ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2751/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фірма "Роса", м. Харків
до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", м. Харків
про стягнення 60000,00 грн.
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фірма "Роса" (позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів в розмірі 60000,00 грн. (передплата за договором № 116940 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2020) та 2684,00 грн. судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказує, що він 14.10.2022 за договором здійснив передплату за теплову енергію у розмірі 60000,00 грн. У зв`язку з не переданням відповідачем товару (теплової енергії) позивачу протягом 8-ми місяців з дати здійснення передоплати, та не передання товару (теплової енергії) в найближчому майбутньому, у зв`язку з відсутність потреби у товарі (тепловій енергії), у відповідача виникла заборгованість перед позивачем з повернення передплати за договором у розмірі 60 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 03.07.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено відповідачу строк для подання до суду обґрунтованого письмового відзиву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідач надав відзив на позовну заяву (вх.№ 18818 від 19.07.2023), згідно якого вказує, що у зв`язку відсутністю господарської діяльності позивач по справі відмовився від підключення системи теплопостачання нежитлових приміщень, але не звернувся до банківської установи про відкликання грошових коштів. КП Харківські теплові мережі вважає, що воно виконало свої зобов`язання відповідно до умов договору в повному обсязі, натомість позивач по справі повинен був звернутися в день зарахування грошових коштів до банківської установи про відкликання грошових коштів.

Позивач 01.08.2023 за вх.№ 20307 надав відповідь на відзив, у якій вказує, що посилання відповідача на те, що позивач повинен був звернутися в день зарахування грошових коштів до банківської установи про відкликання грошових коштів не відповідає дійсності та протирічить нормам чинного законодавства. З огляду на викладене позивач вказує, що відповідач жодним чином не обґрунтував свої заперечення, а тому вони не можуть братися судом до уваги під час винесення рішення у даній справі.

Матеріали справи свідчать, що всім учасникам справи надано можливість для висловлення своєї правової позиції по суті позовних вимог та судом дотримано, під час розгляду справи, обумовлені чинним ГПК України процесуальні строки для звернення із заявами по суті справи та іншими заявами з процесуальних питань.

Отже, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 240 ГПК України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

01 листопада 2020 року між ТОВ "Кондитерська фірма "Роса" (споживач) та КП Харківські теплові мережі (теплопостачальна організація) було укладено договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 16940 від 01.11.2020, особовий рахунок 17500-8909 (надалі-договір).

Відповідно до умов даного договору теплопостачальна організація зобов`язалася постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов`язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені договором.

Згідно п. 2.2. договору, підключення споживачів в опалювальному сезоні здійснюється для об`єктів з індивідуальним тепловим вводом на підставі письмового замовлення споживача в установленому законом порядку теплопостачальною організацією.

Об`єкт, в якій здійснюється постачання теплової енергії за договором, зазначений у додатку № 1 до договору, а саме за адресою: м. Харків, вул. Гвардійців Широнінців 1А.

Як вбачається з матеріалів справи 20.10.2022 за вих.№ 20/10-1 позивач звернувся до відповідача з листом, у якому просив провести підключення до системи теплозабезпечення з 27 жовтня 2022 наступного об`єкту ТОВ "Кондитерська фірма "Роса", розташованого по вул. Гвардійців Широнінців 1А в м. Харкові.

Окрім, того на виконання вимог договору позивач здійснив відповідачу оплату в сумі 60000,00 грн. з призначенням платежу оплата за теплову енергію згідно договору.

Відповідно до п. 6.1. договору, розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться шляхом перерахування коштів на рахунок теплопостачальної організації, вказаний в договорі, відповідно до встановлених тарифів, діючих в період постачання теплової енергії та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії, а при їх відсутності - виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень, або в іншій формі, яка не суперечить чинному законодавству України.

Згідно з п.п. 6.З., 6.4. договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач сплачує попередню оплату. Споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду самостійно, ініціативним дорученням сплачує теплопостачальній організації вартість зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію споживач здійснює: до 28-го числа поточного місяця, при розрахунках за показниками приладів обліку.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку, що грошові кошти в розмірі 60000,00 грн., сплачені позивачем, були зараховані КП Харківські теплові мережі як передплата за договором.

Відповідно до п. 6.5. договору, розрахунки за показниками приладів комерційного обліку здійснюються:

- якщо фактичне використання теплової енергії більше, ніж зазначене в договорі, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 28-го числа поточного місяця;

- якщо фактичне споживання теплової енергії нижче від сплаченого зазначеного в договорі обсягу, вартість такого перевищення зараховується в рахунок оплати заявленого обсягу періоду, наступного за розрахунковим;

- якщо сумарне годинне договірне теплове навантаження перевищує 2,0 Гкал/годину споживач самостійно сплачує вартість теплової енергії за фактичними показниками приладів комерційного обліку подекадно.

У відзиві відповідач вказує, що 24.10.2022 КП Харківські теплові мережі було видано дозвіл № 19 на підключення системи теплопостачання в опалювальний період 2022-2023. Проте, оформленого реєстру та акту про підключення об`єкту ТОВ "Кондитерська фірма "Роса", розташованого по вул. Гвардійців Широнінців 1А в м. Харкові, про які йдеться мова у дозволі № 19, відповідачем до суду не було надано.

Відповідно до п. 10.1. договору, цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31 грудня 2025 року.

Також, 01.11.2020 між ФОП Новіков М.О. (поручитель), ТОВ "Кондитерська фірма "Роса" (боржник) та КП Харківські теплові мережі (кредитор) було укладено договір поруки до договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 16940 від 01.11.2020.

Згідно позову позивач вказує, що з початку повномасштабного збройного вторгнення російської федерації на територію України та введення Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 воєнного стану з 24 лютого 2022 року, враховуючи місцезнаходження позивача на території міста Харкова, на території якого ведуться активні бойові дії та здійснюються постійні бомбардування міста, ТОВ КФ РОСА фактично припинило свою господарську діяльність та не використовувало приміщення, які забезпечуються тепловою енергією згідно договору. У зв`язку з плануванням запуску господарської діяльності наприкінці 2022 року, ТОВ КФ РОСА 20 жовтня 2022 року звернулося до відповідача з листом вих. №20/10-01 «Про підключення до системи теплозабезпечення в опалювальному сезоні 2022-2023рр.», в якому просило провести підключення до системи теплозабезпечення з 27 жовтня 2022 року та повідомило відповідача про здійснення передоплати в розмірі 60000,00 грн. (платіжна інструкція № 1627 від 14.10.2022). Проте, запуск господарської діяльності ТОВ КФ РОСА не відбувся, у зв`язку з постійним бомбардуванням міста Харкова, браком персоналу та іншими економічними та фінансовими труднощами, які в першу чергу виникли та тривають через воєнний стан та його наслідки. 24 січня 2023 року, до підключення послуг теплопостачання, ТОВ КФ РОСА листом № 24/1-1 повідомило, що підприємство не підключалося до послуг теплопостачання та підключатися не буде, у зв`язку з відсутність господарської діяльності підприємства 2022- 2023рр. Просило раніше надісланий лист вважати недійсним. Також, просило повернути раніше сплачену передплату у сумі 60000,00 грн. від 14.10.2022.

У відповідь на вказане звернення позивача, листом № 07-47/1649 від 02.02.2023 відповідач повідомив позивача, що станом на 01.02.2023 за договором рахується кредиторська заборгованість у розмірі 60000,00 грн. Також, відповідач зазначив, що на теперішній час договір є діючим, тому підстави для повернення грошових коштів відсутні, а тому грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. будуть враховані в рахунок майбутніх платежів за теплову енергію згідно договору.

Втім, за твердженням позивача, відповідач в порушення своїх зобов`язань грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. позивачу не повернув. Наведені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписом ст. 76 Господарського процесуального кодексу України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 у справі № 918/631/19 викладено висновок, відповідно до якого виходячи із системного аналізу вимог чинного законодавства аванс (попередня оплата) - це грошова сума, яка не забезпечує виконання договору, а є сумою, що перераховується згідно з договором наперед, у рахунок майбутніх розрахунків, зокрема, за товар який має бути поставлений, за роботи, які мають бути виконані. При цьому аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила, лише у випадку невиконання зобов`язання, за яким передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося (висновок про застосування норм права, викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 910/12382/17) (п. 68 постанови).

Як було зазначено вище, позивач 24 січня 2023 року звернувся до відповідача з вимогою про повернення сплаченої передоплати у розмірі 60000,00 грн. (лист № 24/1-1). Таким чином, в силу ч. 2 ст. 530 ЦК України відповідач повинен був повернути позивачу суму передоплати до 31 січня 2023 року у зв`язку з невиконання свого зобов`язання за договором.

Оскільки відповідач не повернув позивачу суму передоплати в розмірі 60000,00 грн. в строки, передбачені чинним законодавством, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Щодо інших аргументів сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу цього судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Також, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у справі "Руїз Торіха проти Іспанії" вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 2684,00 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4, 11, 12, 13, 73, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 120, 123, 129, 165, 178, 202, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фірма "Роса" (61080, м. Харків, вул. Естакадна, буд. 1, ) грошові кошти в розмірі 60000,00 грн. та 2684,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення господарського суду може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного рішення.

УЧАСНИКИ СПРАВИ:

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Кондитерська фірма "Роса" (61080, м. Харків, вул. Естакадна, буд. 1, ).

Відповідач: Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Мефодіївська, 11, ).

Повне рішення складено "04" вересня 2023 р.

Суддя А.М. Буракова

справа № 922/2751/23