У Х В А Л А

06 вересня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/1237/23

Господарський суд Чернігівської області у складі судді Белова С.В.,

розглянувши заяву сформовану через систему «Електронний суд» від 05.09.2023 Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Інтерагросистема» про забезпечення позову, подану одночасно з пред`явленням позову

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Корпорація «Інтерагросистема»,

, вул. Гастело,4, м. Мена, Чернігівська область, 15600;

електронна пошта:

Відповідач: Менська міська рада

, вул. Героїв АТО, 6, м. Мена, Чернігівська область, 15600;

електронна пошта:

про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди

28.05.2021 року до Господарського суду Чернігівської області одночасно з пред`явленням позову надійшла заява Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Інтерагросистема» про забезпечення позову, згідно якої заявник просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони :

- Менській міській раді приймати рішення щодо передачі прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0294 та :04:000:0025 будь яким особам;

- вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0294 та :04:000:0025.

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову заявник посилається на те, що ним подано до суду позов до відповідача Менської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі від 08.01.2011 б/н, яким Закритому акціонерному товариству «Інтерагросистема», правонаступником якого є відповідач, передано в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:000:0294, сформовано 20.12.2010, :04:000:0025. Як зазначає позивач, договір оренди є поновленим до 18.05.2034, проте відповідачем не укладено відповідної додаткової угоди в порядку ч.6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі», натомість вчиняються дії щодо передачі земельних ділянок, які перебувають в оренді у позивача іншій юридичній особі.

Згідно із частинами 1 та 2 статті 136 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК) господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачу вчиняти певні дії (ст. 137 ГПК України). Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 4 ст. 137 ГПК України).

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається; обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Одна з визначальних складових принципу захисту цивільних прав та інтересів судом полягає у забезпеченні гарантій права кожної людини на ефективний судовий захист.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13). Такий висновок робить Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року у справі № 3-рп/2003.

В обґрунтування забезпечення позову позивач зазначив мотиви такого клопотання, а саме те, що у разі прийняття відповідачем рішення про передачу в оренду земельних ділянок кадастровий номер :02:000:0294 та кадастровий номер :04:000:0025 в оренду третій юридичній особі, виконання рішення суду про визнання укладеною додаткової угоди до договору оренди між позивачем та відповідачем буде утруднене.

Суд погоджується з доводами позивача.

Забезпечення позову шляхом заборони відповідачу приймати рішення щодо передачі прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0294 та :04:000:0025 будь яким особам; а також заборони вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0294 та :04:000:0025 є співмірним із заявленими позовними вимогами про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди землі від 08.01.2011.

За наведених обставин у їх сукупності суд дійшов висновку про розумність, обґрунтованість та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, спроможності даного заходу забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів, а тому заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 136-140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Інтерагросистема» про забезпечення позову до відкриття провадження у справі задовольнити.

2. Вжити заходи до забезпечення позову Приватного акціонерного товариства «Корпорація «Інтерагросистема» до Менської міської ради про визнання укладеної додаткової угоди до договору оренди.

3. Заборонити:

- Менській міській раді приймати рішення щодо передачі прав на земельні ділянки з кадастровими номерами :02:000:0294 та :04:000:0025 будь яким особам;

- вчинення будь-яких реєстраційних дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :02:000:0294 та :04:000:0025.

Стягувач: Приватне акціонерне товариство «Корпорація «Інтерагросистема»,

, вул. Гастело,4, м. Мена, Чернігівська область, 15600;

електронна пошта:

Боржник: Менська міська рада,

, вул. Героїв АТО, 6, м. Мена, Чернігівська область, 15600;

електронна пошта:

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 06.09.2023 та може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ч. 1 ст. 256 Господарського процесуального кодексу України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дана ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя С.В. Белов

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень, розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: http://reyestr.court.gov.ua/

засоби зв`язку - тел.