ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06 вересня 2023 року справа № 903/712/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Дем`як В.М., за участю секретаря судового засідання Мартинюк І.О., розглянувши

заяву Головного управління ДПС у Волинській області

про грошові вимоги до боржника

по справі за заявою Фізичної особи-підприємця Кальчук Олени Олександрівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до боржника: Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" (44701, Волинська обл. м. Володимир, вул. Ковельська, буд. 181, )

про банкрутство юридичної особи

Представники учасників справи:

від ГУ ДПС у Волинській області (кредитор): ОСОБА_1

встановив:

Ухвалою суду від 07.11.2022 відкрито провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" визнано вимоги ініціюючого кредитора Фізичної особи-підприємця Кальчук Олени Олександрівни до Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" 117 165 грн. основного боргу та 24 810,00 грн. судового збору, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707", введено процедуру розпорядження майном Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" строком на сто сімдесят календарних днів до 26.04.2023, розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Володимир-Волинське АТП-10707" призначено арбітражного керуючого Рабана М.Т.

Постановою Господарського суду Волинської області від 27.03.2023 у справі №903/712/22 визнано банкрутом ПрАТ "Володимир-Волинське АТП-10707", відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Рабана М. Т.

Ухвалою суду від 07.06.2023 постановлено грошові вимоги ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" визнати в повному обсязі в сумі 155 639, 70 грн., які підлягають погашенню в наступній черговості: 142 770, 10 грн. друга черга; 12 869, 60 грн. четверта черга. Грошові вимоги ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" визнати в повному обсязі у сумі 151 575, 56 грн., які підлягають погашенню в порядку другої черги.

29.06.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшло клопотання представника кредиторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Бондарчука С.Ф. за вх.№01-74/987/23 про витребування доказів.

19.07.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшла заява Головного управління ДПС у Волинській області за вх.№01-74/1108/23 про грошові вимоги до боржника.

Ухвалою суду від 20.07.2023 прийнято заяву Головного управління ДПС у Волинській області про грошові вимоги до ПрАТ "Володимир-Волинське АТП-10707" до розгляду, судове засідання призначено на 07.08.2023.

Ухвалою суду від 07.08.2023 відкладено розгляд заяви ГУ ДПС у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника на 06.09.2023, витребувано у Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" та зобов`язати надати суду у строк до 31.08.2023р.: копії картотеки аналітичного обліку основних засобів, а також відомостей про переоцінку, ліквідацію (вибуття) основних засобів і актів інвентаризації основних засобів за період 2020-2023 р.р. та витребувано у Головного управління Державної податкової служби у Волинській області та зобов`язати надати суду у строк до 31.08.2023р.: витяги з актів документальних перевірок ПрАТ "Володимир-Волинське АТП-10707" за період 2020-2023 р.р., щодо наявних на підприємстві основних засобів і нарахування амортизаційних відрахувань.

28.08.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшов супровідний лист ліквідатора Рабана М.Т. від 28.08.2023 №1 про долучення до матеріалів справи копій матеріалів інвентаризації станом на 25.11.2020, 25.11.2021, 25.11.2022 та 31.03.2023.

01.09.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшли додаткові пояснення Головного управління ДПС у Волинській області за вх.№01-75/5170/23 до зави Головного управління ДПС у Волинській області про грошові вимоги до боржника.

05.09.2023 через відділ документального забезпечення та контролю суду надійшло клопотання представника кредиторів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвоката Бондарчука С.Ф. за вх.№01-75/5238/23 про проведення судового засідання за відсутності кредиторів та їх представника.

Ліквідатор в судове засідання не прибув, через відділ діловодства суду подав повідомлення №1 від 21.07.2023 у якому вказує, що грошові вимоги Головного управління ДПС у Волинській області визнаються в повному обсязі та просить суд розгляд справи провести без його участі.

Представник ГУ ДПС у Волинській області у судовому засіданні заяву від 19.07.2023 із врахуванням додаткових пояснень від 31.08.2023 про визнання грошових вимог до боржника підтримала в повному обсязі, просила визнати грошові вимоги до боржника на суму 257 977,64 грн. податкового боргу та 5368 грн. судового збору.

Дослідивши матеріали та обставини справи, розглянувши заяву ГУ ДПС у Волинській області з грошовими вимогами до боржника, останні підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, "конкурсні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; "поточні кредитори" - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство; "забезпечені кредитори" - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника.

Згідно ч. 3 ст. 59 КУзПБ, з метою виявлення кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, господарський суд здійснює офіційне оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно ч. 4 ст. 60 КУзПБ, у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає заяви з вимогами поточних кредиторів, які надійшли до господарського суду після офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом.

Заяви з вимогами поточних кредиторів розглядаються господарським судом у порядку черговості їх надходження. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд своєю ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Вимоги поточних кредиторів погашаються в порядку черговості, визначеної статтею 64 цього Кодексу. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунків з іншими кредиторами, сплачені таким кредиторам кошти поверненню не підлягають.

Визначення статусу вимог кредитора (конкурсні чи поточні) пов`язується безпосередньо з моментом виникнення цих вимог. При цьому набуття статусу кредитора законодавець пов`язує з наявністю у особи (як фізичної, так і юридичної) грошових вимог до боржника, поданих у встановленому законом порядку. Відповідний висновок наведений Верховним Судом у постановах від 25.06.2020 у справі № 916/1965/13, від 21.09.2020 у справі № 916/2878/14, від 04.11.2020 у справі № 904/9024/16.

Наслідки визнання боржника банкрутом визначені положеннями статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до частини першої якої з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута; відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю; продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом; скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Постановою Господарського суду Волинської області від 27.03.2023 у справі №903/712/22 визнано банкрутом ПрАТ "Володимир-Волинське АТП-10707", відкрито його ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено Рабана М. Т.

Як слідує із матеріалів заяви ГУ ДПС у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника та додаткових пояснень на підставі наказу від 24.04.2023 №806- п та від 03.05.2023 №852-п "Про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки" ГУ ДПС у Волинській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ "Володимир-Волинське АТП-10707" з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2019 по 27.04.2023, за результатами якої складено акт від 12.05.2023 №7709/07- 06/05461125, яким встановлено порушення податкового законодавства та винесені податкові повідомлення-рішення, згідно з якими банкруту збільшено податковий борг на суму 257 977,64 грн., а саме:

1) по єдиному внеску, нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами податковий борг виник:

- 09.02.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.02.2023 по терміну сплати 09.02.2023 в сумі 4 216,30 грн.;

- 09.02.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.02.2023 по терміну сплати 09.02.2023 в сумі 4 288,94 грн.;

- 09.02.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.02.2023 по терміну сплати 09.02.2023 в сумі 4 296,37 грн.;

- 10.05.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.05.2023 по терміну сплати 10.05.2023 в сумі 4 322,95 грн.;

- 10.05.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.05.2023 по терміну сплати 10.05.2023 в сумі 4 322,95 грн.;

- 10.05.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.05.2023 по терміну сплати 10.05.2023 в сумі 22 110,00 грн.;

- згідно вимоги про сплату борги (недоїмки) від 02.06.2023 №Ю- нараховано 1397,17 грн.

2) по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) податковий борг виник:

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2022 на суму 70,83 грн.;

- згідно самостійно поданої декларації від 19.01.2023 в якій визначено суму до сплати 3309 грн.

- донараховано основного платежу, згідно податкового повідомлення-рішення від 08.06.2023 № на суму 128 573 грн.;

3) по податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати податковий борг виник:

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 02.06.2023 на суму 61 881,67 грн.

4) військовий збір:

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 02.06.2023 на суму 5156,83 грн.

5) по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки податковий борг виник:

- згідно податкового повідомлення-рішення № від 09.06.2023 на суму 13 590,48 грн.

- згідно ст. 129 Податкового кодексу України нараховано пеню в розмірі 477,15 грн. (податкове повідомлення-рішення № від 09.06.2023).

Суд встановив, що розмір боргових зобов`язань Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" перед ГУ ДПС у Волинській області на суму 16 181,44 грн. підтверджений долученими кредитором до матеріалів заяви:

- витягами з ІКС "Податковий блок" по єдиному внеску, нарахованому роботодавцями на суми заробітної плати, винагороди за договорами цивільно-правового характеру, допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами, податковий борг виник 09.02.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.02.2023 по терміну сплати 09.02.2023 в сумі 4 216,30 грн., 09.02.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.02.2023 по терміну сплати 09.02.2023 в сумі 4 288,94 грн. та 09.02.2023 внаслідок самостійно нарахованих платником податків нарахувань, згідно податкового розрахунку від 09.02.2023 по терміну сплати 09.02.2023 в сумі 4 296,37 грн. (том 2, а.с. 86-88), а всього на суму 12 801,61 грн.

- по податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) податковий борг виник згідно податкового повідомлення-рішення № від 15.12.2022 на суму 70,83 грн., згідно самостійно поданої декларації від 19.01.2023 в якій визначено суму до сплати 3309 грн. (том 2, а.с. 98, 100), а всього на суму 3379,83 грн.

Відтак, вимоги ГУ ДПС у Волинській області на суму 16 181,44 грн. є поточними вимогами кредитора, які виникли в процедурі банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Щодо грошових вимог ГУ ДПС у Волинській області на суму 241 796,20 грн. суд констатує, що з дня відкриття у справі ліквідаційної процедури (з 27.03.2023) у банкрута Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" не виникає жодних додаткових зобов`язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), окрім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

Нарахування за відповідними зобов`язаннями боржника повинні здійснюватись лише до моменту ухвалення судом постанови про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Тобто, у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у т.ч. із сплати податків і зборів, обов`язкових платежів, крім виплат, безпосередньо пов`язаних із ліквідаційною процедурою. Законодавець чітко визначив відсутність будь-яких інших умов, крім тих, що наведені в ч. 1 ст. 59 КУзПБ.

Положення ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, свідчать про послідовність та незмінність позиції законодавця в регулюванні питання щодо виникнення зобов`язань у боржника, який перебуває в судовій процедурі ліквідації.

Так, правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, а саме: Постанова Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.10.2020 року у справі № 15/293-6, в якій зазначено: «У ліквідаційній процедурі нові зобов`язання у банкрута можуть виникати виключно у випадках, прямо передбачених у КУзПБ, і порядок їх виконання визначений спеціальними нормами цього Кодексу. Такими випадками є зобов`язання з оплати поточних комунальних і експлуатаційних витрат та інших витрат, пов`язаних зі здійсненням ліквідаційної процедури. Подання боржником, щодо якого введено ліквідаційну процедуру, декларацій до контролюючого органу не є підставою виникнення у такого боржника зобов`язання щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. Звільнення від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав в період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. В цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати Касаційного господарського суду, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати Касаційного господарського суду - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати Верховного Суду - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів Касаційного господарського суду.

Отже, наслідки відкриття ліквідаційної процедури стосуються всіх вимог кредиторів, включно з поточими. Зокрема, з дня ухвалення постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута.

Суд першої інстанції враховує також висновок, викладений в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №916/4181/14, відповідно до якого боржник у справі про банкрутство, щодо якого ухвалене рішення про визнання його банкрутом, має право на легітимне очікування бути звільненим від податкового обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Легітимні очікування боржника безпосередньо випливають із частини другої статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Характеристика очікувань боржника як легітимних поєднує в собі їх законність, яка зумовлена реалізацією особою належного їй суб`єктивного права, та обґрунтованість, тобто зумовлену законом раціональність сподівань учасників суспільних відносин.

Звільнення від обов`язку щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін сплати яких настав у період після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, передбачено законом (частина перша статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства), що в свою чергу зумовлює раціональне сподівання такого боржника на те, що після встановлення його неплатоспроможності у нього не виникають додаткові зобов`язання. Причому на такі сподівання боржника не впливають вчинені ліквідатором непослідовні дії з подання звітності до податкового органу.

З дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури у нього не виникає обов`язку зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які були нараховані за період після визнання боржника банкрутом, оскільки положеннями частини першої статті 38 Закону про банкрутство, які аналогічні за змістом положенням частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, передбачено підставу для припинення обов`язку боржника, якого визнано банкрутом, щодо обчислення та сплати податків і зборів (обов`язкових платежів). Самостійне подання ліквідатором звітності до податкового органу не є винятком з цього правила (п. 10.1 постанови Верховного Суду у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 19.01.2021 у справі №916/4181/14).

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду в постанові від 19.01.2021 №916/4181/14 зазначив, що в КУзПБ (як і в ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який втратив чинність із введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ) законодавець чітко встановив, що поточні вимоги кредитора - це неоплачені боржником вимоги, які виникли в процедурах банкрутства, за період після порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство і до винесення постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні грошових вимог Головного управління ДПС у Волинській області в сумі 241 796,20 грн. на підставі положень частини першої статті 59 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки такі вимоги виникли після визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

Згідно з нормами Кодексу України з процедур банкрутства, на господарський суд покладено обов`язок надавати правовий аналіз заявлених кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

За результатами розгляду вимог щодо визнання кредиторської заборгованості та внесення вимог до реєстру вимог кредиторів, суд виносить ухвалу, в якій зазначає розмір визнаних судом вимог кредиторів, які включаються арбітражним керуючим до реєстру вимог кредиторів, черговість задоволення цих вимог та обґрунтування правової позиції суду.

Обов`язок здійснення правового аналізу заявлених у справі кредиторських вимог, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог покладений на господарський суд, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, а не на іншого учасника провадження у справі (постанови Верховного Суду від 24.10.2019р. у справі № 910/10542/18, від 07.11.2019р. у справі № 904/9024/16).

З врахуванням викладеного заява Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника підлягає частковому задоволенню на загальну суму 21 549,44 грн. із наступною черговістю їх задоволення: 5368 грн. - вимоги першої черги; 16 181,44 грн. вимоги третьої черги. В решті вимог слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 45, 59, 60, 61, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву Головного управління Державної податкової служби у Волинській області про визнання грошових вимог до боржника задоволити частково.

2. Визнати грошові вимоги Головного управління Державної податкової служби у Волинській області (43010, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ) до Приватного акціонерного товариства "Володимир-Волинське АТП-10707" (44701, Волинська обл. м. Володимир, вул. Ковельська, буд. 181, ) на загальну суму 21 549,44 грн. та зобов`язати ліквідатора Рабана М.Т. включити вимоги до реєстру вимог кредиторів у наступній черговості:

- 5368 грн. вимоги першої черги;

- 16 181,44 грн. вимоги третьої черги;

3. В решті вимог відмовити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили негайно з моменту її прийняття відповідно до ч.4 ст. 9 КУзПБ.

Ухвала суду може бути оскаржена до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст.9 КУзПБ, ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Інформацію по справі можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://vl.arbitr.gov.ua.

Ухвала підписана 08.09.2023.

Суддя В. М. Дем`як