.10.2022, 31.10.2022 та 15.11.2022 року.

Замовником було направлено лист відповідь від 14.12.2022 за вихідним №703/8690-22 (що додається), в якому Замовник повідомив порядок дій Сторін у разі виникнення обставин непереборної сили згідно розділу IX Договору.

14.12.2022 за вхідним №8957-22 Замовнику надійшов лист-повідомлення від 14.12.2022 №107/12, в якому Постачальник ще раз повідомляє, що у зв`язку з неможливістю вчасного постачання товарів згідно умов Договору в повному обсязі, та просить зменшити кількість костюмів маскувальних зимових до 10 000 к-т шляхом укладання додаткової угоди.

Листом від 15.12.2022 №703/8758-22-Вих. Замовник зазначив, що розгляне питання щодо укладання додаткової угоди на зменшення кількості постачання костюмів маскувальних зимових з 15 000 комплектів до 10 000 комплектів в межах діючого договору після постачання товару на суму попередньої оплати або повернення різниці попередньої оплати.

27.12.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №561-22(ЦЗ) від 06.10.2022 року, згідно умов якої Сторони дійшли згоди викласти новій редакції п. 3.1 Договору щодо загальної суми договору, яку визначили в розмірі 3 553 500,00 грн, у т.ч. ПДВ 20 % 592 250,00 грн.

Відповідно до Акту №163 приймання-передавання товару для перевезення від 27.12.2022 Постачальником була здійснена поставка товару на суму - 231 750,00 грн. та відповідно до Акту №164 від 27.12.2022 Постачальником була здійснена поставка товару на суму 2 734 650,00 грн, а 29.12.2022 року Товароодержувачем було прийнято даний товар.

ТОВ «ТЕСКОЛ» повернув попередню оплату Позивачу частинами: 26.12.2022 - 2 317 500,00 грн, що підтверджується випискою за 26.12.2022; 29.12.2022 - 350 000,00 грн, що підтверджується випискою за 29.12.2022; 30.12.2022 - 731 500,00 грн, що підтверджується випискою за 30.12.2022.

У зв`язку з простроченням виконання зобов`язань у строк встановлений договором, позивач нарахував відповідачу штрафні санкції в розмірі 1 278 997,53 грн, а саме: 988 235,04 грн пені, 250 798,19 грн інфляційних втрат, 39 964,30 грн 3 % річних та звернувся з відповідним позовом про стягнення таких нарахувань до суду .

Оцінка суду.

Відповідно до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 1 ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 663 ЦК України встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Так, матеріалами справи підтверджено, що відповідач порушив своє зобов`язання щодо поставки обумовленої договором кількості товару у встановлений договором строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Позивачем нараховано штрафні санкції відповідачу на суму попередньої оплати, щодо якої не були поставлені товари за періоди:

1) з 13.10.2022 26.12.2022 пеню в розмірі 653 979,45 грн, інфляційні втрати в розмірі 250 798,19 грн та 3 % річних в розмірі 39 238,77 грн;

2) з 27.12.2022 28.12.2022 пеню в розмірі 11090,14 грн та 3 % річних в розмірі 665,41 грн;

3) з 29.12.2022 30.12.2022 пеню в розмірі 1002,05 грн та 3 % річних 60,12 грн.

Відповідно до п. 7.7. Договору, постачальник у відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України за весь час користування чужими коштами з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передоплати, а також, у відповідності до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період та три проценти річних від простроченої суми.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 918/631/19 вказала, що правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у постачальника (продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати і 3 % річних на підставі частини другої статті 625 ЦК України.

Здійснивши перерахунок пені за періодами визначеними позивачем, суд зазначає, що така підлягає до задоволення частково, з огляду на те, що повернення авансового платежу відбулось 26.12.2022, то штрафні санкції повинні нараховуватись за перший період визначений позивачем з 13.10.2022 по 25.12.2022 що дорівнює 645 259,73 грн, наступні нарахування пені позивачем здійснено арифметично вірно.

Щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних на суму попередньої оплати суд зазначає наступне.

У відповідності до частини 2 статті 625 ЦКУ України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки п. 5.1 Договору сторонами погоджено термін поставки товарів у разі продовження строку дії правового режиму воєнного стану - не пізніше 12.12.2022 року. Відтак з 13.12.2022 почалось прострочення виконання зобов`язання Відповідачем, внаслідок чого судом визначено період нарахування інфляційних втрат та 3 % річних з 13.12.2022 по 25.12.2022, що дорівнює 44 557,80 грн інфляційних втрат та 6801,39 грн 3 % річних, нарахування 3 % річних за інші періоди здійснено арифметично вірно.

Тому до стягнення з Відповідача підлягають штрафні санкції на суму попередньої оплати в розмірі: 657 351,92 грн пені, 44557,80 грн інфляційних втрат та 7526,92 грн 3 % річних.

Щодо стягнення з відповідача за період з 13.12.2022 по 26.12.2022 316 230,60 грн пені та за період з 27.12.2022 28.12.2022 5 932,80 грн пені у розмірі 0,1%, суд зазначає наступне.

Відповідно до п.7.2. Договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти Постачальник (відповідно до ч.2, ст.231 ГКУ) сплачує Замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Як передбачено частиною 2 статті 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, штрафні санкції за порушення строків виконання зобов`язання застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг), а за порушення строків зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять пнів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Умовами пункту 5.1. Договору передбачено, що товар поставляється Постачальником Замовнику у термін не пізніше 20.11.2022. У разі продовження строку дії правового режиму воєнного стану не пізніше 12.12.2022 року.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем поставлено товар позивачу, однак із простроченням.

Як встановлено судом, 27.12.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду №1 до Договору №561-22(ЦЗ) від 06.10.2022 року, згідно умов якої Сторони дійшли згоди викласти новій редакції п. 3.1 Договору щодо загальної суми договору, яку визначили в розмірі 3 553 500,00 грн.

Відповідно до Акту №163 приймання-передавання товару для перевезення від 27.12.2022 Постачальником була здійснена поставка товару на суму - 231 750,00 грн. та відповідно до Акту №164 від 27.12.2022 Постачальником була здійснена поставка товару на суму 2 734 650,00 грн/

Щодо першого періоду нарахування 0,1% пені (13.12.2022 26.12.2022), суд здійснивши перерахунок вважає такий арифметично правильним. Щодо другого періоду суд зазначає, що товар за Актами приймання передачі № 163, 164 було передано Постачальником та прийнято Замовником 27.12.2022, покликання Позивача на те, що товар було отримано 29.12.2022 не береться судом до уваги, оскільки товароотримувачем на вказаних Актах є інша юридична особа, яка не є стороною Договору, а сторони договору підписали акти 27.12.2022 р, а відтак нарахування за вказаний період є безпідставними та необгрунтованими.

Щодо доводів відповідача про те, що невиконання умов договору відбулося у тому числі по причині агресії Російської Федерації на території України та введеним воєнним станом, суд звертає увагу на наступне.

Відповідач надав суду сертифікат про форс-мажорні обставини виданий Київською торгово-промисловою палатою № 3200-23-0799, лист "Сумиобленерго" №85/11796 від 12.12.2022, лист Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1. від 28.02.2022.

Поряд з тим, учасники справи Договір на закупівлю костюма маскувального зимового за рахунок коштів резервного фонду №561-22 (ЦЗ) уклали 06 жовтня 2022 року, коли уже був запроваджений воєнний стан на території України, та існував понад пів року.

Підписуючи Договір сторони погодили у ньому умови пункту 9.2., за яким Сторона, для якої склались обставини непереборної сили, зобов`язана не пізніше десяти днів з дати їх настання письмово (шляхом направлення цінного листа з описом вкладення та повідомленням про вручення) інформувати іншу Сторону про настання таких обставин та про їх наслідки. Разом з письмовим повідомленням така Сторона зобов`язана надати іншій Стороні документ, виданий Торгово-промисловою палатою України, яким засвідчене настання обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин). Аналогічні умови застосовуються Стороною в разі припинення дії обставин непереборної сили (форс- мажорних обставин) та їх наслідків.

Разом з тим, у справі відсутні докази звернення відповідача до позивача в рамках виконання цього Договору із посиланням на п.9.2. у встановлений у цьому пункті строк, та надання позивачу відповідних документів.

Окрім того, згідно пункту 12.7. Договору - військова агресія Російської Федерації проти України не може бути підставою для не виконання умов цього Договору.

Отже, знаючи про введення воєнного стану на території України, відповідач 06.10.2022 підписав договір та відповідно взяв на себе зобов`язання його виконувати належним чином. Відповідач умови договору з додатковою угодою виконав, проте з порушенням строків.

За таких обставин, суд відхиляє доводи відповідача як необгрунтовані про те, що несвоєчасне виконання умов договору відбулося по причині агресії росії на території України та введеним воєнним станом.

За результатами з`ясування обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні судом під час розгляду справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 973 582,52 грн пені, 44557,80 грн інфляційних втрат та 7526,92 грн 3 % річних. В решті вимог відмовити за безпідставністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами ст. ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст. 78, 79 Господарського процесуального кодексу України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судові витрати.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на відповідача в розмірі 15 385,01 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 13, 74, 73, 76-78, 86, 129, 236-241 ГПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕКСОЛ» (82402, Львівська обл., Стрийський р-н, село Добрівляни, вул. Стуса В., буд. 5, ) на користь Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) 292 784,71 грн та 4391,77 грн судового збору.

3. В задоволенні решти вимог відмовити.

Наказ видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Західного апеляційного господарського суду в порядку, встановленому розділом IV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.09.2023.

Суддя Запотічняк О.Д.