РІШЕННЯ

Іменем України

06 вересня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/576/23
Господарський суд Чернігівської області, в складі судді Романенко А.В., за участю секретаря судового засідання Солончевої О.П., у відкритому судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження, розглянув справу

за позовом: Акціонерного товариства "Агропросперіс Банк",

б. Гавела Вацлава, б. 6, корпус 3, м. Київ, 03124;

e-mail: , ;

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнянський",

вул. Шевченка, б. 5, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область, 15622;

предмет спору: про стягнення 1943481,32 грн

за участю повноважних представників сторін:

від позивача: Яременко О.В. - адвокат, ордер на надання правничої (правової) допомоги серія АІ № 1393847, виданий 12.05.2023;

від відповідача: не прибув.

У судовому засіданні 06.09.2023, Господарський суд Чернігівської області, на підставі частини 1 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

21.04.2023, Акціонерне товариство "Агропросперіс Банк" (далі - АТ "Агропросперіс Банк") поданий позов до відповідачів 1 та 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "Березнянський" (далі - ТОВ "Березнянський") та фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення 1943481,32 грн за кредитною угодою № 11-413 від 29.12.2022 до генерального кредитного договору № 413 від 19.12.2018, з них: 1797881,86 грн заборгованості по тілу кредиту, 53774,11 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом в період з 29.12.2022 по 16.04.2023, 90253,38 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту в період з 28.02.2022 по 16.04.2023 та 1571,97 грн пені за несвоєчасне погашення відсотків за користування кредитом в період з 07.03.2023 по 16.04.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про порушення ТОВ "Березнянський" зобов`язань за кредитною угодою № 11-413 від 29.12.2022 до генерального кредитного договору № 413 від 19.12.2018. Виконання ТОВ "Березнянський" зобов`язань за вказаною кредитною угодою забезпечене шляхом укладення Банком з ОСОБА_1 договору поруки від 29.12.2022 № 11-413-пор-ЄЮМ.

Суд, ухвалою від 11.05.2023, відмовив у відкритті провадження в справі в частині вимог до відповідача 2 - ОСОБА_1 на підставі п.6 частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України)

Після усунення недоліків суд прийняв до розгляду та відкрив провадження в справі № 927/576/23 в частині вимог до відповідача 1 - ТОВ "Березнянський". Суд ухвалив здійснювати розгляд справи №927/576/23 за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 31.05.2023 о 12:00. При відкритті провадження в справі суд установив учасникам справи строки для подачі до суду заяв по суті заявлених вимог.

31.05.2023, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача (участь якого забезпечена в режимі відеоконференції, ухвала від 15.05.2023); відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений засобами поштового зв`язку за адресою державної реєстрації згідно з витягом з ЄДРПОУ (залучений судом до матеріалів справи).

Суд, за власною ініціативою, відповідно до частини 3 статті 177 ГПК України, продовжив строки підготовчого провадження на 30 календарних днів.

Згідно з п. 1 частини 2 статті 183 ГПК України суд відклав підготовче засідання на 12.07.2023, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України засобами поштового зв`язку.

12.07.2023, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача (участь якого забезпечена в режимі відеоконференції, ухвала від 31.05.2023); відповідач до суду повторно не прибув, натомість, письмово клопотав відкласти підготовче засідання на іншу дату, оскільки отримав процесуальні документи в справі та ознайомився з матеріалами лише 07.07.2023, тому не встиг підготувати відзив на позов в установлений судом строк.

За клопотанням відповідача, відповідно до п. 3 частини 2 статті 183 ГПК України, суд відклав підготовче засідання на 26.07.2023, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України засобами поштового зв`язку.

26.07.2023, у підготовче засідання прибув повноважний представник позивача (участь якого забезпечена в режимі відеоконференції, ухвала від 13.07.2023); відповідач до суду повторно (втретє) не прибув, будь-яких заяв чи клопотань не надіслав, правом на подачу письмового відзиву на позов не скористався.

Відповідно до п. 3 частини 2 статті 185 ГПК України суд постановив закрити підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 09.08.2023, про що відповідач повідомлений в порядку статей 120, 121 ГПК України засобами поштового зв`язку.

09.08.2023, судове засідання не відбулось, у зв`язку з перебуванням судді Романенко А.В. у відпустці.

15.08.2023, суд призначив розгляд справи по суті на 23.08.2023, про що сторони повідомлені засобами поштового та електронного зв`язку (ухвала від 15.08.2023).

23.08.2023, судове засідання з розгляду справи № 927/576/23 по суті не відбулось, у зв`язку з призупиненням роботи Господарського суду Чернігівської області в період з 21.08.2023 по 25.08.2023.

25.08.2023, суд призначив розгляд справи по суті на 06.09.2023, про що сторони повідомлені засобами поштового та електронного зв`язку (ухвала від 25.08.2023).

06.09.2023, у судове засідання прибув повноважний представник позивача (участь якого забезпечена в режимі відеоконференції); відповідач до суду не прибув, повноважного представника не направив, правом на подачу відзиву на позов не скористався, про дату, час та місце судових засідань у справі неодноразово повідомлявся належним чином засобами поштового зв`язку за адресою його реєстрації, про що свідчать наявні матеріали справи.

За висновком суду, неприбуття представника відповідача в судові засідання 31.05.2023, 12.07.2023, 26.07.2023 та 06.09.2023, який обізнаний про відкриття провадження в справі та хід судового розгляду спору, не є перешкодою для вирішення його по суті з урахуванням приписів частини 2 статті 178 та частини 1, п. 2 частини 3 статті 202 ГПК України.

Суд розпочав розгляд справи по суті та заслухав повноважного представник позивача, який підтримав позов у повному обсязі.

Господарський суд розглянув подані документи і матеріали, з`ясував фактичні обставини справи, заслухав повноважного представника позивача, дослідив докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та

ВСТАНОВИВ:

19.12.2018, АТ «Агропросперіс Банк» (далі - кредитор, позивач) та ТОВ «Березнянський» (далі - позичальник, відповідач) уклали генеральний кредитний договір № 413, за умовами якого (пункти 1.1., 1.2. у редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 26.03.2019) кредитор, на підставі цього договору, надає позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених цим договором та кредитними угодами, що укладатимуться в межах даного договору, а позичальник, у свою чергу, зобов`язується повернути отримані кредитні кошти та сплатити кредитору проценти та інші платежі в порядку та на умовах, що визначені цим договором та відповідними кредитними угодами. Кредитні кошти згідно з умовами цього договору надаються кредитором на умовах їх забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування (далі - кредит).

За п. 1.3. (у редакції договору про внесення змін та доповнень № 1 від 26.03.2019 до генерального кредитного договору), форма надання кредиту (невідновлювальна / відновлювальна відклична кредитна лінія / кредит), валюта надання кредиту (долар США або гривня), доступний кредитний ліміт, обмеження щодо цільового використання кредиту встановлюється кредитними угодами, укладеними в межах цього договору.

Під «невідновлювальною / відновлювальною кредитною лінією» сторони розуміють форму надання кредиту частинами (траншами) та/або одним траншем у межах ліміту, встановленого кредитною угодою до договору. Сума кожного окремого траншу не може бути меншою ніж 2000,00 доларів США (для кредитів у доларах США) або 50000,00 грн (для кредитів у гривні), окрім випадку, коли залишок доступного позичальнику ліміту менше ніж визначені суми, в такому випадку сума траншу дорівнює сумі залишку доступного позичальнику ліміту.

Сума кредиту, наданого в межах дії цього договору, не може перевищувати еквівалент 15000000,00 грн за курсом НБУ на дату надання / погашення чергового траншу за договором та / або кредитною угодою в межах цього договору щодо надання кредитних коштів (далі загальний ліміт кредитування) (п. 1.4. генерального кредитного договору № 413 в редакції договору про внесення змін та доповнень № 2 від 20.08.2020).

Підставою для надання кредитором позичальнику кредитних коштів є цей договір та укладена сторонами відповідна додаткова угода щодо надання кредитних коштів, що є невід`ємною частиною цього договору. Термін дії генерального кредитного договору - 18.12.2025; строк користування кредитом, виданим у межах цього договору, встановлюється додатковою угоду (пункти 1.5., 1.6. генерального кредитного договору № 413).

29.12.2022, АТ «Агропросперіс Банк» та ТОВ «Березнянський», на умовах та в межах строків дії генерального кредитного договору № 413 від 19.12.2018, у межах ліміту фінансування, уклали кредитну угоду № 11-413, відповідно до умов якої (п. 2) кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти (далі - кредит) в формі невідновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом в сумі 1797881,86 грн, а позичальник - використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені договором.

За пунктами 3, 4 кредитної угоди № 11-413, кінцевий термін надання кредиту - 31.12.2022 (останній день строку, коли позичальник може отримати кредит або його частину). Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії (додаток № 1 до кредитної угоди). Кредитний термін погашення кредиту - 21.03.2023 (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за цією кредитною угодою).

За Графіком зменшення ліміту кредитної лінії (додаток № 1 до кредитної угоди № 11-413) залишок максимально допустимої заборгованості за кредитом: станом на 29.12.2022 - 1797881,86 грн; станом на 25.02.2023 - 927880,00 грн; станом на 21.03.2023 - 0,00 грн.

Кредит надається позичальнику (цільове призначення): на рефінансування заборгованості позичальника за кредитом, отриманим на підставі кредитної угоди № 9-413-3.1/3 від 02.06.2022 до генерального кредитного договору № 413 від 19.12.2018, укладеного між позичальником та АТ «Агропросперіс Банк» (п. 5 кредитної угоди № 11-413).

Сторони в пунктах 6., 6.1. кредитної угоди № 11-413 погодили, що протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору щомісячно в строк з 1 по 5 число кожного місяця, наступного за тим, за який вони нараховані, від місяця, в якому наданий кредит, проценти за користуванням кредитом.

Проценти за користування кредитом розраховуються: на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 22% річних.

Проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця, але не рідше одного разу на місяць, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та в році. Період нарахування процентів починається з дня фактичного надання кредитних коштів, а в наступному - з першого календарного дня поточного місяця, і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. При цьому, проценти нараховуються на суму кредитних коштів, що фактично надані кредитором позичальнику і які ще не повернуті останнім у власність кредитора відповідно до умов договору. Для розрахунку процентів день надання та день погашення кредиту вважається одним днем.

За п. 8 кредитної угоди № 11-413, позичальник зобов`язався здійснювати погашення заборгованості за цією кредитною угодою у валюті кредиту шляхом перерахування коштів платіжним дорученням з будь-якого поточного рахунку позичальника на рахунок кредитора НОМЕР_1 або на інші рахунки, визначені кредитором та доведені до відома позичальника в будь-якій формі (письмовій, усній, електронній); подальший розподіл коштів на рахунки обліку відповідної кредитної заборгованості здійснюється кредитором самостійно з урахуванням черговості, встановленої п. 3.7. генерального договору.

Сторони домовились укласти цю кредитну угоду за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, що використовуються сторонами (п. 16 кредитної угоди № 11-413).

Кредитну угоду та додатки до неї, які є його невід`ємною частиною, укладені в письмовій формі в вигляді електронного документу, що створений та підписаний в інформаційно-комунікаційній системі, яка використовується сторонами, шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису уповноваженими представниками сторін (про що до матеріалів справи надані протоколи створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису вповноважених представників).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

За частинами 2 та 3 цієї статті кожна сторона має вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. За частиною 1 даної статті до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обігу або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлене договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Предметом позову в даній справі є стягнення простроченої заборгованості за кредитним договором у частині тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, а також неустойки (пені) за порушення грошових зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків.

Тобто, до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить: факт порушення позичальником договірних зобов`язань за кредитним договором; наявність у позивача права вимагати повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами; правові підстави відповідальності позичальника.

За змістом правочину, укладеного між Банком та позичальником, суд дійшов висновку, що між сторонами склались кредитні правовідносини, врегульовані § 1 Позика, § 2 Кредит Глави 71 ЦК України.

У силу положень частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

29.12.2022, на виконання умов кредитної угоди № 11-413, позичальник звернувся до Банку з заявою № 1 про видачу траншу, в якій просив надати 29.12.2022 транш (кредитні кошти) в сумі 1797881,86 грн, у межах установленого ліміту, шляхом їх зарахування на поточний рахунок НОМЕР_2 АТ «Агропросперіс Банк» для подальшого використання за цільовим призначенням.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов генерального кредитного договору № 413 та кредитної угоди № 11-413 до нього, Банк у межах установленого ліміту надав позичальнику транш шляхом зарахування коштів у сумі 1797881,86 грн на поточний рахунок НОМЕР_2 (указаний у заяві від 29.12.2022 № 1), про що свідчить меморіальний ордер № 21843734 від 29.12.2022 та банківські виписки по цьому рахунку, сформовані за період з 29.12.2022 по 16.04.2023 (наявні в матеріалах справи).

22.03.2023, поточна заборгованість відповідача за кредитною угодою № 11-413 у сумі 1797881,86 грн перенесена Банком на рахунок простроченої заборгованості за основним боргом та обліковується як прострочена, враховуючи, що граничний термін погашення кредиту сплинув (п. 4).

Суд установив, що матеріалами справи підтверджується порушення позичальником умов кредитної угоди № 11-413 в частині повернення чергового траншу, що по закінченню терміну кредитування (22.03.2023) складає 1797881,86 грн, а тому Банк правомірно пред`явив позов про повернення кредиту.

Відповідач, на момент ухвалення судового рішення, належних доказів на підтвердження виконання ним договірних зобов`язань перед Банком до суду не надав.

Таким чином, позов у частині вимог про стягнення боргу в сумі 1797881,86 грн підлягає задоволенню.

Також Банком заявлена вимога про стягнення відсотків за користування кредитом у сумі 53774,11 грн, нарахованих за період з 29.12.2022 по 16.04.2023 в розмірі 22% річних.

За частиною 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів установлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За частиною 4 статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постановах від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (п. 53, п. 54) та від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (п. 6.19.) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що відповідно до частини 1 статті 1048 та частини 1 статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких установлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини 1 статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише в межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи в разі пред`явлення до позичальника вимоги за частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Наведене також відповідає висновку Великої Палати Верховного Суду в постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (п. 91, п. 92).

Висновки Верховного Суду є обов`язковими для врахування судом першої інстанції при вирішені подібних спорів.

Сторонами в кредитній угоді №11-413 установлений строк кредитування по 21.03.2023 (п. 4 кредитної угоди № 11-413).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що після закінчення строку кредитування, право Банку нараховувати відсотки за користування кредитом припинилось, відтак, позов у частині стягнення відсотків за користування кредитними коштами підлягає задоволенню частково в сумі 25599,09 грн за період з 29.12.2022 по 21.03.2023. Після спливу строку кредитування права Банку в охоронюваних правовідносинах підлягають захисту в порядку частини 2 статті 625 ЦК України (натомість такі вимоги ним до суду не заявлені).

Вимога про стягнення відсотків у сумі 28175,02 грн, що розраховані Банком поза межами строку кредитування, задоволенню не підлягає.

Крім того, Банком, у межах цього спору, заявлена вимога про стягнення 91825,35 грн неустойки (пені) за період з 28.02.2023 по 16.04.2023, нарахованої за порушення позичальником зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Натомість, виходячи з Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (пункти 15, 18), у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та в тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення. Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10.03.2020, на всій території України установлений карантин з 12.03.2020 по 03.04.2020, що неодноразово пролонгувався Урядом, та діяв по 30.06.2023 (постанова КМУ від 27.06.2023 № 651).

У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та в тридцятиденний строк після його припинення або скасування в разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем). Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, що в подальшому пролонгований, зокрема, Указом Президента України від 26.07.2023 № 451/2023, по 18.11.2023.

З урахуванням змісту наведених норм чинного законодавства, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині вимог про стягнення неустойки (пені) за прострочення позичальником грошових зобов`язань щодо повернення кредиту та сплати відсотків за кредитним договором.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься в справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

За загальним правилом обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов`язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред`явлений позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Відповідач - ТОВ «Березнянський» правомірність вимог позивача в частині стягнення простроченої заборгованості за кредитом не спростував; на момент ухвалення судового рішення доказів належного виконання зобов`язань перед позивачем щодо погашення простроченого кредиту та відсотків за його користування до суду не надав.

Таким чином суд вирішив позов задовольнити в частині вимог про стягнення простроченого кредиту в сумі 1797881,86 грн та відсотків за його користування в сумі 25599,09 грн, нарахованих у межах терміну кредитування (по 21.03.2023).

При ухваленні рішення в справі, суд у тому числі вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами.

За статтею 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам. З огляду на те, що позов підлягає частковому задоволенню, за рахунок відповідача позивачу мають бути відшкодовані судові витрати по сплаті судового збору в сумі 27352,21 грн, пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 42, 46, 73, 74, 76, 77, 79, 86, 129, частиною 2 статті 178, статтями 202, 233, 238, 241 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» (б. Гавела Вацлава, буд. 6, м. Київ, 03124; ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Березнянський» (вул. Шевченка, 5, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область, 15622; ) про стягнення 1943481,32 грн, задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Березнянський» (вул. Шевченка, 5, смт. Березна, Менський район, Чернігівська область, 15622; ) на користь Акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» (б. Гавела Вацлава, буд. 6, м. Київ, 03124; код ЄДРПОУ 35590,86 грн заборгованості за кредитом, 25599,09 грн заборгованості по відсоткам за користування кредитом та 27352,21 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасоване, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови в відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні були оголошені лише вступна та резолютивна частина рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Північного апеляційного господарського суду в порядку визначеному статтею 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складене та підписане 12.09.2023

Повідомити учасників справи про можливість одержання інформації по справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя А.В. Романенко