РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

06.09.2023Справа № 910/10056/23

Суддя Н.Плотницька, розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (02081, місто Київ, вулиця Дніпровська Набережна, будинок 25-Б)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай-Клаб" (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 5, приміщення 20-В в літері А)

про стягнення 293 178 грн 22 коп.

Представники сторін: не викликались

ВСТАНОВИВ:

26.06.2023 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай-Клаб" про стягнення 293 178 грн 22 коп. заборгованості за договором від 01.03.2020 № 194-20.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного договору від 01.03.2020 № 194-20 не виконав взяті на себе зобов`язання з відшкодування витрат за теплову енергію, у зв`язку із чим в останнього виникала заборгованість у розмірі 228 515 грн 90 коп. Крім того, за неналежне виконання зобов`язань позивачем нараховано 56 700 грн 27 коп. інфляційних нарахувань та 7 962 грн 05 коп. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.08.2023 відкрито провадження у справі № 910/10056/23, розгляд справи постановлено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

04.08.2023 на адресу Господарського суду міста Києва повернулося поштове відправлення за № 894, яким на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 5, приміщення 20-В в літері А), було направлено ухвалу від 26.08.2023, із зазначенням причини повернення: за закінченням терміну зберігання (довідка ф. 20 від 01.08.2023).

Відповідно до частин 2, 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, суд дійшов висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 28.06.2023 вручена відповідачу 01.08.2023.

Станом на 04.09.2023 відповідачем вимог ухвали суду від 28.06.2023, зокрема, щодо подання відзиву на позов, не виконано.

З огляду на вищевикладене, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю "Скай-Клаб" не скористалося наданими їй процесуальними правами, зокрема, відповідачем не надано відзиву на позовну заяву, будь-яких письмових пояснень та інших доказів, що впливають на вирішення даного спору по суті, суд, на підставі частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про можливість розгляду даної справи виключно за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.10.2013 між Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (підприємство за договором, позивач у справі) та ОСОБА_1 (власник нежитлового приміщення НОМЕР_1башта за договором) укладено договір про відшкодування витрат за теплову енергію № 7713 (далі - договір-1), відповідно до умов якого споживач в межах частки участі у загальних витратах, визначеної на умовах цього договору доручає, а підприємство приймає зобов`язання за рахунок споживача на умовах цього договору розраховуватись з теплопостачальною організацією по договору № 1532607 від 05.11.2004 за теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби (централізованого опалення - у період опалювального сезону) для власників нежитлових приміщень по вул. Червоноармійська, 5 у м. Києві.

У відповідності до пункту 2.1.1. договору-1 підприємство, з урахуванням пункту 1.1. цього договору, зобов`язується розраховуватись та виконувати інші умови договору № 1532607 від 05.11.2004, укладеного з постачальною організацією на теплопостачання для нежитлових приміщені будівлі по вул. Червоноармійська, 5 у м. Києві.

Відповідно до пункту 2.2.1 договору-1 не пізніше 27 числа поточного місяця перерахувати протягом 10 банківських днів, з дня отримання акта виконаних робіт за попередній місяць, акту звірки сальдо розрахунків та рахунок-фактури на попередню оплату за цим договором (наданих в порядку пункту 2.1.4. цього договору), на рахунок підприємства грошові кошти попередньої оплати за цим договором та самостійно отримувати розрахункові документи.

Згідно з пунктом 4.1 договору-1 сторони погодили, що оплата споживачем проводиться в строки та на умовах, визначеними пунктами 2.2.1, 2.2.3. цього договору, а нарахування за цим договором, в т.ч. вартості, у відсотковому співвідношенні, послуги підприємства, пов`язаної з нарахуванням, збором, обліком, що становить 4 % від нарахованої споживачу суми оплати, проводиться щомісячно протягом опалювальною періоду. Наповнення системи нараховується та оплачується за період, в якому відбулося наповнення.

Пунктом 7.1 договору-1 сторонами погоджено, що договір складено у двох оригінальних примірниках, які мають однакову юридичну силу відповідно до умов пункту 3 статті 631 Цивільного кодексу України договір набирає чинності з 01.10.2013 і діє до 01.10.2014. Якщо протягом місяця до закінчення строку дії цього договору жодна із сторін не заявить про його припинення, договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік. Догові може бути розірвано за домовленістю сторін, крім випадку припинення його в односторонньому порядку в порядку, визначеному цим договором. Розірванню договору передує складання акту звірки та переговори, які ініціює будь-яка із сторін за цим договором, а сторона - ініціатор розірвання договору письмово попереджає іншу сторону за один місяць до бажаної дати.

26.12.2018 між ОСОБА_1 (орендодавець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скай-Клаб" (орендар за договором) укладено договір оренди нежитлових приміщень (далі - договір-2), відповідно до умов якого орендодавець зобов`язується передати орендарю тимчасове платне користування нежилі приміщення, загальною площею 505,2 кв.м., які визначені в пункті 1.2. договору, розташовані з| адресою: місто Київ, вулиця Велика Васильківська (до зміни назви - вул. Червоноармійська), будинок 5 (надалі - приміщення), а орендар зобов`язується прийняти приміщення і сплачувати орендодавцю плату за користування ним у відповідності до умов цього договору.

Нежилі приміщення, які передаються в користування згідно цього договору складаються з: нежилого приміщення НОМЕР_2 (двадцять) (7-й поверх) (в літері А), загальної площею 392,00 кв.м.; нежилого приміщенняНОМЕР_3 (двадцять тире А) (7-й поверх) (в літері А) загальною площею 19,50 кв.м.; нежилого приміщення №№ 1 (один), 2 (два), 3 (три) (групи приміщень-№ 32-А) (в літері А), загальною площею 93,70 кв.м.

У відповідності до пункту 3.11 договору-2 орендар самостійно оплачує вартість комунальних та експлуатаційних послуг, що надаються відповідними комунальними службами, зокрема послуг енергопостачання та водопостачання, теплопостачання та інші втрати, включаючи плату за вивіз сміття, прибирання снігу/льоду, озеленення прибудинкової території, плату за утримання будинку в належному технічному стані і інші витрати на підставі засобів обліку споживання (лічильників) електроенергії та водоспоживання відповідно до рахунків, виставлених орендодавцю комунальними чи іншими службами.

Згідно з пунктом 11.1 договору-2 договір набирає чинності з дати підписання його сторонами та діє до 31.12.2025.

01.03.2020 між Комунальним підприємством з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (підприємство за договором, позивач у справі), ОСОБА_1 (споживач за договором ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Скай-Клаб" (користувач за договором, відповідач у справі) укладено договір № 194-20 (далі - договір-3), відповідно до умов якого споживач, який на підставі договору оренди нежилих приміщень від 26.12.2018, передав користувачу у тимчасове користування нежитлові приміщення, площею 589,94 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 5, що належить йому на підставі права власності, переводить на користувача обов`язок по відшкодуванню витрат за теплову енергію за договором № 77-13 від 01.10.2013 "Про відшкодування витрат за теплову енергію", що укладено між підприємством і споживачем.

Користувач приймає на себе зобов`язання визначені у пункті 1 даного договору (пункт 1.2 договору-3).

Згідно пункту 1.3 договору-3 підприємство надає користувачу послуги (виконує роботи), які визначені у договорі № 77-13 від 01.10.2013 "Про відшкодування витрат за теплову енергію", що укладено з споживачем.

У відповідності до пункту 1.4. договору-4 договір № 77-13 від 01.10.2013 "Про відшкодування витрат за теплову енергію", що укладені між споживачем і підприємством є невід`ємною частиною даного договору.

Положеннями пунктів 2.1.1 та 2.1.2 договору-3 погоджено, що споживач зобов`язується нести відповідальність перед підприємством та третіми особами за порушення користувачем умов договору № 77-13 від 01.10.2013 "Про відшкодування витрат за теплову енергію" та нормативно-правових актів України, які регулюють відносини в сфері житлово-комунальних послуг, якщо порушення завдають шкоду будинку, прибудинковій території. Нести відповідальність перед підприємством за невиконання користувачем грошових зобов`язань за цим договором, шляхом погашення в добровільному чи судовому порядку підприємству заборгованості по відшкодуванню витрат за теплову енергію.

Відповідно до пункту 2.2.1 договору-3 користувач зобов`язується виконувати умови договору № 77-13 від 01.10.2013 "Про відшкодування витрат за теплову енергію", який укладено між споживачем та підприємством, та своєчасно і в повному обсязі проводити оплату за вказаним договором.

Пунктом 4 договору-4 сторони погодили, що цей договір укладений з 01.03.2020 та зберігає свою силу протягом дії договору оренди нежилих приміщень від 26.12.2018, укладеного між споживачем і користувачем по тимчасовому користуванню нежитловим приміщенням.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Судом встановлено, що відповідачем в порушення умов договору не виконав взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної оплати послуг за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за період з грудня 2021 року по червень 2022 року виникла заборгованість за спожиту теплову енергію в розмірі 228 515 грн 90 коп., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів спожитої теплової енергії у розмірі 228 515 грн 90 коп.

Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 56 700 грн 27 коп. інфляційних нарахувань та 7 962 грн 05 коп. 3% річних, нарахованих за загальний період прострочення з 01.12.2021 по 3.03.2023.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 76 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов`язку з оплати вартості спожитої теплової енергії та факту наявності заборгованості, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основного боргу у розмірі 228 515 грн 90 коп. підлягають задоволенню за розрахунком позивача.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 56 700 грн 27 коп. інфляційних нарахувань та 7 962 грн 05 коп. 3% річних, нарахованих за загальний період прострочення з 01.12.2021 по 31.03.2023.

Суд зазначає, що у разі прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, підлягають стягненню річні відсотки відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.

З урахуванням приписів статті 549, частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" правовими наслідками порушення грошового зобов`язання, тобто зобов`язання сплатити гроші, є обов`язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з аналізу статей 612, 625 Цивільного кодексу України право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, які не є штрафними санкціями, є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Зазначені інфляційні нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Суд зазначає, що інфляційні нарахування на суму боргу здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання.

При цьому розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Дії відповідача є порушенням умов договору, що є підставою для захисту майнових прав та інтересів позивача, відповідно до норм статті 625 Цивільного кодексу України.

З огляду на вимоги статті 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з`ясовувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Тобто визначаючи розмір заборгованості за договором, зокрема, в частині процентів річних та інфляційних втрат суд зобов`язаний належним чином дослідити поданий стороною доказ (в даному випадку - розрахунок заборгованості), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду.

Судом перевірено розрахунки позивача, встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за договором, вимоги позивача про стягнення з відповідача 56 700 грн 27 коп. інфляційних нарахувань та 7 962 грн 05 коп. 3% річних, нарахованих за загальний період прострочення з 01.12.2021 по 31.03.2023, визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за розрахунком позивача.

Згідно з частиною 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтею 74, статтями 76-79, статтею 86, статтею 123, статтею 129, статтями 232-233, статтями 237- 238, статтями 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай-Клаб" (01004, місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 5, нежиле приміщення 20 в літері А, ідентифікаційний код 42397899) на користь Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду "Житло-Сервіс" (02081, місто Київ, вулиця Дніпровська Набережна, будинок 25-Б, ідентифікаційний код 31025659) 228 515 (двісті двадцять вісім тисяч п`ятсот п`ятнадцять) грн 90 коп. основної заборгованості, 56 700 (п`ятдесят шість тисяч сімсот) грн 27 коп. інфляційних нарахувань, 7 962 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят дві) грн 05 коп. 3% річних та 4 397 (чотири тисячі триста дев`яносто сім) грн 63 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 1 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя Н.Плотницька