ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Закарпатської області
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХвала

"05" вересня 2023 р. м. Ужгород Справа №907/1009/22

Суддя Господарського суду Закарпатської області Пригара Л.І.,

розглянувши клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів про продовження процесуального строку на подання письмових пояснень у справі №907/1009/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Фармація Карпат, м. Харків до відповідача Регіонального відділення Фонду державного майна України по Львівській, Закарпатській та Волинській областях, м. Львів з участю у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів про визнання укладеним Договору оренди нерухомого або іншого окремого індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, в редакції позивача,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів та встановлено залученій третій особі строк на подання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову до 12.06.2023; зобов`язано позивача у строк до 06.06.2023 подати господарському суду докази надіслання залученій третій особі копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів через підсистему Електронний суд подав письмові пояснення щодо позову б/н від 23.06.2023 (вх. №02.3.1-02/4663/23 від 26.06.2023), в яких, серед іншого, просить продовжити третій особі процесуальний строк на їх подання, мотивуючи вказане тим, що Товариством з обмеженою відповідальністю Діамант не отримано ухвали Господарського суду Закарпатської області від 17.05.2023 в даній справі, а про існування такої третя особа довідалась із Єдиного державного реєстру судових рішень. Покликаючись на факт отримання доступу до матеріалів справи в електронному вигляді у підсистемі Електронний суд лише 22.06.2023, представник третьої особи зазначає про те, що об`єктивно був позбавлений можливості підготувати й подати суду письмові пояснення щодо заявленого позову у строк, встановлений в ухвалі суду від 17.05.2023, а відтак, на підставі ст. 119 ГПК України клопоче про продовження вищевказаного процесуального строку.

Оцінюючи вищевказане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

В силу ст. 113 ГПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, встановлюються судом.

Згідно з ч. 2 ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, заяви, скарги, документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

На підставі ч. 1 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

У порядку ч. 2 ст. 119 Господарського процесуального кодексу України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Зміст вищенаведених норм ГПК України свідчить про те, що права сторони на вчинення процесуальних дій (в даному випадку подання письмових пояснень щодо заявленого позову) обумовлені наявністю певних обмежень та умов, визначених Господарським процесуальним кодексом України.

Разом з тим, в аспекті зазначеного суд вважає за доцільне звернутись до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях вказує на те, що при застосуванні процедурних правил, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення у справі Walchli v. France, заява №35787/03, п. 29, 26.07.2007; ТОВ Фріда проти України, заява №24003/07, п. 33, 08.12.2016). Зважаючи на викладене, вирішуючи питання про поновлення або продовження процесуальних строків, суд має враховувати зміст заяви (клопотання) учасника та вчинених ним дій.

Наведена норма процесуального права пов`язує можливість поновлення процесуального строку з обов`язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо поновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності з поданням доказів цього.

Закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов`язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причин, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

Суд зауважує, що за змістом процесуального закону, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Господарський процесуальний кодекс України не пов`язує право суду поновити чи продовжити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже в кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення чи продовження, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

При цьому, відповідно до приписів ГПК України, учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належних їм процесуальних прав, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання відповідних заяв.

Беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини при застосуванні положень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує кожному право на звернення до суду, слід наголосити на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992).

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу положень статті 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів, є, зокрема, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Рівні можливості щодо здійснення своїх процесуальних прав і обов`язків є ключовим елементом змагальності сторін як одного із принципів господарського судочинства.

В даному випадку, наведені третьою особою аргументи в обґрунтування неможливості своєчасного подання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову у справі №907/1009/22 суд вважає поважними та приходить до висновку про необхідність продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів строк на подання суду письмово висловленої позиції щодо заявленого позову в даній справі.

Керуючись ч. 2 ст. 119, ст. 234 Господарського процесуального кодексу України

СУД ПОСТАНОВИВ:

1. Клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів про продовження процесуального строку на подання письмових пояснень у справі №907/1009/22 задоволити.

2. Продовжити Товариству з обмеженою відповідальністю Діамант, м. Львів процесуальний строк на подання письмових пояснень щодо заявленого позову у справі №907/1009/22.

3. На підставі ст. 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду, постановлена в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду згідно ст. 256 Господарського процесуального кодексу України подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без участі учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали). Ухвала може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду.

4. Ухвалу надіслати учасникам справи.

5. Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі, http://court.gov.ua/fair/sud5008/ або http://www.reyestr.court.gov.ua.

Ухвалу складено та підписано 11.09.2023.

Суддя Пригара Л.І.