УХВАЛА

про закриття провадження у справі

08.09.2023Справа № 910/12526/23

Суддя Господарського суду міста Києва Нечай О.В., розглянувши без виклику сторін (без проведення судового засідання) у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрісол"

про стягнення 14 197,56 грн

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Фарлеп-Інвест" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрісол" (далі - відповідач) про стягнення 14 197,56 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань по сплаті абонентських платежів у період з 21.09.2021 по 21.03.2022.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2023 вказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків - протягом 10 днів з дня вручення даної ухвали.

16.08.2023 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви з додатками.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визнано судом малозначною, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання) та серед іншого встановлено сторонам строки для подання ними відповідних заяв по суті справи.

30.08.2023 на електронну адресу Господарського суду міста Києва від позивача надійшла заява про відмову від позову.

Розглянувши заяву позивача про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

За приписами частин 1, 2 статті 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Суд встановив, що заява про відмову від позову підписана представником позивача - Мельниченко Н.О., повноваження якої як представника позивача підтверджуються наявною в матеріалах справи довіреністю № 0099/23 від 22.06.2023, із правом відмови від позову.

З огляду на вищевикладене, оскільки заява позивача про відмову від позову є формою реалізації прав позивача, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, підписана уповноваженою особою позивача, суд вважає за необхідне прийняти відмову позивача від позову.

Згідно з ч. 3 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Пунктом 4 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору (ч. 3 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України).

Оскільки позивач відмовився від позову, провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч. 3 ст. 191 та п. 4 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За приписами ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічне положення міститься і в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позивачу з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову.

Згідно з ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд встановив, що 16.08.2023 відповідачем було перераховано позивачеві грошові кошти в сумі 11 253,59 грн із призначенням платежу: "120794## за послуги зв`язку згідно рахунку-акту № ".

Оскільки вказані кошти були сплачені позивачу після пред`явлення ним цього позову, суд дійшов висновку про те, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем, у зв`язку з чим наявні підстави, передбачені ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, для покладення понесених позивачем витрат на відповідача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

Відтак витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1 342,00 грн, що становить 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, відповідно до ч. 3 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, оскільки провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відмовою позивача від позову внаслідок задоволення позовних вимог відповідачем.

Керуючись статтями 130, 191, 231 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Прийняти відмову Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" від позову.

2. Закрити провадження у справі № 910/12526/23 за позовом Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрісол" про стягнення 14 197,56 грн.

3. Повернути Приватному акціонерному товариству "Фарлеп-Інвест" (Україна, 01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, буд. 3; ідентифікаційний код: 19199961) з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп., сплаченого при поданні позову на підставі платіжної інструкції № 974833 від 04.07.2023, оригінал якої залишається у матеріалах справи № 910/12526/23.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрісол" (Україна, 01103, м. Київ, вул. професора Підвисоцького, буд. 6В; ідентифікаційний код: 32110823) на користь Приватного акціонерного товариства "Фарлеп-Інвест" (Україна, 01011, м. Київ, пров. Євгена Гуцала, буд. 3; ідентифікаційний код: 19199961) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 342 (одна тисяча триста сорок дві) грн 00 коп.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Нечай