УХВАЛА

м. Київ

11.09.2023Справа № 910/14303/23

Суддя Привалов А.І., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"

до Фізичної особи-підприємця Блогадир Лариси Валеріївни

про видачу судового наказу

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Блогадир Лариси Валеріївни заборгованості у розмірі 50716,86 грн, що виникла за Договором № 090968-КС-001 від 27.02.2020 про надання кредиту, а саме: 27791,72 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту, 22 925,14 грн - сума прострочених платежів по процентах.

Розглянувши подану заявником заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Як визначено у ч.3 ст.147 Господарського процесуального кодексу України, заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Статтею 149 Господарського процесуального кодексу України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для подання позовної заяви.

Згідно статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про фізичну особу-підприємця: дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі.

Відповідно до статтею 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань підприємницька діяльність Фізичної особи-підприємця Блогадир Лариси Валеріївни припинена з 20.08.2019. Тобто, заява про видачу судового наказу у даному випадку пред`явлена до суб`єкта господарювання (підприємця), який припинив свою господарську діяльність та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 152 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у видачі судового наказу якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 цього Кодексу.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, зокрема, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Таким чином, оскільки станом на день звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" до суду з даною заявою припинено підприємницьку діяльність Фізичної особи-підприємця Блогадир Лариси Валеріївни, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" не позбавлене права звернутися за захистом своїх прав та інтересів до суду з відповідною заявою до Блогадир Лариси Валеріївни як фізичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

При цьому, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 152 ГПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

У разі відмови у видачі судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (ч. 2 ст. 151 ГПК України).

Керуючись ст. 148, 152, 153, 154, 233-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця Блогадир Лариси Валеріївни заборгованості у розмірі 50716,86 грн.

2. Згідно ч. 2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена у порядку, встановленому статтею 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 11.09.2023.

Суддя А.І. Привалов