УХВАЛА

06 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 922/1412/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Мачульський Г. М. - головуючий, Могил С. К., Рогач Л. І.,

розглянувши клопотання Харківської міської ради про зупинення провадження у справі за касаційною скаргою Харківської міської ради

на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023

за позовом керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі: 1) Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації;

2) Харківської обласної державної адміністрації

до: 1) Харківської міської ради;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Терези»

про скасування рішення, визнання недійсним договору, повернення ділянки,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року керівник Салтівської окружної прокуратури м. Харкова (далі - прокурор) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Департаменту культури і туризму Харківської обласної державної адміністрації та Харківської обласної державної адміністрації (далі - Харківська ОДА) до Харківської міської ради (далі - Рада), Товариства з обмеженою відповідальністю «Терези» (далі - ТОВ «Терези»), в якому просив:

визнати незаконним та скасувати пункт 22 додатку 1 до рішення Ради «Про продаж земельних ділянок юридичним та фізичним особам» від 24.12.2014 № 1751/14 (далі - Рішення від 24.12.2014);

визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 26.02.2015 № 8/15, укладений між Радою та ТОВ «Терези»;

зобов`язати ТОВ «Терези» повернути державі в особі Харківської ОДА земельну ділянку з кадастровим номером :01:008:0010, площею 0,0786 га, розташовану за адресою: м. Харків, вул. Фейєрбаха, 13, шляхом складання акта приймання-передачі.

Позов обґрунтовано тим, що передача Радою у власність ТОВ «Терези» спірної земельної ділянки відбувалась з порушенням вимог Земельного кодексу України та Закону України «Про охорону культурної спадщини», зокрема, з тих підстав, що перебування спірної земельної ділянки, що розташована в межах пам`ятки археології місцевого значення Поселення Харків, яка занесена до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, виключає можливість її перебування у приватній власності.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.03.2023 в позові відмовлено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ані прокурором, ані позивачами не надано доказів на підтвердження того, що на момент прийняття Радою оспорюваного рішення був наявний погоджений та затверджений проєкт землеустрою, що встановлює межі земель історико-культурного призначення, до території яких входила земельна ділянка з кадастровим номером :01:008:0010. При цьому судом було відмовлено в задоволенні заяви Ради про застосування позовної давності, з огляду на відсутність підстав для задоволення позовних вимог (відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу).

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 рішення Господарського суду Харківської області скасовано та прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю.

Суд апеляційної інстанції виходив з того, що пункт 22 додатку 1 до Рішення від 24.12.2014, на підставі якого ТОВ «Терези» було передано у власність спірну земельну ділянку, не відповідає вимогам Земельного кодексу України, Закону України «Про охорону культурної спадщини», Закону України «Про охорону археологічної спадщини»; спірна земельна ділянка згідно з вимогами законодавства не може передаватись у приватну власність.

Щодо поданої Радою заяви про застосування позовної давності до позовних вимог прокурора, суд апеляційної інстанції вказав на те, що: зайняття земельної ділянки, на якій розташована пам`ятка археології, слід розглядати як не пов`язане з позбавленням володіння порушення права власності держави; у такому разі позовну вимогу про зобов`язання повернути земельну ділянку слід розглядати як негаторний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідної земельної ділянки; оскільки прокурором було заявлено негаторний позов, не витребування спірної земельної ділянки, а про її повернення законному власнику (державі в особі Харківської ОДА) в даному випадку позовна давність до спірних правовідносин не застосовується.

При цьому апеляційний господарський суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену, зокрема, у постанові від 05.10.2022 у справі № 557/303/21.

У касаційній скарзі Рада просить постанову Східного апеляційного господарського суду скасувати, а рішення Господарського суду Харківської області залишити в силі.

Ухвалою Верховного Суду від 27.07.2023, зокрема, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 з підстав неправильного застосування судом норм матеріального права за виключним випадком, який передбачений пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

Від Ради надійшла заява про зупинення провадження у справі № 922/1412/22 до закінчення розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 927/1206/21, із посиланням на те, що правовідносини щодо способу захисту прав позивача у зазначених справах є подібними, а результат розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 927/1206/21 необхідний для забезпечення єдності судової практики, зокрема, справи № 922/1412/22.

Перевіряючи викладені Радою в заяві доводи, колегія суддів установила, що ухвалою Верховного Суду від 06.06.2023 на розгляд Великої Палати Верховного Суду передано справу № 927/1206/21 за позовом прокурора в інтересах держави в особі Департаменту Культури і туризму, національностей та релігій Чернігівської обласної державної адміністрації до ГУ Держгеокадастру у Чернігівській області, Плисківської сільської ради Борзнянського району Чернігівської області та Товариства з обмеженою відповідальністю «Івангородське» про визнання незаконним та скасування наказу, скасування рішення про державну реєстрацію та припинення права власності, визнання недійсними договорів оренди.

Передаючи справу № 927/1206/21 на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів вважала за необхідне відступити від висновків, викладених у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 557/303/21, від 17.05.2023 у справі № 748/1335/20 про те, що ефективним способом захисту права держави на земельну ділянку історико-культурного призначення, на якій розташована пам`ятка археології, є негаторний, а не віндикаційний позов, який можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця цієї ділянки.

Ухвалою Верховного Суду від 16.08.2023 вказану справу № 927/1206/21 прийнято та призначено до розгляду Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 ГПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку Великою палатою Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зупинення провадження за касаційною скаргою, поданою у справі № 922/1412/22, до розгляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 927/1206/21 та оприлюднення повного тексту судового рішення, ухваленого за результатами такого розгляду.

Крім того, Рада заявила клопотання про зупинення виконання оскарженої постанови до закінчення її перегляду в касаційному порядку, яке мотивоване наявністю підстав для вжиття Судом відповідних заходів, оскільки виконання призведе до неможливості повороту виконання рішення у разі його скасування у зв`язку з неналежним способом захисту, обраним прокурором, що у свою чергу буде порушенням права власності відповідача-2 на спірну земельну ділянку.

За приписами частини 1 статті 332 ГПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Метою зупинення виконання судових рішень є запобігання невідворотним негативним наслідкам, які можуть виникнути з огляду на виконання судового рішення, що набрало законної сили, у випадку його скасування судом касаційної інстанції.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Враховуючи характер правовідносин та викладені у заяві доводи, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення виконання оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в касаційному порядку, тому відмовляє у задоволені клопотання.

Керуючись статтями 228, 229, 234, 235, 332 ГПК України,

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/1412/22 зупинити до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду справи № 927/1206/21.

Відмовити Харківській міській раді у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Східного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 до закінчення її перегляду в касаційному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. М. Мачульський

Судді С. К. Могил

Л. І. Рогач