ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Справа №926/767-б/15

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

суддів Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 б/н від 26.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1690/23 від 30.05.2023)

на рішення Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2022 (повний текст складено 16.12.2022, суддя Ковальчук Т.І.),

у справі №926/767-б/15

за позовною заявою № 4 засновника банкрута, власника майна ОСОБА_1 , м. Чернівці,

ліквідатор Кучак Юрій Федорович,

до Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, м. Київ,

кредитори: ПАТ Піреус Банк МКБ,

ПАТ ЕК Чернівціобленерго,

Чернівецька ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області,

ДК Газ України НАК Нафтогаз України,

Управління пенсійного фонду в м.Чернівцях,

ПАТ Фортуна банк,

ПАТ Дельта банк,

ПАТ Укрсоцбанк,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватна фірма Інтервал, м. Чернівці,

про визнання недійсними результатів аукціону та стягнення штрафу у розмірі гарантійного внеску в сумі 147900,00 грн.

у справі № 926/767-б/15

за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ, м. Київ,

до Приватної фірми Інтервал, м. Чернівці,

про банкрутство,

за участю представників: не з`явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2022 у справі №926/767-б/15 у задоволенні позову засновника банкрута, власника майна ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Приватна фірма Інтервал, про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна Приватної фірми Інтервал (Лот № 3) від 05.07.2017 та стягнення штрафу у розмірі гарантійного внеску в сумі 147900,00 грн. відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2022 у справі №926/767-б/15, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відповідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 30.05.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 05.06.2023 скаржнику поновлено строк на апеляційне оскарження рішення, відкрито апеляційне провадження та призначено розгляд справи на 21.06.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 відкладено розгляд справи на 26.07.2023 у зв`язку неявкою представників сторін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 26.07.2023 відкладено розгляд справи на 30.08.2023 у зв`язку неявкою представників сторін.

В судове засідання 30.08.2023 учасники апеляційного провадження явки представників не забезпечили, причин неявки суду не повідомили.

Порядок вручення судових рішень визначено у статті 242 ГПК України, за змістом пункту 4 частини шостої якої днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Зокрема, поштові відправлення (ухвала про відкриття провадження від 05.06.2023, ухвали про відкладення розгляду справи від 21.06.2023 та від 26.07.2023), направлені Західним апеляційним господарським судом на адресу ОСОБА_1 , вказану ним в апеляційній скарзі, повернулись на адресу суду із відміткою відділу поштового зв`язку За закінченням терміну зберігання.

В апеляційній скарзі зазначено номер телефону ОСОБА_1 та вказано, що інших засобів зв`язку немає.

Відповідно до п.99 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 (з наступними змінами) рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою «Судова повістка»), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу.

Відповідно до п.102 вказаних Правил рекомендовані поштові відправлення, не вручені адресатам під час доставки додому вручаються в об`єкті поштового зв`язку, а відповідно до п.117 після закінчення встановленого строку зберігання поштові відправлення, поштові перекази повертаються відправнику.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 19.12.2022 у справі №910/1730/22, від 12.04.2021 у справі № 910/8197/19, від 09.12.2021 у справі № 911/3113/20, у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, за відсутності відомостей у суду про наявність у такої сторони інших засобів зв`язку та / або адреси електронної пошти, необхідність зазначення яких у процесуальних документах передбачена статтями 162, 165, 258, 263, 290, 295 ГПК України, і судовий акт повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №911/3142/19.

Таким чином, апеляційний суд здійснив усі передбачені Господарським процесуальним кодексом України дії з метою повідомлення скаржника про дату час та місце розгляду справи.

Вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.09.2019 у справі № 916/3616/15.

Сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Враховуючи, що позивач ініціював апеляційний перегляд справи, при цьому зазначивши в апеляційній скарзі, що інші засоби зв`язку, окрім поштової адреси, відсутні, а поштова кореспонденція, направлена за вказаною ним адресою повертається відправнику (суду) за закінченням терміну зберігання, слід зазначити, що скаржник також не був позбавлений права та можливості самостійно ознайомитись з ухвалами суду, які є у Єдиному державному реєстрі судових рішень у відкритому доступі.

Так, апелянт, як і інші учасники апеляційного провадження, зобов`язаний добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та з розумним інтервалом часу самостійно цікавитись провадженням у його справі.

Оскільки явка сторін в судове засідання не визнавалась обов`язковою, клопотання про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили, колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності апелянта та інших учасників справи, за наявними матеріалами.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень учасників справи та рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 порушено провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ про банкрутство Приватної фірми Інтервал.

Постановою Господарського суду Чернівецької області від 31.08.2016 Приватну фірму Інтервал визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ПФ Інтервал призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 19.02.2020 припинено повноваження ліквідатора ПФ Інтервал арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., новим ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара І.О.

07.05.2019, в межах справи №926/767-б/15 засновник банкрута, власник майна Пелепчук Віктор Васильович звернувся до господарського суду з позовною заявою №4 від 03.05.2019 до відповідача організатора аукціону Товариства з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій про визнання недійсними результатів аукціону та стягнення штрафу у розмірі гарантійного внеску.

У позовній заяві №4 позивач зазначає, що призначений на 05.07.2017 аукціон з продажу майна ПФ Інтервал: Лот № 3 нерухоме майно: нежиле приміщення, яке складається з приміщень студії звукозапису на першому поверсі будинку загальною площею 104 кв.м як виділену в натурі частку житлового будинку літ. А, яке розташоване за адресою м. Чернівці, вул. Шиллера, 5, загальна вартість майна 1475900,00 грн., проведений організатором аукціону ТзОВ Універсальний торговий дім Меркурій без додержання вимог Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, таємно, із використанням способів продажу майна за найнижчою ціною, без письмового повідомлення його, ОСОБА_1 , як власника майна, про проведення аукціону, що є порушенням ч.1 ст.58 цього Закону і перешкодило позивачеві, який має зацікавленість у збереженні активів боржника, взяти участь в аукціоні або перемогти на аукціоні, тим самим відновити платоспроможність.

Відтак, з посиланням на ч.1 ст.56 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом позивач просив:

- визнати недійсними результати аукціону з продажу майна (Лот № 3) ПФ Інтервал, Нерухоме майно: нежиле приміщення, яке складається з приміщень студії звукозапису на першому поверсі будинку загальною площею 104 кв.м як виділену в натурі частку житлового будинку літ. А, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати ТОВ Універсальний торговий дім Меркурій сплатити власнику майна ПФ Інтервал ОСОБА_1 штраф у розмірі гарантійного внеску в сумі 147900 грн. відповідно до порядку та умовам проведення аукціону, призначеного на 05 липня 2017 р. за адресою АДРЕСА_2 з початковою вартістю Лоту № 3 1475900,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.08.2019 відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою №4.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 15.02.2022 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Приватну фірму Інтервал.

Щодо заявлених позовних вимог, арбітражний керуючий Кучак Ю.Ф. (ліквідатор у справі до 19.02.2020), зазначав, що зазначав, що оголошення про проведення аукціону опубліковано на сайті ВГСУ та на офіційному сайті МЮУ, позивачеві було відомо про проведення аукціону, однак заяви про участь в аукціоні позивач на адресу організатора аукціону не надіслав, доказів сплати гарантійного внеску не надав, позивач не є особою, яку організатор аукціону повинен письмово повідомляти про проведення аукціону відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Таким чином, позивачем не доведено, що організатор будь-яким чином перешкодив йому взяти участь або перемогти в аукціоні. Також, задоволення позовних вимог про визнання недійсним аукціону, який не відбувся, не призведе по поновлення порушеного права позивача і не може бути виконане в примусовому порядку.

Крім того, ліквідатор вважав подання позову зловживанням процесуальними правами ОСОБА_1 , оскільки подання чисельних позовних заяв про скасування аукціонів призвело до перевищення встановленого законом строку ліквідаційної процедури ПФ Інтервал.

У поясненнях арбітражний керуючий ОСОБА_2 (ліквідатор у справі з 19.02.2020) зазначав, що позивач хоча і є засновником боржника ПФ Інтервал, однак, не є власником майна фірми (як юридичної особи), яке виставлялося до продажу на аукціоні, не є ані кредитором боржника, ані зареєстрованим учасником аукціону, не представляє боржника, оскільки його повноваження як засновника припинені, і не брав участі в аукціоні, тому не відноситься до осіб, які можуть вимагати визнання недійсним результатів аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, що свідчить про відсутність порушеного права позивача.

Відповідач, ТзОВ Універсальний торговий дім Меркурій, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказував, що оголошення про проведення аукціону з продажу цілісного майнового комплексу ПФ Інтервал розміщено на веб-сайті Вищого господарського суду та Міністерства юстиції за наведеними посиланнями, що свідчить про дотримання відповідачем вимоги закону про доступ всіх бажаючих до оголошення; організатором аукціону повідомлено про продаж майна осіб, визначених ст.58 Закону про банкрутство, а саме ліквідатора ПФ Інтервал, законодавство чи договір не встановлює обов`язку ліквідатора аукціону повідомляти уповноважену особу засновників про проведення аукціону; у подальшому організатором опубліковано оголошення на сайті ВГСУ та Мінюсту за № 43484, з якого вбачається, що аукціон визнано таким, що не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні, підтвердженням чого є інформація, розміщена за вказаними посиланнями на сайт ВГСУ та Мінюсту.

На виконання вимог ухвали суду від 04.02.2020 відповідач долучив копію опублікованого на сайті ВГСУ та Мінюсту оголошення про проведення аукціону, призначеного на 07.05.2017 р., докази повідомлення ліквідатора про проведення аукціону, оголошення про результати аукціону, та вказав, що оскільки аукціон визнано таким, що не відбувся, його фіксація технічними засобами не відбувалася, а протокол про проведення аукціону не складався, тому виконати вимогу суду про надання доказів фіксації та протоколу проведення аукціону від 07.05.2017 р. є неможливим.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене рішення, дійшов висновку про відсутність порушеного права позивача у зв`язку із призначеним на 05.07.2017 аукціоном, який не відбувся, та про неналежний склад учасників за позовною заявою №4, зокрема, не пред`явлення позовних вимог до банкрута ПФ Інтервал, унаслідок чого позов є необґрунтованим і в його задоволенні належить відмовити.

Узагальнені доводи апелянта (позивача).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано невідповідністю висновків, вкладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи. На підтвердження наявності підстав скасування оскарженого рішення, апелянт наводить наступні доводи:

- суд в оскаржуваному рішенні застосував ст.136 ГК України, проте у ОСОБА_3 активів банкрута, що належать йому на праві господарського відання ніколи не було, натомість апелянт є власником майна унітарного 100-відсоткового підприємства «Інтервал» і до спірних правовідносин підлягає застосуванню ст.113 ГК України;

- у цій же справі про банкрутство (№926/767-б/15), що передувало оскаржуваному аукціону з тими самими учасниками, з тими самими вимогами і підставами, тільки в іншій позовній заяві у рішенні Господарського суду Чернівецької області від 09.06.2022 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна (Лот №1) від 16.03.2017 та зобов`язання сплатити штраф у розмірі гарантійного внеску в сумі 3 916 554,59 грн. встановлено, що позивач ОСОБА_4 як одноосібний засновник ПФ «Інтервал» є власником ЦМК ПФ «Інтервал» і в разі оголошення торгів з продажу цілісного майнового комплексу банкрута організатор аукціону був зобов`язаний повідомити позивача про проведення аукціону 16.03.2017 відповідно до вимог ч.1 ст.58 Закону про банкрутство, однак такого повідомлення зроблено не було; у вказаному рішенні встановлено преюдиційні обставини організатор аукціону ТзОВ «Універсальний торговий дім «Меркурій» письмово не повідомив власника майна приватної фірми «Інтервал» ОСОБА_3 ;

- продаж майна на аукціоні здійснювався без визначення складу ліквідаційної маси, а саме замовник та організатор проводили торги відповідно до неналежного інвентаризаційного опису, підписаного ОСОБА_5 одноособово, без проведеня інвентаризації, без передавальних актів на майно, без створення ліквідаційної маси, такі докази в матеріалах справи відсутні, натомість лише у грудні 2022 року ліквідатора зобов`язано провести інвентаризацію майна приватної фірми «Інтервал»;

- в порушення імперативних норм ч.1 ст.58 та ч.1 ст.56 Закону про банкрутство суд взяв до уваги оголошення, розміщені на веб-сайтах ВГСУ та МЮУ, які не є письмовим повідомленням власника майна про проведення аукціону;

- визначення належним відповідачем банкрута, на переконання апелянта, є абсурдним, оскільки ОСОБА_3 (позивач) одноособовий власник та засновник приватної фірми «Інтервал» звертається до господарського суду з позовною заявою до приватної фірми «Інтервал» одноособового власника та засновника ОСОБА_3 (відповідач);

- позивач 19.05.2022 звернувся до суду з клопотанням про відмову у проведенні відеоконференції поза межами приміщення суду та про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 має інвалідність ІІ групи (діагноз: ІХС та двобічна хронічна комбінована приглухуватість ІІ ступеня) і йому важко сприймати інформацію, висловлену представником іншої сторони, якщо засідання відбувається в режимі відеоконференції, проте змінити спосіб проведення судових засідань і повернутись до усталеного загальноприйнятного порядку, який дасть можливість заявнику в повній мірі реалізовувати процесуальні права, суд відмовив;

- суд дійшов неправильного висновку про те, що постановою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суд від 05.11.2019 підтверджено правовий статус ОСОБА_3 як одноособового власника та засновника приватної фірми «Інтевал» й віднесено його до учасників провадження у справі про банкрутство в силу закону в розумінні статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»;

- суд не врахував постанову ВГСУ від 15.10.2019 №11/304/08 про те, якщо статутний фонд приватного підприємства не поділений на частки, то застосовувати до такого підприємства приписи нормативних актів, присвячених господарським товариствам, не можна;

- суд не встановив чи майно, що продавалося на аукціоні, передавалося до статутного капіталу ПФ «Інтервал», яким чином ліквідатор без жодного документу встановив початкову вартість цього майна.

Учасники справи правом подання відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк не скористались. Відповідно до ч.3 ст.263 ГПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Фактичні обставини справи.

14.08.2017 у справі про банкрутство Приватної фірми «Інтервал» відбувся аукціон з продажу майна банкрута.

31.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Чернівецької області із заявою про визнання результатів аукціону від 14.08.2017, що оформлені протоколом про проведення аукціону щодо реалізації лоту №2, нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 372,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , недійсними.

Заява була мотивована тим, що аукціон проведено з порушенням вимог частини третьої статті 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а саме, на об`єкті нерухомого майна було відсутнє оголошення про його продаж.

06.10.2017 до суду надійшла заява ОСОБА_1 про зміну предмета вказаної заяви, в якій заявник просив визнати недійсними результати повторного аукціону з продажу майна ПФ «Інтервал» від 14.08.2017, оформлені відповідними протоколами про проведення аукціону щодо реалізації:

- лоту №1, нерухоме майно: нежитлове приміщення, в житловому будинку літ. А загальною площею 78,00 кв.м., яке розташовано за адресою: АДРЕСА_4 , реалізовано за ціною 329 490,00 грн без ПДВ;

- лоту №2, нерухоме майно: житловий будинок, загальною площею 372,20 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , реалізовано за ціною 1 724 495,02 грн без ПДВ;

- лоту №3, нежитлове приміщення, яке складається із приміщень студії звукозапису на першому поверсі будинку, загальною площею 104,00 кв.м., як виділену в натурі частку житлового будинку літ. А, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовано за ціною 602 167,20 грн без ПДВ.

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2018, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2018, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання недійсними результатів аукціону відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 29.01.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.03.2018 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.05.2018 у справі №926/767-б/15 скасовано; справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Направляючи справу на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що судами першої та апеляційної інстанцій не досліджено та в оскаржених судових рішеннях не наведено: на підставі чого було визначено початкову вартість майна після його поділу на окремі лоти; не надано правової оцінки діям ліквідатора з поділу цілісного майнового комплексу на лоти, та не встановлено чи є така реалізація обґрунтованою, чи відповідає меті ліквідаційної процедури та аукціону по суті (продажу майна за найвищою ціною); не надано правової оцінки всім доказам та поясненням у сукупності щодо обставин розміщення оголошень об`єкті нерухомого майна про його продаж саме на момент публікації про проведення аукціону.

За результатами нового розгляду справи у вказаній частині рішенням Господарського суду Чернівецької області від 21.07.2021 заяву ОСОБА_1 задоволено та визнано недійсними результати повторного аукціону з продажу майна ПФ «Інтервал» від 14.08.2017, що оформлені відповідними протоколами про проведення аукціону щодо реалізації лотів №№ 1, 2, 3.

Постановою Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 апеляційну скаргу ОСОБА_6 задоволено, у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовлено; рішення Господарського суду Чернівецької області від 21.07.2021 у справі № 926/767-б/15 скасовано; прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання повторного аукціону від 14.08.20217 недійсним відмовлено.

У вказаній постанові суду апеляційної інстанції встановлено наступні обставини:

- 27.12.2017 колишнім ліквідатором ПФ «Інтервал» арбітражним керуючим Кучаком Ю.Ф. опубліковано оголошення про конкурс для визначення кандидатури організатора аукціону з продажу майна банкрута, строк прийняття заяв на участь у конкурсі встановлений з дати опублікування по 30.12.2017;

- на участь у конкурсі надійшло дві заяви - від Товариства з обмеженою відповідальністю «Універсальний торговий дім «Меркурій» та від Товарної біржі «Київська універсальна»;

- ліквідатором банкрута проведено конкурс з визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута, за результатом якого 10.01.2017 таким організатором визначено ТзОВ «УТД «Меркурій», укладено договір на проведення аукціону від 01.02.2017;

- на сайті Вищого господарського суду України, який є загальнодоступним, ТзОВ «УТД «Меркурій» були розміщені оголошення цілісного майнового комплексу боржника 06.03.2017, 16.03.2017; перший аукціон не відбувся у зв`язку із допущеною помилкою у оголошенні, а наступний - у заявку із відсутністю зареєстрованих учасників такого аукціону;

- між ліквідатором та ТзОВ «УТД «Меркурій» 14.02.2017 укладено додаткові угоди, зокрема: №1, якою встановлено початкову вартість майна лоту №1 ЦМК у сумі 39 165 545,87 грн без можливості зниження початкової вартості майна; №2, якою сторони встановили початкову вартість лоту № 1 807 573,02 грн без ПДВ; №3, якою сторони встановили початкову вартість лоту № 2 4 226 703,00 грн без ПДВ; № 4, якою сторони встановили початкову вартість лоту № 3 1 475 900,00 грн без ПДВ;

- початкову вартість майна після його поділу на окремі лоти ліквідатором визначено на підставі: звіту про незалежну оцінку майна ТзОВ «УкрНОМ» від 28.03.2017 (щодо лоту №1); висновку ПП «Експертгарант» про вартість об`єкта оцінки від 10.03.2017 (щодо лоту№2); звіту ТзОВ «Канзас Ріал Естейт» про оцінку від 25.10.2016 (щодо лоту № 3);

- оцінка майна здійснена суб`єктами оціночної діяльності, а продаж майна погоджено з іпотекодержателями, що підтверджується наявними в матеріалах справи листами АТ «Дельта Банк» від 18.07.2017, АТ «Піреус Банк МКБ» від 07.04.2017, АТ «Укрсоцбанк» від 19.12.2016;

- матеріалами справи підтверджено розміщення оголошення на об`єктах нерухомого майна банкрута станом на 02.02.2017;

- поділ цілісного майнового комплексу на лоти для наступних аукціонів було здійснено в залежності від нерухомого майна, що перебуває у іпотеці різних банків як заставних кредиторів;

- 21.04.2017, 18.05.2017, 01.06.2017, 07.07.2017 організатором аукціону здійснено публікації оголошення на сайті ВГСУ про проведення повторного аукціону з продажу майна банкрута, згідно з повідомленнями організатора аукціону від 16.05.2017, від 26.05.2017, 06.06.2017, у зв`язку з відсутністю заяв на участь в аукціоні, вони були визнані такими, що не відбулися;

- додатковими угодами №5 від 06.06.2017, №6 від 13.07.2017 ліквідатор банкрута та організатор аукціону знизили початкову вартість лоту №1 до 646 058,42 грн без ПДВ, лоту № 2 до 3 381 362,40 грн, лоту № 3 до 1 180 720,00 грн без ПДВ;

- згідно із п.1.2 додаткової угоди, повторний аукціон проводиться з можливістю зниження початкової вартості, але не нижче, ніж до граничної вартості, яка становить 50% початкової вартості, вказаної в оголошенні про проведення аукціону, крок аукціону 1% від встановленої початкової вартості лоту;

- 13.07.2017 здійснено публікації оголошення на сайті ВГСУ та на сайті МЮУ про проведення повторного аукціону 14.08.2017 з продажу майна боржника (строк подання заяв на участь в аукціоні встановлений до 17.07.2017);

- організатором аукціону 14.08.2017 проведено аукціон з реалізації майна банкрута, а саме вищевказаних лотів №№ 1, 2, 3;

- учасниками аукціону були фізичні ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які подали організатору аукціону 14.07.2017 заяви на участь в аукціоні та сплатили гарантійні внески, переможцем аукціону став ОСОБА_6 ;

- результати аукціону оформлені протоколами № 01-09/72 від 14.08.2017, № 01-09/73 від 14.08.2017, № 01-09/74 від 14.08.2017, підписаними організатором аукціону та переможцем аукціону;

- організатором аукціону опубліковано 15.08.2017 повідомлення про результати проведення аукціону з продажу майна банкрута, який відбувся 14.08.2017.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини щодо проведення конкурсу для визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута і виставлення майна банкрута як цілісного майнового комплексу на перший і наступний аукціони, які не відбулися, поділу майна на окремі лоти: № 1, № 2, № 3, проведення оцінки майна та погодження заставними кредиторами умов продажу не вимагають окремого доказування у справі за позовною заявою № 5 відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Верховного Суду від 14.09.2022 постанову Західного апеляційного господарського суду від 18.11.2021 залишено без змін.

Таким чином, судами в межах справи про банкрутство розглянуто спір за заявою засновника банкрута ( ОСОБА_1 ) до переможця аукціону ( ОСОБА_6 ), організатора аукціону (ТзОВ «Універсальний дім «Меркурій») та банкрута (ПФ «Інтервал») про визнання недійсними результатів аукціону від 14.08.2017, у визнанні недійсними результатів аукціону відмовлено.

На аукціоні 14.08.2017 було реалізовано також лот №3 - нежитлове приміщення, яке складається із приміщень студії звукозапису на першому поверсі будинку, загальною площею 104,00 кв.м., як виділену в натурі частку житлового будинку літ. А, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , реалізовано за ціною 602 167,20 грн без ПДВ.

Поряд з цим, постановою Верховного Суду від 05.11.2019 у справі №926/767-б/15 визначено правовий статус ОСОБА_1 як одноособового власника та засновника боржника та віднесено його до учасників провадження у справі про банкрутство в силу закону - у розумінні статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

07.05.2019 ОСОБА_1 в межах справи про банкрутство звернувся до суду з позовною заявою №4 про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна (Лот № 3) ПФ Інтервал за № публікації 43391 і № публікації 4384, та стягнення з організатора аукціону штрафу у розмірі гарантійного внеску.

Як вбачається зі змісту позовної заяви (а.с.2-3, том 37), відповідачем у справі визначено організатора аукціону ТзОВ «Універсальний торговий дім «Меркурій», підставами позову зазначено недотримання вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо підготовки та проведення аукціону, а саме письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (ст.58, 59 Закону), допуску до участі в аукціоні (ст.61 Закону), допуску до місця проведення аукціону (ст.63 Закону), порядку проведення аукціону (ст.64-68 аукціону), оформлення кінцевих результатів аукціону.

З матеріалів справи №926/767-б/15 вбачається, що суд першої інстанції правильно встановив наступні фактичні обставини щодо підготовки оспорюваного аукціону.

02.06.2017 організатор аукціону (відповідач) здійснив публікацію оголошення про проведення аукціону з продажу майна Приватної фірми Інтервал по лоту №3 за номером публікації 43391:

на веб-сайті Вищого господарського суду України за посиланням:

http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=43391&v=362fa2d4a4&t=7 та

на веб-сайті Міністерства юстиції України за посиланням:

http://old.minjust.gov.ua/46406/?d=43391&v=362fa2d4a4&t=7 (т.с. 37, а.с. 85-99).

Указане оголошення містить інформацію про Лот № 3:

Нерухоме майно: нежиле приміщення, яке складається із приміщень студії звукозапису на першому поверсі будинку загальною площею 104,00 кв.м, як виділену в натурі частку житлового будинку літ. А, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;

характеристика майна: студія звукозапису літ А загальною площею 104,00 кв.м;

право власності належить Приватній фірмі Інтервал на підставі договору купівлі-продажу №243, посвідченого Мироник О.В., нотаріусом Першої Чернівецької державної нотаріальної контори 31.07.2002 р. за реєстровим № 3-1736 та зареєстроване Чернівецьким комунальним обласним бюро технічної інвентаризації в реєстрі прав власності на нерухоме майно 31.12.2003 р. за № 4254379 та на підставі Договору про виділ у натурі частки нерухомого майна (нежилих приміщень), що є спільною частковою власністю серії ВСВ № 147280, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Лірниченко Н.М., від 19.04.2005 р. за № 2235;

відомості про земельну ділянку: земельна ділянка, на якій розташована нерухомість, знаходиться в розпорядженні Чернівецької міської ради;

технічний паспорт на нежитлові приміщення студія звукозапису в буд. АДРЕСА_1 , план будинку, експлікація приміщень, фотографічні зображення Лот № 3 з наявним на нерухомому майні оголошенням про продаж на аукціоні;

проект договору купівлі-продажу майна;

порядок та умови проведення аукціону: початкова вартість Лоту № 3 1475900,00 грн. без ПДВ;

час та місце проведення аукціону: 05 липня 2017 року о 13:00 год. за адресою м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим. 1001, оф. 24;

крок аукціону 1% від встановленої початкової вартості лоту; без можливості зниження початкової вартості;

продавець майна Приватна фірма Інтервал в особі ліквідатора Кучака Ю.Ф.;

розмір та порядок внесення гарантійного внеску: 10% від початкової вартості лоту складає 147590,00 грн. без ПДВ, вноситься на рахунок одержувача ТОВ Універсальний торговий дім Меркурій до 06 червня 2017 року включно;

порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь у торгах заявки приймаються Організатором аукціону в робочі дні з 10-00 до 15-00 години з моменту опублікування оголошення про проведення аукціону на веб-сайтах Міністерства юстиції України та Вищого господарського суду України до 06.06.2017 року (до 13-00) включно за адресою м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим. 1001, оф. 24;

порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред`являються учасникам до їх оформлення;

порядок повідомлення про допуск до участі в аукціоні;

порядок і критерії виявлення переможця торгів, зокрема, переможцем є учасник, який запропонував найвищу ціну;

строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі;

інформація про організатора аукціону Товариство з обмеженою відповідальністю Універсальний торговий дім Меркурій (), місцезнаходження 03035, м. Київ, вул. Мстислава Скрипника патриарха, буд. 40, прим. 1001, оф. 24, контактні телефони, поштова і електронна адреси;

спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону;

інформація про аукціон: проводиться вперше за оціночною вартістю;

відомості про попередній аукціон доступні за вказаним посиланням;

відомості про провадження у справі про банкрутство: справа № 926/767-б/15, що розглядається Господарським судом Чернівецької області;

відомості щодо обтяжень майна майно є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ Дельта Банк, наявна згода на реалізацію.

Про проведення призначеного на 05.07.2017 аукціону з продажу майна Приватної фірми Інтервал, лот № 3, та публікацію відповідного оголошення ТОВ Універсальний торговий дім Меркурій письмово повідомило замовника аукціону ліквідатора ПФ Інтервал Кучака Ю.Ф. листом № 01-06/497 від 02.06.2017 (т.с. 37, а.с. 83).

Згідно з повідомленням організатора аукціону ТОВ Універсальний торговий дім Меркурій № 01-06/499 від 06.06.2017 ліквідатору ПФ Інтервал Кучаку Ю.Ф. аукціон з продажу майна Приватної фірми Інтервал, призначений на 05.07.2017 по лоту №3, визнаний таким, що не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні (останнім терміном прийому заяв визначено 13.00 год. 06.06.2017 включно) (т.с. 37, а.с. 84).

У супровідному листі від 24.04.2020 ТОВ Універсальний торговий дім Меркурій вказало, що ним, як організатором аукціону, опубліковано оголошення на сайті ВГСУ та Мінюсту за №43484 про те, що аукціон визнано таким, що не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні, за посиланнями відповідно:

http://vgsu.arbitr.gov.ua/pages/158/?d=43484&v=0cd14dc3c5&t=8 та

http://old.minjust.gov.ua/46406/?d=43484&v=0cd14dc3c5&t=8.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що з 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства від 18.10.2018 за № 597-VIII, відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень якого втратив чинність Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Водночас, станом на час проведення оспорюваного аукціону умови та порядок проведення ліквідаційної процедури, а також продаж майна в провадженні у справі про банкрутство було врегульовано Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», отже, до спірних правовідносин слід застосовувати норми вказаного Закону.

Відповідно до положень ст.49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на час підготовки та проведення оспорюваного аукціону), продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів. Суб`єктами аукціону є його замовник, організатор та учасники. Замовником є ліквідатор, призначений господарським судом у порядку, встановленому цим Законом. Організатором аукціону є визначена замовником фізична або юридична особа, що має ліцензію на проведення торгів і з якою замовник аукціону уклав договір на проведення аукціону. Організатор аукціону визначається замовником за конкурсом, що проводиться у визначеному замовником порядку, основними критеріями якого вважаються наявність ліцензії, достатній, але не менш як три роки, досвід проведення аукціонів, запропонована найменша сума винагороди.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів - також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником. Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник.

Відповідно до ч.3, ч.4 ст.58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні. Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Стаття 59 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначала вимоги до змісту оголошення про проведення аукціону на веб-сайті.

Зокрема, оголошення про проведення аукціону на веб-сайті повинно містити відомості про: майно, що продається, його характеристику та місцезнаходження; час та місце проведення аукціону; початкову вартість та відомості про можливість її зниження на тому ж аукціоні; розмір та порядок внесення гарантійного внеску; можливість надання переможцю податкової накладної; продавця майна (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); порядок, місце, строк і час представлення заявок на участь в торгах; порядок оформлення участі в торгах, перелік документів і вимоги, що пред`являються учасникам, до їх оформлення; порядок і критерії виявлення переможця торгів; строки платежів, реквізити рахунків, на які вносяться платежі; організатора аукціону (найменування, місцезнаходження, засоби зв`язку); спосіб отримання додаткової інформації про проведення аукціону.

Результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу (ч.3 ст.55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Згідно з усталеною судовою практикою сторонами спору про визнання аукціону та його результатів недійсними, який розглядається судом в межах провадження у справі про банкрутство, є продавець, переможець аукціону та організатор цього аукціону.

Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 20.05.2021 у справі №910/24368/14 дійшов висновку, що уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника як зацікавлена особа у продажі майна боржника за найвищою ціною наділена правом вимагати визнання недійсними результатів аукціону, проведеного в межах справи про банкрутство з порушенням вимог закону, та уточнив наведений у постанові Верховного Суду від 02.10.2019 у справі №5006/5/39б/2012 перелік осіб, які можуть оспорювати результати аукціону з продажу майна банкрута, включивши до кола таких суб`єктів уповноважену особу засновників (учасників, акціонерів) боржника.

Разом з цим, зі змісту позовної заяви та апеляційної скарги вбачається, що засновник банкрута, ОСОБА_1 вважає порушеним саме право участі в аукціоні як потенційного покупця.

Зокрема, другою позовною вимогою є стягнення з організатора на користь позивача штрафу у розмірі гарантійного внеску.

Відповідно до ст.56 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній на час підготовки та проведення оспорюваного аукціону), у разі якщо порушення порядку підготовки та проведення аукціону перешкодило зацікавленій особі взяти участь або перемогти на аукціоні, організатор аукціону зобов`язаний сплатити такій особі штраф у розмірі гарантійного внеску.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні спору про визнання недійсними результатів торгів (аукціону) необхідним є встановлення таких обставин: чи мало місце порушення вимог законодавства при його проведенні; чи вплинули ці порушення на результати аукціону; чи мало місце порушення прав і законних інтересів особи, яка оспорює результати аукціону (правові висновки у постановах Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 911/494/17, від 25.04.2018 у справі № 910/16955/17, від 11.06.2019 у справі № 920/1316/14 та ін.).

Відповідно до статті 58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» організатор аукціону не пізніше як за 15 робочих днів до дня початку аукціону оприлюднює на веб-сайті державного органу з питань банкрутства та Вищого господарського суду України (при проведенні електронних торгів також на своєму веб-сайті) оголошення про проведення аукціону, а також письмово повідомляє про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником.

Під час продажу на аукціоні права вимоги про проведення аукціону також повідомляється боржник.

Під час продажу на аукціоні нерухомого майна оголошення повинно бути також розміщено на нерухомому майні.

Організатор аукціону забезпечує доступ до інформації про майно, що підлягає продажу, а також можливість ознайомитися з майном за його місцезнаходженням.

Відповідно до статті 61 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» рішення організатора аукціону про допуск заявників до участі в торгах приймається за наслідками розгляду представлених заяв на участь в аукціоні і оформляється протоколом про визначення учасників аукціонів. До участі в торгах допускаються заявники, що подали заяви на участь в аукціоні і документи, що додавалися до них, які відповідають вимогам, встановленим цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення торгів. Заявники, допущені до участі в торгах, визнаються учасниками аукціону.

Рішення про відмову в допуску заявника до участі в аукціоні приймається у разі, якщо: заява на участь в аукціоні не відповідає вимогам, що встановлені цим Законом і вказаним у повідомленні про проведення аукціону; подані заявником документи не відповідають встановленим до них вимогам; на дату складання протоколу про визначення учасників аукціону не підтверджено надходження гарантійного внеску на рахунки, вказані в повідомленні про проведення аукціону.

Розмір гарантійних внесків становить десять відсотків початкової вартості.

Якщо початкова вартість не перевищує десяти прожиткових мінімумів, гарантійний внесок не встановлюється, крім випадків проведення електронних торгів.

Організатор аукціону протягом п`яти днів з дня підписання протоколу про визначення учасників аукціонів повідомляє всіх заявників про результати розгляду представлених заяв на участь в аукціоні шляхом відправлення заявникам у письмовій чи електронній формі копій цього протоколу.

Для допуску до участі в аукціоні учаснику видається аукціонна картка, з обох боків якої зазначається номер учасника.

Рішення про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів може бути оскаржене до господарського суду в порядку, встановленому цим Законом.

Апеляційний суд зазначає, що з матеріалів справи не вбачається жодних доказів на підтвердження наміру позивача взяти участь в аукціоні з продажу майна банкрута, окрім того, позивач є заінтересованою особою стосовно боржника в розумінні ст.1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Намір прийняти участь в аукціоні підтверджує виникнення відповідного майнового інтересу щодо майна, яке на цьому аукціоні має бути реалізоване. Існування такого інтересу доводиться його формалізацією на підставі поданих доказів (статті 74 ГПК України). При цьому вирішальне значення має не стільки прагнення до користування конкретним матеріальним благом, а зовнішній прояв (реалізація) цього прагнення, яке виявляється у послідовному вчиненні особою юридично значимих дій, необхідних для участі в аукціоні, з дотриманням встановленого порядку та строків (складання та подання заяви на участь в аукціоні, сплата гарантійного та реєстраційного внесків, листування з організатором торгів, тощо). Відсутність доказів вчинення таких юридично значимих дій спростовує наявність у особи, яка мала намір прийняти участь в аукціоні, майнового інтересу до об`єкту продажу та відповідно вплив результатів проведеного аукціону на права та/або інтереси такої особи. Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.11.2021 у справі №910/21182/15 (910/16832/19).

Також позивачем не доведено належними, допустимими і вірогідними доказами наявності порушення порядку підготовки аукціону, яке перешкодило позивачу як зацікавленій у придбанні майна особі взяти участь в аукціоні.

Так, відповідно до ч.2 ст.38 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, керівник банкрута звільняється з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (власників) майна банкрута.

Відповідно до ч.1 ст.41 вказаного Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, крім грошових коштів, що знаходяться на банківському рахунку умовного зберігання (ескроу) банкрута, об`єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об`єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, у комунальну власність відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Відповідно до ч.4 ст.41 вказаного Закону майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

Приватне підприємство має відокремлене майно, самостійний баланс, рахунки в установах банків, печатку із своїм найменуванням та ідентифікаційним кодом.

Підприємство як самостійний суб`єкт господарювання є власником: майна, переданого йому учасниками товариства у власність як вклад до статутного (складеного) капіталу; продукції, виробленої товариством у результаті господарської діяльності; одержаних доходів; іншого майна, набутого на підставах, що не заборонені законом. Вкладом до статутного (складеного) капіталу господарського товариства можуть бути гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом (ст. 115 Цивільного кодексу України, ст.ст. 62, 63, 66, 85 Господарського кодексу України).

У поданому позивачем статуті ПФ Інтервал в пунктах 3.1, 3.2, 3.3, записано, що засновник є власником майна підприємства. Майно підприємства становлять основні фонди та обігові кошти, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновника; доходи, одержані від реалізації продукції, а також від інших видів господарської діяльності; доходи від цінних паперів; кредити банків та інших кредиторів, придбання майна іншого підприємства, організації; безоплатні або благодійні внески пожертвування організацій, підприємств і громадян.

Згідно з пунктом 3.4 статуту підприємство має право продавати і передавати іншим підприємствам, організаціям та установам, обмінювати, здавати в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування або позику належні йому будинки, споруди, устаткування, транспортні засоби, інвентар, сировину та інші матеріальні цінності, а також списувати з балансу.

У п.3.8 статуту ПФ Інтервал передбачено, що підприємство несе відповідальність згідно вимоги всім своїм майном. Засновник несе відповідальність за борги підприємства тільки в межах свого внеску.

Таким чином, з наведених положень статуту ПФ Інтервал випливає, що саме підприємство є власником майна, яке обліковується на його балансі.

Доказів, що право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване за ним як фізичною особою, позивач Пелепчук В.В. не надав.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що у відповідача не було обов`язку здійснювати письмове повідомлення позивача про проведення аукціону, призначеного на 15.07.2017 у відповідності до норми ч.1 ст.58 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

В оскарженому рішенні суд зацитував норми ч.1 та ч.2 ст.136 ГК України щодо права господарського відання та вказав, що у разі реалізації активів банкрута, що належать йому на праві господарського відання, організатор аукціону зобов`язаний письмово повідомити власника цього майна відповідно до норми ч.1 ст.58 Закону про банкрутство, проте майно, яке було виставлене на продаж на аукціоні 14.08.2017, належало банкруту на праві приватної власності.

Відтак слід відхилити за безпідставністю доводи апелянта про помилкове застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин норм ст.136 ГК України, які не підлягали застосуванню.

Окрім того, частиною першою статті 55 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що аукціон визнається таким, що не відбувся, у разі: (1) відсутності учасників або наявності на торгах лише одного учасника; (2) коли жоден з учасників не запропонував ціну, вищу за стартову (початкову вартість); (3) несплати в установлений строк переможцем належної суми за придбане майно. Рішення про визнання аукціону таким, що не відбувся, приймається організатором у триденний строк після виникнення підстави для такого визнання.

Отже, у випадку визнання аукціону з продажу майна банкрута таким, що не відбувся, відсутні результати такого аукціону, що унеможливлює визнання їх недійсними.

Як було встановлено з матеріалів справи та зазначає сам позивач у позовній заяві, аукціон з продажу майна Приватної фірми Інтервал, призначений на 05.07.2017 по лоту №3, визнаний таким, що не відбувся у зв`язку із відсутністю заяв на участь в аукціоні.

У постанові Верховного суду від 26.07.2023 у цій справі, викладено правові висновки, відповідно до яких правова природа процедури реалізації майна на торгах у формі аукціону у процедурі банкрутства полягає в продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника до покупця - переможця торгів (аукціону), невід`ємною і завершальною стадією якої є оформлення результатів такого продажу договором купівлі-продажу.

Водночас, аналізуючи положення Закону про банкрутство, можна виокремити окремі послідовні стадії (етапи) торгів (аукціону), якими є розміщення інформаційного повідомлення про проведення електронних торгів, реєстрація учасників торгів, проведення електронних торгів та оформлення їх результатів протоколом.

Отже, аукціон є процедурою визначення його переможця. Саме на етапі проведення аукціону визначається його переможець, який у результаті набуває право на укладення з ним основного договору (право це виникає як наслідок вчинення правочину).

При цьому з аналізу положень Закону про банкрутство можна дійти до висновку, що саме з моменту оголошення переможця виникає взаємне зобов`язання: обов`язок покупця протягом п`яти днів з дати підписання протоколу про проведення аукціону сплатити запропоновану ним ціну та підписати проект договору купівлі-продажу майна (статті 69, 71 Закону) та обов`язок продавця передати майно покупцю, зокрема нерухоме (як у спірних правовідносинах) майно за передавальним актом протягом 3 днів після сплати ціни (стаття 75 Закону).

Зміст вищевказаного зобов`язання свідчить про вчинення відповідного правочину.

Таким чином, без проведення аукціону визнання недійсними його результатів є неможливим з підстав відсутності таких результатів, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 13, частин 1, 2 статті 14 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи вимоги про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна боржника, господарський суд має системно застосовувати норми Закону про банкрутство, оцінюючи в цілому правомірність дій ліквідатора з обрання ним певних способів продажу майна боржника, правомірність формування ним складу майна, яке виставляється на продаж (як цілісного майнового комплексу, так і окремих лотів), дотримання ліквідатором вимог Закону про банкрутство щодо добросовісності та розсудливості, забезпечення балансу інтересів боржника та кредиторів (правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 911/3132/17, від 21.11.2019 у справі № 20/5007/1475-Б/12, від 28.11.2019 у справі № 5009/2987/12, від 07.05.2020 у справі № 922/3059/16).

При цьому, у разі якщо склад учасників спору про визнання недійсними результатів аукціону не відповідає реальному, суд, з огляду на встановлені Господарським процесуальним кодексом України межі його дискреції, не має змоги встановити низку обставин, тягар доказування чи спростування яких покладається на осіб, які не є стороною (позивачем чи відповідачем) у справі, у даному випадку на третьою особою у справі, залученою за ініціативою суду першої інстанції ПФ Інтервал. Не пред`явлення позовних вимог до банкрута ПФ Інтервал свідчить про неналежний склад учасників справи за позовною заявою №4, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

Також, в силу вимог ч.5 ст.269 ГПК України, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що суд не встановив чи майно, що продавалося на аукціоні, передавалося до статутного капіталу ПФ «Інтервал», та про непроведення ліквідатором інвентаризації цього майна, оскільки такі не були підставами заявлених позовних вимог.

Окрім того, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що під час розгляд справи в суді першої інстанції місцевий господарський суд не забезпечив можливості в повній мірі реалізовувати процесуальні права та зазначає, що право позивача брати участь в судових засіданнях не може реалізовуватись шляхом відмови іншим учасникам справи у забезпеченні передбаченої процесуальним законом можливості брати участь в засіданнях в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.

Відтак доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлені місцевим господарським судом обставини, апелянт не обґрунтував та не довів порушення застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до чинного законодавства рішення суду є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Враховуючи встановлені обставини справи, межі перегляду оскаржуваного рішення, доводи сторін, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги не підлягають до задоволення, відтак оскаржуване рішення слід залишити без змін.

В порядку положень ст.129 ГПК України сплачений скаржником за подання апеляційної скарги судовий збір слід покласти на скаржника.

Відповідно до ч.5 ст.240 ГПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст.86, 129, 269, 270, 275, 276, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні вимог апеляційної скарги засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 б/н від 26.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1690/23 від 30.05.2023) відмовити.

2. Рішення Господарського суду Чернівецької області від 08.12.2022 у справі №926/767-б/15 залишити без змін.

3. Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на скаржника.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 12.09.2023.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Галушко Н.А.

суддя Орищин Г.В.