ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 Справа № 914/3078/22

місто Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., за участі секретаря судового засідання Гриб І.В., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», місто Львів

до відповідача-1 Приватного підприємства «Тор», місто Київ

до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Фрукт плюс», місто Львів

до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛ Глас», місто Львів

до відповідача-4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг Парк», місто Львів

до відповідача-5 Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів, місто Яворів, Львівська область

до відповідача-6 Державного підприємства «Сетам», місто Київ

за участі третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

Дочірнього підприємства «Над Дністром» Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод», місто Миколаїв, Львівська область

за участі третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору

ОСОБА_1 , село Рудники, Миколаївський район, Львівська область

про 1) Визнання недійсними торгів з продажу нерухомого майна: комплекс.

2) Визнання недійсними договору купівлі-продажу, реєстраційний номер 3571.

3) Визнання недійсним договору іпотеки, реєстраційний номер 1079.

4) Зобов`язання ТзОВ «БЛ Глас» повернути ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» комплекс.

5) Зобов`язання ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» повернути ПП «Тор» комплекс.

6) Скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «БЛ Глас» на комплекс.

7) Скасування державної реєстрації іпотеки на комплекс.

8) Скасування державної реєстрації обтяження на комплекс.

9) Скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» на комплекс.

10) Скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ПП «Тор» на комплекс.

За участю представників:

від позивача: Вук У.І. - адвокат (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №000884 від 21.02.2018, довіреність від 12.07.2023);

від відповідача-1: не з`явився;

від відповідача-2: не з`явився;

від відповідача-3: не з`явився;

від відповідача-4: Мудрак Р.Б. - адвокат (ордер на надання правничої (правової) допомоги серія ВС №1185996 від 07.02.2023; свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ЛВ №001315 від 11.01.2019);

від відповідача-5: не з`явився;

від відповідача-6: не з`явився;

від третьої особи-3: не з`явився;

від третьої особи-4: не з`явився.

Процес.

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» до відповідача-1 Приватного підприємства «Тор», до відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю «»Еко-Фрукт плюс», до відповідача-3 Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛ Глас», до відповідача-4 Товариства з обмеженою відповідальністю «Вікінг Парк» за участі третіх осіб 1, 2, 3, 4 які не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Львів, Державне підприємство «Сетам», Дочірнє підприємство «Над Дністром» Закритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод», ОСОБА_1 про 1) визнання недійсними торгів з продажу нерухомого майна: комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, яке належало Приватному підприємству «Тор», (номер лоту: 514754), які відбулись 03.08.2022; 2) визнання недійсним договору купівлі-продажу, реєстраційний номер 3571, посвідчений 01.09.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я., який укладений між ТзОВ «Еко-Фрукт та ТзОВ «БЛ Глас»; 3) визнання недійсним договору іпотеки, реєстраційний номер 1079, посвідчений 07.09.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р., укладений між ТзОВ «БЛ Глас» та ТзОВ «Вікінг Парк»; 4) зобов`язання ТзОВ «БЛ Глас» повернути ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область; 5) зобов`язання ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» повернути ПП «Тор» комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область; 6) скасування державної реєстрації права власності ТзОВ «БЛ Глас» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про право власності: 47744232 від 01.09.2022; 7) скасування державної реєстрації іпотеки на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про іпотеку: 47789009 від 07.09.2022, за яким іпотекодавцем є ТзОВ «БЛ Глас», іпотекодержателем - ТзОВ «Вікінг Парк»; 8) скасування державної реєстрації обтяження на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про обтяження: 47789876 від 07.09.2022, за яким особою, майно/права якої обтяжуються є ТзОВ «БЛ Глас», обтяжувачем - ТзОВ «Вікінг Парк»; 9) скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №47627400 від 18.08.2022; 10) скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ПП «Тор» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №39993648 від 30.12.2020.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду та протоколах судових засідань.

Ухвалою від 06.04.2023 суд за клопотанням позивача залучив до участі у справі Яворівський відділ державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) як відповідача-5. Також залучив до участі у справі Державне підприємство «Сетам» як відповідача-6.

Представник позивача в судове засідання 28.08.2023 для розгляду справи по суті з`явився, заяви, клопотання не подавав, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-4 в судове засідання 28.08.2023 для розгляду справи по суті з`явився, заяви, клопотання не подавав, проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю.

Інші учасники справи явки представників в судове засідання 28.08.2023 для розгляду справи по суті не забезпечили.

Відводів складу суду та секретарю судового засідання сторонами не заявлено.

У судовому засіданні 28.08.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Правова позиція сторін.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він є стягувачем щодо ПП «ТОР» в межах виконавчих проваджень №67109462 від 11.10.2021 року, №79068016 від 23.06.2022 року, №79068015 від 23.06.2022 року.

З ініціативи Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 03.082022 року було проведено торги з продажу нерухомого майна: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв.м., с.Пісочна, вул. Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, яке належало ПП «ТОР» (). Переможцем торгів стало ТОВ «Еко-Фрукт плюс».

Позивач вважає, що проведені торги слід визнати недійсними, оскільки об`єкт нерухомого майна, який був реалізований на торгах, а саме, цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв.м., с.Пісочна, вул. Львівська,2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, є комплексом будівель та споруд, який належить кільком власникам про що свідчить реєстрація в Реєстрі прав власності на нерухоме майно ( який функціонував до 01.01.2013 року).

В свою чергу, реєстрація державним реєстратором права власності за ПП «ТОР» на цех скловиробництва №2, літ. «Л-2» як на окремий об`єкт нерухомого майна суттєво вплинула на оцінку даного майна для проведення торгів. Оскільки в разі, якщо б об`єктом продажу на торгах був би комплекс будівель та споруд, вартість даного майна була б суттєво вищою, ніж вартість окремої будівлі, відповідно стягувачі у виконавчих провадженнях могли б одержати задоволення своїх вимог за рахунок реалізованого майна в більшому розмірі.

Окрім цього, позивач зазначає, що на об`єкт нерухомого майна в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано заборону на підставі договору іпотеки №2398 від 29.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Герасимів М. В., а в Державному реєстрі іпотек - обтяження іпотекою, реєстраційний номер обтяження 613827 на підставі повідомлення ПАТ «Промінвестбанк» від 13.10.2009 року. В свою чергу, об`єкт нерухомого майна реалізовано на торгах всупереч положенням частини 1 статтв 51 Закону України «Про іпотеку», зокрема, за відсутності згоди заставодержателя, що є додатковою підставою для визнання торгів недійсними.

Таким чином, позивач просить 1) визнати недійсними торги з продажу нерухомого майна: комплекс цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв.м., с.Пісочна, вул. Львівська,2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, яке належало ПП «ТОР», (номер лоту: 514754), які відбулись 03.08.2022 року, 2) визнати недійсним договіру купівлі-продажу, реєстраційний номер 3571, посвідчений 01.09.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я., який укладений між ТзОВ «Еко-Фрукт та ТзОВ «БЛ Глас»; 3) визнати недійсним договір іпотеки, реєстраційний номер 1079, посвідчений 07.09.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р., укладений між ТзОВ «БЛ Глас» та ТзОВ «Вікінг Парк»; 4) зобов`язати ТзОВ «БЛ Глас» повернути ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область; 5) зобов`язати ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» повернути ПП «Тор» комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область; 6) скасувати державну реєстрацію права власності ТзОВ «БЛ Глас» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про право власності: 47744232 від 01.09.2022; 7) скасувати державну реєстрацію іпотеки на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про іпотеку: 47789009 від 07.09.2022, за яким іпотекодавцем є ТзОВ «БЛ Глас», іпотекодержателем - ТзОВ «Вікінг Парк»; 8) скасувати державну реєстрацію обтяження на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про обтяження: 47789876 від 07.09.2022, за яким особою, майно/права якої обтяжуються є ТзОВ «БЛ Глас», обтяжувачем - ТзОВ «Вікінг Парк»; 9) скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №47627400 від 18.08.2022; 10) скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ПП «Тор» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №39993648 від 30.12.2020.

Позиції відповідачів.

Відповідачі-1, 2, 3, 5, 6 відзивів на позовну заяву у строк, визначений судом, не подали, проти позову не заперечили.

Відповідач-4 ТОВ «Вікінг Парк» проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначив, що об`єкт нерухомого майна цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв.м., с.Пісочна, вул. Львівська,2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область було виділено з комплексу, який свого часу був зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно щонайпізніше 23.10.2006 року та було зареєстровано за ПП «ТОР» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Право власності ПП «ТОР» на спірний об`єкт позивач не оспорює, як і не оспорює правомірності рішень державних реєстраторів.

Щодо недодержання ч.астини 1 статті 51 Закону України «Про іпотеку» відповідач зазначає, що станом на дату проведення торгів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не існувало жодних обтяжень на майно, окрім арештів, накладених в межах виконавчих проваджень, що не є перешкодою для проведення торгів та реалізації спірного майна.

У зв`язку з вищенаведеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Позиції третіх осіб.

Треті особи-3, 4 які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів пояснень щодо позовних вимог у справі не подавали.

Обставини встановлені судом.

В Реєстрі прав власності на нерухоме майно (в якому до 2013 року здійснювалася реєстрація права власності на майно та який зараз є архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно) міститься інформація, що за адресою: Львівська обл., Миколаївський р-н, с. Пісочна, вул. Львівська, 2 було зареєстровано об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 5246227 - комплекс, загальна вартість нерухомого майна - 21397071.00 грн.

Власниками зазначеного комплексу були:

- ДП ВАТ «Львівський керамічний завод» «Над Дністром» на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.200 року, згідно з яким ДП «Над Дністром» належать будівлі та споруди в кількості 14-ти штук; дата державної реєстрації права власності - 26.03.2004 рік;

- ПП «ТОР» на підставі свідоцтва про право власності серія ЯЯЯ №788852, видане 23.10.2006 року Пісочнянською сільською радою; дата державної реєстрації права власності - 23.10.2006 рік;

- ВАТ «Пісочнянський склозавод»; дата державної реєстрації права власності - 13.05.2009 рік;

- ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, реєстраційний №3154, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Алєксєєвою Г. М., згідно з яким ОСОБА_1 належить будівля їдальні «М-1» площею 534,6 кв. м

Згідно зі Зведеним актом вартості будинків, господарських будівель та споруд за адресою: с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2 знаходяться наступні об`єкти нерухомого майна: Будівля виробничого корпусу №1 під літ. «А-2»; Будівля адміністративна під літ. «Б-2»; Будівля прохідної під літ. «В-1»; Побутові приміщення гаражів і боксів під літ. «Д-2»; Будівля ремонтно-механічного цеху під літ. «З-2»; Будівля гаражу під літ. «И-1»; Будівля матеріального складу під літ. «І-1»; Резервуар під літ. «Й»; Цех скловиробництва №2 під літ. «Л-2»; Будівля їдальні під літ. «М-1»; Трансформаторна підстанція під літ. «Н-1»; АГРС під літ. «О-1»; Котельня під літ. «Р-2»; Насосна під літ. «С-1»; Насосна під літ. «Т-1»; Склад під літ. «Ф-1»; Навіс під літ. «Є»; Навіс під літ. «Х»; Навіс під літ. «У»; Башня під літ. «Ч»; Шихтоскладальний цех під літ. «Е-2»; Компресорна під літ. «Л'-1»; Будівля цеху №2 під літ. «Ж-4»; Водонапірна башта під літ. «Щ»; Ворота №1; Ворота №2; Огорожа №3; Огорожа №4; Огорожа №5; Вимощення №6.

В липні 2005 року укладена біржова угода №Н-050-5 - договір купівлі-продажу між членом біржі СПД ОСОБА_2 , в особі брокера-продавця ОСОБА_2 брокерської контори №001, діючої в інтересах арбітражного керуючого-ліквідатора ВАТ «Пісочнянський Склозавод» Коляда Володимира Ілліча, який діє на підставі постанови Господарського суду Львівської області від 26.10.2004 по справі 6/315-8/153, на підставі договору-доручення №1/212 від 21.02.2005 року (продавець) та членом біржі ОСОБА_3 в особі брокера-покупця ОСОБА_3 брокерської контори №002, діючого в інтересах ПП «ТОР» (покупець).

Відповідно до п. 1.1. біржової угоди №Н-050-5 продавець зобов`язується передати у власність покупцю нежитлове приміщення цеху хімічної поліровки літ. Л-2, площею 1249,1 кв. м, який знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, 2, який належить на праві колективної власності ВАТ «Пісочнянський склозавод».

27 вересня 2005 року було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення цех хімполіровки між ліквідатором ВАТ «Пісочнянський склозавод» Колядою В. І. (продавець) та ПП «ТОР» (покупець).

Згідно з п. 1 вказаного договору купівлі-продажу на умовах, передбачених цим договором, Продавець передає у власність, а Приватне підприємство «ТОР» приймає у власність нежитлове приміщення цех хімполіровки Л-2, що по вул. Львівська, 2 (два) в с. Пісочна Миколаївського району Львівської області і зобов`язується сплатити за нього встановлену в договорі грошову суму.

29.09.2006 Виконавчим комітетом Пісочнянської сільської ради Миколаївського району Львівської області прийнято рішення №36 «Про оформлення та реєстрацію права власності на будівлю цеху скловиробництва ПП «ТОР»», яким вирішено:

1. Дати дозвіл на перепрофілювання придбаного приватним підприємством «ТОР» торгову біржу цеху хімічної поліровки під цех скловиробництва №2 із збільшенням загальної площі на 26 м. кв. за рахунок приведення в належний стан внутрішніх приміщень будівлі.

2. Оформити право власності та видати свідоцтво про право власності на цех скловиробництва №2 загальною площею 1275,1 м. кв. по вул. Львівська, 2 в с. Пісочна Миколаївського району Львівської області за ПП «ТОР».

3. Доручити Стрийському ДК МБТІ провести реєстрацію права власності.

23.10.2006 року Пісочнянською сільскою радою на підставі рішення Виконавчого комітету №36 від 29.09.2066 року видано ПП «ТОР» Свідоцтво про право власності серія ЯЯЯ №788852 на нерухоме майно - опис об`єкта: цех скловиробництва №2, Л-2, 1275.1 кв. м.; адреса - Львівська обл., Миколаївський р., с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2; форма власності - приватна.

Право власності ПП «ТОР» на цех скловиробництва №2, Л-2, 1275.1 кв. м.; адреса - Львівська обл., Миколаївський р., с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2 зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 23.10.2006 року.

30.12.2020 року державним реєстратором Пустомитівської районної державної адміністрації Львівської області Мудраком Є. М. запис про право власності ПП «ТОР» на цех скловиробництва №2, літ. «Л-2», загальна площа 1275.1 кв. м перенесено до новоствореного розділу ОНМ 230.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Відповідач-1 ПП «ТОР» був власником об`єкта нерухомого майна: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 230; назва - комплекс, об`єкт житлової нерухомості: ні; опис об`єкта - цех скловиробництва №2, літ. «Л-2», загальна площа 1275.1 кв. м; підстава для державної реєстрації - свідоцтво про право власності б/н від 23.10.2006 року, видане Пісочанською сільською радою Миколаївського району Львівської області.

З автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що станом на 03.08.2022 року ПП «ТОР» було боржником в наступних виконавчих провадженнях:

- ВП №64627258, відкрите 24.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем А. А.; стягувач - ТОВ «ЕНЕРДЖІ ТРЕЙД ГРУП», ;

- ВП №65350581, відкрите 07.05.2021 року Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ;

- ВП №65781111, відкрите 14.06.2021 року Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - ТОВ "Науково-дослідне підприємство "Екологія Плюс", ;

- ВП №65951925, відкрите 05.07.2021 року Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - ФОП Максимик Тетяна Миколаївна;

- ВП №67109462, відкрите 11.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пицем А. А.; стягувач - АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз», ;

- ВП №67219834, відкрите 21.10.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Ільчишин Л. В.; стягувач - ТОВ «Еліос Стратегія», ;

- ВП №67474574, відкрите 11.11.2021 року Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, ;

- ВП №69387996, відкрите 11.07.2022 року Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, .

В межах виконавчого провадження №65350581 Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області було ініційовано торги з продажу нерухомого майна ПП «ТОР».

З офіційного сайту інтернет-майданчика ДП «Сетам» вбачається наступна інформація:

- Характеристика лоту: провадження 65350581; не є предметом іпотеки; Комплекс: цех скловиробництва №2, Літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м., будівля знаходиться в неробочому та незадовільному стані, відсутні будь-які комунікації. Свідоцтво про право власності, серія та номер: БН, виданий 23.10.2006 року, видавник: Пісочнянська сільська рада, Миколаївського району Львівської області. Земельна ділянка площею 0,564 га, кадастровий номер :07:000:0027, цільове призначення: для обслуговування комплексу виробничих приміщень є комунальною власністю, договір оренди б/н виданий 30.06.2016 року, видавник: сторони договору, строк дії: договір укладено на десять років, з правом пролонгації.

- Реєстраційний номер лота: 514754;

- Категорія: Будівлі;

- Відомості про обтяження майна: Обтяження: №42909058, Постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 65350581, видана 07.05.2021, видавник: Яворівський ВДВС у Яворівському районі Львівській області, все нерухоме майно; Обтяження: №40736081, Постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 64627258, видана 24.02.2021, видавник: Приватний виконавець Пиць А.А., все нерухоме майно; Обтяження: №44584988, Постанова про арешт майна боржника, серія та номер: ВП 67219834, видана 22.10.2021, видавник: Приватний виконавець Ільчишин Л.В., все нерухоме майно.

- Визначено порядок та умови проведення торгів.

З протоколу №574762 проведення електронного аукціону (торгів) вбачається, що торги відбулися 03.08.2022 року, переможцем аукціону стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко-Фрукт Плюс».

В результаті проведення торгів 18.08.2022 року Стрийська державна нотаріальна контора Львівської області переможцю торгів ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер 1430.

Право власності ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» на об`єкт цех скловиробництва №2, Літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2 було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державним реєстратором Стрийської державної нотаріальної контори Львівської області Костур У.Т. 18.08.2022 року, номер запису про право власності: 47627400.

В подальшому, 01.09.2022 цех скловиробництва №2, Літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с.Пісочна, вул. Львівська, буд. 2 був відчужений ТОВ «БЛ ГЛАС» на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі цеху, серія та номер 3571, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І.Я. Право власності ТОВ «БЛ Глас» на цех скловиробництва №2, літ «Л-2» зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01.09.2022 року, номер запису про право власності: 47744232.

З інформації, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що цех скловиробництва №2, Літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м. був переданий в іпотеку ТОВ «Вікінг Парк» на підставі договору іпотеки від 07.09.2022 року, серія та номер 1079, укладений між ТОВ «БЛ Глас» та ТОВ «Вікінг Парк» та посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В. Р., номер запису про іпотеку: 47789009.

Окрім цього, 07.09.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В. Р. зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження об`єкта - цеху скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2, а саме: заборону відчуження на підставі вищенаведеного договору іпотеки, номер запису про обтяження: 47789876.

Позивач зазначаючи, що реалізація нерухомого майна боржника ПП «ТОР» на торгах відбулась з порушенням норм законодавства, зазначає про наявність підстав для визнання торгів недійсними. Відтак, просить суд 1) визнати недійсними торги з продажу нерухомого майна: комплекс цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв.м., с.Пісочна, вул. Львівська,2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, яке належало ПП «ТОР», (номер лоту: 514754), які відбулись 03.08.2022 року, 2) визнати недійсним договіру купівлі-продажу, реєстраційний номер 3571, посвідчений 01.09.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І.Я., який укладений між ТзОВ «Еко-Фрукт та ТзОВ «БЛ Глас»; 3) визнати недійсним договір іпотеки, реєстраційний номер 1079, посвідчений 07.09.2022 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В.Р., укладений між ТзОВ «БЛ Глас» та ТзОВ «Вікінг Парк»; 4) зобов`язати ТзОВ «БЛ Глас» повернути ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область; 5) зобов`язати ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» повернути ПП «Тор» комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область; 6) скасувати державну реєстрацію права власності ТзОВ «БЛ Глас» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про право власності: 47744232 від 01.09.2022; 7) скасувати державну реєстрацію іпотеки на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про іпотеку: 47789009 від 07.09.2022, за яким іпотекодавцем є ТзОВ «БЛ Глас», іпотекодержателем - ТзОВ «Вікінг Парк»; 8) скасувати державну реєстрацію обтяження на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, номер запису про обтяження: 47789876 від 07.09.2022, за яким особою, майно/права якої обтяжуються є ТзОВ «БЛ Глас», обтяжувачем - ТзОВ «Вікінг Парк»; 9) скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ТзОВ «Еко-Фрукт плюс» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №47627400 від 18.08.2022; 10) скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності ПП «Тор» на комплекс: цех скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 м2, що знаходиться за адресою: село Пісочна, вулиця Львівська, 2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №39993648 від 30.12.2020.

Висновки суду.

З приводу позовної вимоги про визнання недійсними торгів з продажу нерухомого майна: комплекс: цех скловиробництва №2, Літ. «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Згідно з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 22.08.2018 року у справі №925/1265/16 під способами захисту суб`єктивних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи охоронного характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав і вплив на правопорушника.

Статтею 16 Цивільного кодексу України, положення якої кореспондуються з положеннями статті 20 Господарського кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Названими нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Отже, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, ніж тим, що встановлений договором або законом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

У постановах від 22.01.2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14.05.2019 року у справі № 910/11511/18 Верховний Суд зазначив, що суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Позивач звернувся до суду з позовною вимогою про визнання недійсними торгів з продажу нерухомого майна: цеху скловиробництва №2, літ «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2, що перебувало у власності ПП «ТОР».

Частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічне положення міститься в частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Враховуючи наведене та з огляду на заявлену позовну вимогу суд враховує правові висновки, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №910/856/17 та Верховного Суду від 16.11.2022 року у справі №369/15039/19, згідно з якими правова природа процедури реалізації майна на електронних торгах полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника торгів, та складанні за результатами їх проведення акта про проведення торгів, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно у випадках, визначених законодавством. Вказаний акт є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, є договором. Особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства (стаття 650 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Частина перша статті 656 Цивільного кодексу України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. З аналізу частини першої статті 650, частини першої статті 655 та частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України можна зробити висновок, що процедура набуття майна на електронних торгах є різновидом договору купівлі-продажу. Сторонами в договорі купівлі-продажу є продавець і покупець. Право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару (частина перша статті 658 Цивільного кодексу України ). Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, є державна виконавча служба та організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є переможець електронних торгів.

Отже, відчуження майна з електронних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає можливість визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 Цивільного кодексу України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону.

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті, такий правочин може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 Цивільного кодексу України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину Цивільного кодексу України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу). Згідно зі статтями 4, 10, 203 Цивільного кодексу України України зміст правочину не може суперечити Цивільного кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України).

Оскільки за змістом частини першої статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності вчиненого за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його вчинення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил їх проведення.

Згідно з частинами першою, другою статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на дату проведення оспорюваних торгів), реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 Цивільного кодексу України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна.

Виконавець здійснює підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку майна), а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими виконавчою службою укладається відповідний договір.

Одночасно, процедура проведення електронних торгів встановлюється Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5 (надалі - Порядок).

Верховний Суд у постанові від 24.09.2020 року у справі №372/3161/18 вказав, що для визнання судом електронних торгів недійсним необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Підставою для пред`явлення позову про визнання прилюдних торгів недійсними є наявність порушення норм закону при проведенні торгів водночас із порушенням прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Такі ж висновки викладені в постанові Верховного Суду від 02.06.2022 року у справі №333/6292/20, згідно з якими при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів, чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Отже, не лише недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, є способом захисту та підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Торги можуть бути визнані недійсними у разі встановлення порушень процедури їх проведення, що впливають на результати торгів і порушуватимуть права та законні інтереси особи, яка оскаржує ці торги. Подібних висновків дійшов Верховний Суд, про що зазначив у постанові від 17.02.2021 року у справі N 545/3122/18.

Аналіз положень Порядку дозволяє виокремити наступні етапи проведення електронних торгів:

- Внесення Організатором до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. При цьому, за відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

- Призначення зберігача майна у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

- Внесення Організатором до Системи інформації про майно та формування лоту аукціону.

- Визначення строку для підготовки до проведення аукціону, реєстрації учасників, огляду майна.

- Реєстрація учасника на Веб-сайті, подання заявки на участь в електронному аукціоні за кожним лотом окремо, сплата гарантійного внеску на рахунок Організатора.

- Призначення дати проведення аукціону.

- Проведення електронного аукціону.

- Визначення переможця електронного аукціону.

- Проведення та підтвердження факту оплати вартості лота.

- Завершення аукціону з оформленням протоколу аукціону за лотом.

- Надходження коштів на рахунок відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) від реалізації лота на підставі протоколу про проведення аукціону.

- Затвердження державним (приватним) виконавцем акту про проведений аукціон.

- Видача нотаріусом свідоцтва про придбання нерухомого майна з електронного аукціону, яке видається на підставі акта про проведений електронний аукціон.

- Отримання переможцем майна.

Однак, позивач не посилається на порушення Порядку при проведенні аукціону як на підставу позову та не надає жодних доказів на підтвердження недотримання норм закону під час проведення оспорюваних торгів.

Щодо тверджень позивача, що на публічних торгах було реалізовано майно, якого не існує як об`єкта цивільного обороту суд зазначає наступне.

Як зазначалося, відповідач-1 ПП «ТОР» є боржником у ряді виконавчих проваджень.

В межах виконавчого провадження №65350581 Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ МЮ; стягувач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області було ініційовано торги з продажу нерухомого майна ПП «ТОР», що кореспондує ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження». Реалізації на торгах підлягало нерухоме майно відповідач-1 ПП «ТОР», на яке було накладено арешт в межах виконавчого провадження №65350581.

Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на дату проведення торгів відповідач-1 ПП «ТОР» був власником нерухомого майна - цеху скловиробництва №2, загальною площею 1275,1 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2, право власності на яке виникло на підставі свідоцтва про право власності б/н від 23.10.2006 року, виданого Пісочнянською сільською радою Миколаївського району Львівської області та зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.12.2020 року, номер запису про право власності 39993648.

З аналізу відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно судом встановлено, що станом на дату проведення оспорюваних торгів у власності відповідача-1 ПП «ТОР» перебувало єдине вищенаведене нерухоме майно - цех скловиробництва №2. Будь-яке інше майно, яке було арештоване в межах виконавчого провадження та яке могло бути реалізоване, у власності ПП «ТОР» було відсутнє.

Суд не погоджується з доводами позивача, що на електронних торгах підлягав реалізації комплекс майна за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с.Пісочна, вул. Львівська, 2, яке в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (функціонування якого здійснювалося до 01.01.2013 року) було зареєстроване під реєстраційним номером 5246227.

Зокрема, як вже зазначалося, з Реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, 2 був зареєстрований комплекс, що перебував у власності кількох осіб: Дочірнього підприємства «Над Дністром» відкритого акціонерного товариства «Львівський керамічний завод», ПП «ТОР», ВАТ «Пісочнянський склозавод», ОСОБА_1 .

Одночасно, як вбачається зі свідоцтва про право власності б/н від 23.10.2006 року, виданого Пісочнянською сільською радою Миколаївського району Львівської області, ПП «ТОР» було власником лише цеху скловиробництва №2, загальною площею 1275,1 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с.Пісочна, вул. Львівська, буд. 2.

Таким чином, ні Реєстр прав власності на нерухоме майно (що функціонував до 01.01.2013 року), ні Державний реєстр речових прав на нерухоме майно не містили та не містять відомостей про те, що у власності ПП «ТОР» перебувало й інше майно за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2, окрім цеху скловиробництва №2.

Також суд вважає, що зазначення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно назви спірного об`єкта нерухомого майна, що було реалізоване на торгах, реєстраційний номер: 230, як «комплекс» не свідчить про те, що таке майно є єдиним майновим комплексом, як про це зазначає позивач, та до його складу входять й інші об`єкти нерухомого майна, окрім цеху скловиробництва №2, оскільки з опису спірного майна, що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також з правовстановлюючих документів, зокрема, Свідоцтва про право власності б/н від 23.10.2006 року, виданого Пісочнянською сільською радою Миколаївського району Львівської області, вбачається що спірним об`єктом нерухомого майна є одна будівля - цех скловиробництва №2 загальною площею 1275,1 кв. м.

Абзацом третім частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України визначено, що якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

В свою чергу, позивачем не заявлялася раніше та не заявляється в цьому процесі вимога, що стосується оскарження права власності ПП «ТОР» на спірний об`єкт нерухомого майна та скасування державної реєстрації права власності Відповідача-1 на об`єкт: цех скловиробництва №2, загальною площею 1275,1 кв. м. за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, буд. 2

Оскільки на торгах було реалізовано один об`єкт нерухомого майна: цех скловиробництва №2, загальною площею 1275.1.кв. м., що на підставі досліджених судом документів та відомостей з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно перебувало у власності Відповідача-1 ПП «ТОР» - суд доходить висновків, що відсутні будь-які правові підстави вважати, що на оспорюваних торгах було реалізовано майно, якого не існує як об`єкта цивільного обороту, а також, що на торгах з реалізації майна ПП «ТОР» як боржника у виконавчому провадженні №65350581 мало бути реалізоване й інше майно, що знаходиться за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, 2.

Щодо тверджень позивача, що спірний об`єкт нерухомого майна був реалізований на торгах всупереч частини 1 статті 51 Закону України «Про іпотеку» суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що на спірний об`єкт нерухомого майна - цех скловиробництва №2 в Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна було зареєстровано заборону, реєстраційний номер обтяження 6132800 на підставі договору іпотеки «3398 від 29.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Герасимів М. В., а в Державному реєстрі іпотек - обтяження іпотекою, реєстраційний номер обтяження 6132827 на підставі повідомлення ПАТ «Промінвестбанк» від 13.10.2009 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частина 1, 2 статті 3 Закону України «Про іпотеку» встановлює, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Згідно з частини 1 статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Державна реєстрація застави повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів проводиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналіз статті 5 Закону України «Про іпотеку» дозволяє зробити висновок, що в іпотеку може бути передане лише нерухоме майно, що належить іпотекодавцю на праві власності або на праві господарського відання, якщо іпотекодавцем є державне або комунальне підприємство, установа чи організація.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавцем є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання свого зобов`язання або зобов`язання іншої особи перед іпотекодержателем. Іпотекодавцем може бути боржник або майновий поручитель.

Як вже зазначалося, відповідно до частини 5 статті 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19.06.2019 року у справі №643/17966/14-ц, серед іншого, зазначила, що іпотека є дійсною з моменту внесення про неї первинного запису в Державний реєстр іпотек. Презумпція правомірності правочину означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Отже, у разі неспростування презумпції правомірності договору (у справі, що переглядається, - у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.

З відомостей, що містяться в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна Судом встановлено наступну інформацію щодо заборони на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження: 6132800: - зареєстровано 29.11.2007 року Приватним нотаріусом Герасимів Р. Д., Львівська обл., м. Новий Розділ, пр-т Шевченка, 10; підстава обтяження: договір іпотеки, реєстраційний №2398 від 29.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського районного нотаріального округу Герасимів Р. Д.; об`єкт обтяження: комплекс за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вулиця Львівська, будинок 2, номер РПВН: 5246227; Власник: ДП «Над Дністром» ВАТ «Львівський керамічний завод».

З відомостей, що містяться в Державному реєстрі іпотек Судом встановлено наступну інформацію щодо іпотеки, реєстраційний номер обтяження: 6132827: - Зареєстровано: 13.10.2009 року Приватним нотаріусом Герасимів Р. Д., Львівська обл., м. Новий Розділ, пр-т Шевченка, 10; підстава обтяження: повідомлення ПАТ «ПРОМІНВЕСТБАНК» б/н від 13.10.2009 року; об`єкт обтяження: : комплекс за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вулиця Львівська, будинок 2, номер РПВН: 5246227; іпотекодержатель: ЗАТ «Промінвестбанк»; Іпотекодавець: ДП «Над Дністром» ВАТ «Львівський керамічний завод»; розмір основного зобов`язання: 250000 грн; строк виконання: 05.10.2010.

Окрім цього, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за критерієм пошуку «Приватне підприємство «ТОР», » відсутні відомості про те, що будь-яке майно, що перебувало у власності ПП «ТОР» станом на дату проведення торгів 03.08.2022 року перебувало в іпотеці або перебувало під будь-якими іншими обтяженнями, окрім арештів в межах виконавчих проваджень, які в силу п. 7 розділу Х «Порядок розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності» Порядку не є перешкодою для проведення торгів.

Враховуючи вищенаведені положення законодавства суд доходить висновку, що обтяження, а саме, іпотека, реєстраційний номер 6132827 та заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 6132800, існує щодо об`єктів нерухомого майна за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, будинок 2 та перебуває у власності боржника/іпотекодавця ДП «Над Дністром» ВАТ «Львівський керамічний завод» на підставі Договору іпотеки від 29.11.2007 року, зареєстрований в реєстрі за №2398. Як вже зазначалося, ДП ВАТ «Львівський керамічний завод» «Над Дністром» на підставі договору купівлі-продажу від 18.12.200 року за адресою: Львівська область, Миколаївський район, с. Пісочна, вул. Львівська, будинок 2, належать будівлі та споруди в кількості 14-ти штук, що не включає в себе спірний об`єкт нерухомого майна - цех скловиробництва №2 загальною площею 1275.1 кв. м. Окрім цього, Суд ще раз наголошує, що іпотека, реєстраційний номер 6132827 та заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 6132800, існують щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер майна 5246227.

Позивачем не надано жодних доказів та в матеріалах справи відсутні будь-які документи, які б свідчили про те, що іпотека, реєстраційний номер 6132827 та заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 6132800, поширюються на спірний об`єкт нерухомого майна - цех скловиробництва №2, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 230, що перебував у власності ПП «ТОР».

Таким чином, зазначене спростовує твердження позивача, що Яворівським відділом державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) при подачі заявки на проведення торгів з продажу нерухомого майна ПП «ТОР» було порушено вимоги частини 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається з позовної заяви позивач обґрунтовує свої порушені права, що стало підставою для звернення до суду, тим фактом, що спірне майно, що перебувало у власності боржника ПП «ТОР» було реалізоване за ціною 3680000.00 грн, яких виявилося недостатньо для задоволення вимог АТ «Львівгаз» у виконавчих провадженнях ВП №67109462, ВП №79068016, ВП №79068015.

З огляду на вищевказане, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 15 Цивільного кодексу України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Отже, наведені приписи чинного законодавства визначають об`єктом захисту, в тому числі судового, порушене, невизнане або оспорюване право.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке, порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином у розумінні закону суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Крім того, за приписами чинного законодавства захисту в господарському суді підлягає не лише порушене суб`єктивне право, а й охоронюваний законом інтерес.

Як роз`яснив Конституційний Суд України у Рішенні від 01.12.2004 № 18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес), поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається у частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» (інтерес у вузькому розумінні цього слова), означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Поняття «охоронюваний законом інтерес» у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права» має один і той же зміст.

У цьому Рішенні Конституційного Суду України надано офіційне тлумачення поняття «охоронюваний законом інтерес», як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто інтерес особи має бути законним, не суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам і відповідати критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надано у резолютивній частині зазначеного Рішення Конституційного Суду України.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.03.2018 року у справі №910/2280/17 .

Відповідно до частини 1 статті 45 Закону України «Про виконавче провадження» розподіл стягнутих виконавцем з боржника за виконавчим провадженням грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) здійснюється у такій черговості: 1) у першу чергу повертається авансовий внесок стягувача на організацію та проведення виконавчих дій; 2) у другу чергу компенсуються витрати виконавчого провадження, не покриті авансовим внеском стягувача; 3) у третю чергу задовольняються вимоги стягувача та стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків фактично стягнутої суми або основна винагорода приватного виконавця пропорційно до фактично стягнутої з боржника суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів); 4) у четверту чергу стягуються штрафи, накладені виконавцем відповідно до вимог цього Закону, та виконавчий збір або основна винагорода за виконавчими документами про стягнення аліментів.

Згідно з положеннями розділу ІІ «Передача майна на реалізацію» Порядку наявність чинних заборон та арештів щодо майна виконавець перевіряє на момент зверння з заявкою на реалізацію арештованого майна та долучає до вказаної заявки відповідний витяг. В подальшому обов`язку перевіряти наявність відсутність арештів, заборон та обтяжень у виконавця відповідно до Порядку немає.

Також аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 7 розділу Х «Порядок розрахунків за придбане на електронному аукціоні майно та перехід права власності» свідчить про те, що наявність арештів, заборон та обтяжень не перешкоджає проведенню торгів та не є підставою для їх зупинення.

Таким чином, недостатність коштів після реалізації арештованого майна боржника в межах конкретного виконавчого провадження для задоволення кредиторських вимог стягувачів в інших виконавчих провадженнях не свідчить про порушення прав таких стягувачів проведенням торгів з реалізації майна боржника. Відтак, суд доходить висновку, що права та охоронювані інтереси АТ «Львівгаз», як стягувача в інших виконавчих проваджень, в межах яких не реалізовувалося майно боржника, не були порушені в результаті проведення оспорюваних торгів з продажу нерухомого майна: комплекс: цех скловиробництва №2, літ. «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м.в межах виконавчого провадження 65350581.

Відтак, з урахуванням положень чинного законодавства, матеріалів справи та вищенаведених правових позицій Верховного Суду, суд доходить висновку, що під час проведення оспорюваних торгів з продажу нерухомого майна: комплекс: цех скловиробництва №2, літ. «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м. в межах виконавчого провадження 65350581 не було порушено вимоги Порядку та інших норм законодавства, що не вплинуло на результати торгів, а також не було допущено порушення прав і законних інтересів позивача АТ «Львівгаз», що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про визнання недійсними торгів з продажу нерухомого майна: цех скловиробництва №2, літ. «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м., що знаходиться за адресою: с.Пісочна, вул. Львівська,2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, яке належало Приватному підприємству «ТОР», (номер лоту: 514754), які відбулись 03.08.2022 року.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, р. № 3571, посвідчений 01.09.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І. Я., який укладений між ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» та ТОВ «БЛ Глас» та визнання недійсним договору іпотеки, р. №1079, посвідчений 07.09.2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Романчук-Василик В. Р., укладений між ТОВ «БЛ Глас» та ТОВ «Вікінг Парк», а також з приводу позовних вимог зобов`язати ТОВ «БЛ Глас» повернути ТОВ «Еко-Фрукт» спірний об`єкт нерухомого майна та зобов`язати ТОВ «Еко-Фрукт» повернути спірний об`єкт нерухомого майна ПП «ТОР», суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви позивач АТ «Львівгаз» заявляє зазначені позовні вимоги як похідні від позовної вимоги про визнання недійсними торгів, оскільки переможець торгів ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» не мало право набувати у власність спірне майно за результатами торгів, які на думку позивача, слід визнати недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського процесуального кодексу України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Відтак, оскільки суд дійшов висновків про відсутність підстав для визнання недійсними торгів з продажу нерухомого майна: цех скловиробництва №2, літ. «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м., з огляду на що, ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» правомірно та згідно з положеннями чинного законодавства набуло право власності на спірне майно, - відсутні підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» та ТОВ «БЛ Глас», а також про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ТОВ «БЛ Глас» та ТОВ «Вікінг Парк».

Також суд звертає увагу, що за приписами статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але, за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

За загальним правилом, викладеним у частині1 статті 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Водночас, за приписами частини 1 статті 215 Цивільного кодексу, підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1- 3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна зі сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, установлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частиною 1 статті 216 Цивільного кодексу України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Оскільки позивачем не зазначено про порушення вимог статті 203 Цивільного кодексу України при укладенні спірних договорів, а аналіз матеріалів справи не свідчить про їх наявність - Суд додатково зазначає про відсутність правових підстав для визнання оспорюваних договору купівлі-продажу, укладеного між ТОВ «Еко-Фрукт Плюс» та ТОВ «БЛ Глас», а також про визнання недійсним договору іпотеки, укладеного між ТОВ «БЛ Глас» та ТОВ «Вікінг Парк», а відповідно, і про відсутність підстав для повернення спірного майна ПП «ТОР».

Щодо позовних вимог скасувати державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «БЛ Глас», скасувати державну реєстрацію іпотеки та скасувати державну реєстрацію обтяження на спірний об`єкт нерухомого майна - цех скловиробництва №2 загальною площею 1275,10 кв. м., а також скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко-Фрукт плюс», а також скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності Приватного підприємства «ТОР» на спірний об`єкт нерухомого майна, суд зазначає наступне.

Судом вже не раз наголошувалося, що чинне законодавство містить певний перелік можливих способів захисту порушеного права, у тому числі у спосіб, визначений договором (стаття 16 Цивільного кодексу України). Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновлює порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

За змістом пункту 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Функцією державної реєстрації права власності є оголошення належності нерухомого майна певній особі (особам). Гарантування державою об`єктивності, достовірності, повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження й обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав є загальними засадами цієї реєстрації.

Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту може бути позов про витребування нерухомого майна, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав.

Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для відновлення його права (пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц).

Задоволення позову про витребування майна є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру прав. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 року у справі № 183/1617/16, у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 року у справі № 488/5027/14-ц.

Такий позов позивачем не був заявлений, а одним з основних принципів цивільного судочинства є принцип диспозитивності, за яким суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках.

Крім того, відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 1952-IV право власності підлягає державній реєстрації.

Задоволення позовної вимоги про скасування державної реєстрації права власності суперечить зазначеній імперативній вимозі закону, оскільки виконання судового рішення призведе до прогалини в Державному реєстрі прав у частині належності права власності на спірне майно.

Зазначене повністю відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі №199/8324/19.

Окрім цього, суд зазначає, що згідно з положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація права власності проводиться на підставі документів, що підтверджують виникнення, перехід чи припинення такого права, за результатом проведення якоі?, видається інформація з Державного реєстру прав.

Як встановлено судом право власності ПП «ТОР» на спірний об`єкт нерухомого майна - цех скловиробництва №2, літ. «Л-2», загальною площа 1275.1 кв. м, виникло на підставі свідоцтва про право власності б/н від 23.10.2006 року, виданого Пісочанською сільською радою Миколаївського району Львівської області.

Як вбачається, позивач не оспорює правовстановлюючі документи ПП «ТОР» на спірний об`єкт нерухомого майна, у зв`язку з чим за відсутності рішення про визнання їх недійсними - відсутні правові підстави для задоволення позовної вимоги про скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності Приватного підприємства «ТОР» на комплекс: цех скловиробництва №2, Літ. «Л-2» загальною площею 1275,10 кв. м., що знаходиться за адресою: с.Пісочна, вул. Львівська,2, Розвадівська територіальна громада, Стрийський район, Львівська область, №39993648 від 30.12.2020 року.

Враховуючи все вищезазначене, суд дійшов висновку про те, що позивачем не доведено належними, допустимими, достовірними та вірогідними доказами наявність правових підстав для задоволення його позовних вимог, внаслідок чого позов до задоволення не підлягає.

Відповідно до вимог частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до статті 76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту статті 77 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно статті 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

У відповідності до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Стандарт доказування «вірогідності доказів» на відміну від «достатності доказів», підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу. Вказане узгоджується з правовою позицією викладеною у постанові Верховного суду у справі № 904/2357/20 від 21.08.2020.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Розподіл судових витрат.

В силу статті 129 Господарського процесуального кодексу України, сплачений позивачем судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на нього.

Керуючись статтями 4, 13, 73, 74, 76-79, 86, 129, 165, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

В позові відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки визначені статтями 256,257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07.09.2023

Суддя Сухович Ю.О.