ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2700/23

Суддя Господарського суду Київської області Янюк О.С. перевіривши матеріали

заяви ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

УСТАНОВИВ:

1. 30.08.2023 засобами поштового зв`язку до Господарського суду Київської області (далі суд) звернулась ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , заявниця) із заявою від 30.08.2023 (вх. №2305/23 від 31.08.2023) про відкриття провадження у справі про свою неплатоспроможність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі Кодекс) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі ГПК України), іншими законами України. Застосування положень ГПК України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

2. Перевіривши подану заяву, суд вважає її такою, що не відповідає вимогам Кодексу з наступних підстав.

2.1. За змістом п. 2 ч. 2 ст. 116 Кодексу у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються, зокрема, місце проживання боржника.

Так, на титульному аркуші заяви зазначено зареєстроване місце проживання заявниці: « АДРЕСА_1 ». На підтвердження зазначених відомостей суду надано копії 1-3, 6-7, 10-11 сторінок паспорта ОСОБА_1 .

Водночас, згідно п. 6 Положення про паспорт громадянина України затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-XII, зокрема, на одинадцятій-шістнадцятій сторінці паспортної книжечки робляться відмітки про реєстрацію постійного місця проживання громадянина.

Ураховуючи зазначене, положення ст. 8 Кодексу та те, що заявницею не надано суду копію паспорта (усіх сторінок), у суду відсутня можливість вставити місце реєстрації ОСОБА_1 .

2.2. Пунктом 3 ч. 2 ст. 116 Кодексу встановлено, що у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначаються виклад обставин, що стали підставою для звернення до суду.

Так, у своїй заяві ОСОБА_1 вказує на те, що підставою для звернення до суду є, зокрема, п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу.

Згідно із п. 14 ч. 3 ст. 116 Кодексу до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються інші документи, що підтверджують наявність підстав, визначених ст. 115 цього Кодексу.

За змістом п. 4 ч. 2 ст. 115 Кодексу встановлено, що боржник має право звернутися до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність у разі, якщо існують інші обставини, які підтверджують, що найближчим часом боржник не зможе виконати грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі (загроза неплатоспроможності).

Отже, звертаючись до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізична особа повинна зазначити конкретні (а не загальновідомі) обставини, які безпосередньо вплинули на заявницю та вказують на настання загрози її неплатоспроможності (у визначений зобов`язанням строк або в майбутньому), та надати на підтвердження зазначеного відповідні докази.

Проте, відповідних обставин заявниця не зазначила та відповідних доказів до своєї заяви не долучила.

2.3. Разом із цим, ч.ч. 1, 2 ст. 91 ГПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч.ч. 4, 5 ст. 91 ГПК України).

У свою чергу, перевіривши відповідні документи, долучені заявницею на підтвердження обставин, що стали підставою для звернення із відповідною заявою, суд встановив, що частина з них є незасвідченою у встановленому порядку, а саме: договір кредиту та страхування №Е09.00600.009148702 від 15.12.2021; паспорт споживчого кредиту №Е09.00600.009148702 від 15.12.2021; додаток №1 до договору №Е09.00600.009148702 від 15.12.2021; види платежів за кредитом; довідка-розрахунок заборгованості станом на 11.04.2023.

3. Крім того, п. 21 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу, зокрема, встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи призначення арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією у разі відкриття провадження у справі про неплатоспроможність здійснюється з урахуванням особливостей, визначених цим пунктом. Заява боржника - фізичної особи про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, крім відомостей, передбачених ч. 2 ст. 116 цього Кодексу, повинна містити пропозицію щодо кандидатури арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого реструктуризацією. Боржник - фізична особа додає до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність заяву арбітражного керуючого, зазначеного в абз. 2 цього пункту, про участь у справі, яка повинна відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 28 цього Кодексу.

Так, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 просить суд призначити керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Солов`я Юрія Анатолійовича (свідоцтво №1895 від 29.12.2018).

При цьому, заявницею надано суду заяву вказаного арбітражного керуючого від 30.08.2023 (вх. №16601/23 від 31.08.2023) про участь у даній справі із відповідними додатками.

У свою чергу, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 170 ГПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Таким чином, у даному випадку заява має містити підпис арбітражного керуючого. При цьому, заява має бути підписана власноручно, відтворення підпису за допомогою факсиміле або інших технічних засобів відтворення зображення підпису процесуальним законом не допускається. З урахуванням положень ч. 8 ст. 6 ГПК України заява може містити електронний цифровий підпис, прирівняний до власноручного підпису, відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги».

При цьому, суд зазначає, що «факсиміле» не є тотожним «електронному підпису».

Отже, зазначені положення засвідчують обов`язковість та безумовність вимоги закону стосовно підписання заяви власноручним або електронним цифровим підписом особи, як підтвердження її справжньої волі на настання відповідних правових наслідків у тому числі щодо виконання обов`язків керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

Використання в такому випадку факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису чинним законодавством не допускається (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.07.2021 у справі №916/3209/20).

Так, із змісту заяви арбітражного керуючого про участь у даній справі та додатків до неї вбачається, що останні містить підпис від імені Солов`я Ю.А., який є відтворенням підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, тощо, що суперечить вимогам процесуального законодавства.

За таких обставин, суд зазначає, що вказана заява не може братись судом до уваги, як така що відповідає вимогам ч. 3 ст. 28 Кодексу, ч. 2 ст. 170 ГПК України.

4. Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень (абз. 3 ч. 2 ст. 30 Кодексу).

Згідно з ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», зокрема, розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2023 встановлено у розмірі 2 684,00грн.

Таким чином, загальна сума основної грошової винагороди арбітражного керуючого, яка повинна бути авансована заявником, становить 40 260,00грн (2 684,00*5*3=40 260,00).

Водночас, абз. 7 п. 16 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу установлено, зокрема, що тимчасово, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, а також протягом шести місяців після його припинення чи скасування стосовно боржника справу про неплатоспроможність може бути відкрито без здійснення авансування передбаченої цим Кодексом винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду. У такому разі до заяви про відкриття справи про неплатоспроможність додається копія укладеної заявником угоди з обраним ним арбітражним керуючим про виконання арбітражним керуючим повноважень у справі про неплатоспроможність до її закриття з виплатою на умовах, визначених цією угодою, винагороди в розмірі, що не має перевищувати розмір, встановлений цим Кодексом.

За таких обставин, законодавцем надано особі право під час звернення до суду із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність подати: або докази авансування заявником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у встановленому розмірі; або угоду, укладену між заявником та обраним ним арбітражним керуючим. Одночасне застосування вказаних способів урегулювання питання щодо оплати винагороди арбітражному керуючому під час звернення із відповідною заявою Кодексом не передбачено. При цьому, суд зазначає, що відповідна угода повинна бути укладена у порядку визначеному Цивільним кодексом України (далі ЦК України) із дотриманням умов, визначених Кодексом.

У свою чергу, до матеріалів заяви Шиманською А.І. долучено копію договору із арбітражним керуючим Солов`єм Ю.А. про оплату основної грошової винагороди та відшкодування витрат від 29.08.2023.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Із змісту копії наданого правочину у сукупності разом із іншими документами, наданих арбітражним керуючим, вбачається, що останній містить підпис від імені Солов`я Ю.А., який є відтворенням підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання.

Зі свого боку, суд зазначає, що ані Кодексом ані іншими актами цивільного законодавства не передбачено можливість підписання арбітражним керуючим такого виду договорів шляхом засування відповідних засобів. Будь-яких додаткових угод або інших документів з яких можливо було б встановити наявність у Солов`я Ю.А. права на підписання відповідного договору у вказаний спосіб заявницею суду надано не було.

Крім того, у п. 8 договору від 29.08.2023 зазначено, що: «Компенсація витрат арбітражного керуючого проводиться протягом трьох банківських днів після надсилання витрат арбітражного керуючого про витрати, понесені у зв`язку із виконанням повноважень керуючого реструктуризацією у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи на банківський рахунок, зазначений у такому звіті».

Так, ст. 6 ЦК України, зокрема, визначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

З наведеного можна зробити висновок, що особам надається право вибору: використати вже існуючі диспозитивні норми законодавства для регламентації своїх відносин або встановити для себе правила поведінки на свій розсуд. Відтак цивільний договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, виявляє автономію волі сторін щодо врегулювання їхніх правовідносин на власний розсуд (у межах, встановлених законом), тобто є актом встановлення обов`язкових правил для сторін договору, регулятором їх відносин.

Приписи ч.ч. 2 та 3 ст. 6 та ст. 627 ЦК України визначають співвідношення між актами цивільного законодавства і договором. Допустимість конкуренції між актами цивільного законодавства і договором випливає з того, що вказані норми передбачають ситуації, коли сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства та врегулювати свої відносини на власний розсуд, і коли вони не вправі цього робити.

Свобода договору, як одна з принципових засад цивільного законодавства, є межею законодавчого втручання у приватні відносини сторін. Водночас сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, крім випадків, коли такий відступ неможливий в силу прямої вказівки акта законодавства, а також якщо відносини сторін регулюються імперативними нормами.

Відповідно сторони не можуть врегулювати свої відносини (визначити взаємні права та обов`язки) у спосіб, який суперечить існуючому публічному порядку, порушує положення Конституції України, не відповідає загальним засадам цивільного законодавства, передбаченим ст. 3 ЦК України, які обмежують свободу договору. Домовленість сторін договору про врегулювання своїх відносин всупереч існуючим у законодавстві обмеженням не спричиняє встановлення відповідного права та/або обов`язку, як і його зміни та припинення.

Проаналізувавши зазначене у сукупності із абз. 7 п. 16 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу, суд дійшов висновку, що законодавцем надано право особі подати відповідну угоду лише в частині виплати арбітражному керуючому грошової винагороди, у зв`язку з чим, сторони вказаного договору не можуть відступити від положень Кодексу у цій частині в силу їх імперативності.

Крім того, зокрема, із змісту п. 9 вказаного договору вбачається, що останній містить додатки, які заявницею суду надано не було.

За таких обставин, долучений ОСОБА_1 договір із арбітражним керуючим Солов`єм Ю.А. не може братися судом до уваги.

Ураховуючи зазначене, у заявниці наявне зобов`язана виконати п. 12 ч. 3 ст. 116 Кодексу та надати суду докази здійснення авансування грошової винагороди арбітражному керуючому на депозитний рахунок суду у розмірі 40 260,00грн.

5. За змістом ч. 1 ст. 113 Кодексу провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Частиною 3 ст. 37 Кодексу господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 174 ГПК України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч. 1 ст. 174 ГПК України).

Ураховуючи те, що заявницею подано відповідну заяву без дотримання вимог ст. 116 Кодексу, суд вважає за необхідне залишити зазначену заяву без руху та надати ОСОБА_1 час для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 12, 76-78, 174, 234-235 ГПК України, ст.ст. 2, 30, 37, 113, 116 Кодексу, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву ОСОБА_1 від 30.08.2023 (вх. №2305/23 від 31.08.2023) про відкриття провадження у справі про його неплатоспроможність - залишити без руху.

2. Запропонувати заявниці протягом десяти днів з дня отримання нею цієї ухвали виконати належним чином вимоги ст.116 Кодексу, а саме, надати суду:

копію паспорта громадянина України виданого ОСОБА_1 (усі сторінки), засвідчену особисто заявницею;

письмові пояснення із обов`язковим зазначенням конкретних обставин, які перешкоджають (перешкоджатимуть) або ускладнюють (ускладнюватимуть) виконувати ОСОБА_1 свої грошові зобов`язання чи здійснювати звичайні поточні платежі, та докази на їх підтвердження (висновки/довідки від медичних установ, акти/довідки/сертифікати від відповідних держаних установ чи організацій та інше);

належним чином засвідчені копії: договору кредиту та страхування №Е09.00600.009148702 від 15.12.2021; паспорту споживчого кредиту №Е09.00600.009148702 від 15.12.2021; додатку №1 до договору №Е09.00600.009148702 від 15.12.2021; видів платежів за кредитом; довідки-розрахунку заборгованості станом на 11.04.2023;

докази авансування винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 40 260,00грн на депозитний рахунок Господарського суду Київської області (реквізити депозитного рахунку суду: назва установи - Господарський суд Київської області; код ЄДРПОУ - 03499945; реєстраційні рахунки (депозитний) - UA0014298; установа банку - ДКСУ місто Київ).

3. У разі невиконання заявницею п. 2 зазначеної ухвали у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

4. У разі не подання заяви ОСОБА_2 про його участь у цій справі разом із заявою про усунення недоліків, арбітражний керуючий для виконання повноважень керуючого реструктуризацією буде визначений з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих України, шляхом застосування автоматизованої системи.

5. Звернути увагу заявниці на те, що у разі надіслання відповідних документів до суду засобами поштового зв`язку, невідкладно повідомити про це суд на його електронну пошту () із обов`язковим зазначенням штрих-коду поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст.235 ГПК України ухвала набрала законної сили 07.09.2023 та окремо від рішення оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, яка подається у порядку, визначеному ст. 257 ГПК України.

Суддя О.С. Янюк

Ухвалу підписано 07.09.2023.