ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2023 Справа № 914/1979/23

За позовом: Державної екологічної інспекції у Львівській області, м. Львів,

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України, с. Ставчани Львівської області,

про відшкодування шкоди у розмірі 51'655,76 грн,

Суддя Б. Яворський.

Відводів складу суду сторонами не заявлялося.

Справу розглянуто без судового засідання та виклику сторін.

Суть спору: На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява Державної екологічної інспекції у Львівській області до Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України про відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу внаслідок порушення вимог природоохоронного законодавства у розмірі 51'655,76 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач порушив вимоги лісового законодавства, а саме провів незаконну рубку дерев породи дуб на підставі лісорубного квитка ЛЬ ЛРК №011422 від 01.10.2020 на проведення прохідних рубок (лісовпорядкування 2015 року). За результатами проведеної позапланової перевірки виявлено розбіжності у матеріалах лісовпорядкування від 31.09.2018.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 27 червня 2023 справу № 914/1979/23 передано на розгляд судді Б. Яворському.

29.06.2023 позивач подав клопотання про долучення доказів (вх.№16224/23).

Ухвалою від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін. Суд встановив строк для реалізації учасниками справи процесуальних прав, а також повідомив сторін, що клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати у строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву. Ухвала про відкриття провадження у справі та прийняття справи до розгляду була надіслана за адресою відповідача, що міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та отримана ним 05.07.2023, докази про що знаходяться в матеріалах справи.

Стаття 114 ГПК України визначає, що суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства.

Суд розглядає справи у порядку спрощеного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1 ст.248 ГПК України).

Згідно ч.2 ст.178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч.2 та ч.8 ст.252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх пояснення. Судові дебати не проводяться. З моменту відкриття провадження у справі минуло більше 30 днів, відповідач повідомлявся про наявність даного спору, однак відзиву на позовну заяву не подав. Зважаючи на це суд розглянув справу за наявними матеріалами.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ.

01 жовтня 2020 року Державне підприємство «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України видало лісорубний квиток серія ЛЬ ЛРК № 011422 на проведення прохідних рубок в кварталі 6 виділ 7 на площі 4,8 га, та в кварталі 6 виділ 1 на площі 2,2 га. Згідно лісорубного квитка в кварталі 6 виділ 7 на площі 4,8 га дозволено в рубку 328 м3 деревини, з них ліквідної 307 м3, в тому числі 33 м3 ділової. В кварталі 6 виділ 1 на площі 2,2 га дозволено в рубку 168 м3 деревини, з них ліквідної 152 м3, в тому числі 38 м3 ділової. Проведення рубок запроектовано матеріалами базового лісовпорядкування 2015 року.

Відповідно до матеріалів базового лісовпорядкування в кварталі 6 виділ 7 проростає дубове насадження складом 5Дз4ГзЮс+Лпд. Вік насадження станом на 2015 рік становив 60 років, клас бонітету 1а, повнота 0,9, запас деревини на гектарі 250 м3. Матеріалами лісовпорядкування запроектоване вирубування деревини під час проведення прохідної рубки в об`ємі 10 відсотків від наявного запасу

Державною екологічною інспекцією у Львівській області розглянуто звернення «на гарячу лінію» та у період 04.12.-07.12.2020 на підставі направлення №764 від 02.12.2020 проведено позапланову перевірку дотримання вимог у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів Державним підприємством «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України»

За результатами перевірки 14.12.2020 складено акт №764/06/1065, де встановлено розбіжності у матеріалах лісовпорядкування від 31.09.2018, а саме: вирубування дерев породи дуб, які є основною породою, що формують деревостан в даному виділі є надмірною і недоцільною (вік більшості дерев породи дуб, які відведені в рубку, становить 90 -130 років); при розробці ділянки було пошкоджено до ступеня припинення росту десять дерев, з них чотири дерева породи дуб звичайний, чотири дерева породи граб, два дерева породи сосна. До ступеня не припинення росту пошкоджено одне дерево породи дуб звичайний (польова перелікова відомість №1 від 03.12.2020 року додається); пошкоджено до ступеня припинення росту три дерева породи граб та одного дерева породи дуб звичайний (польова перелікова відомість №2 від 03.12.2020 року додається); під час натурного огляду на ділянці проведено суцільний перелік ростучих дерев породи дуб та пнів зрізних дерев (польові перелікові відомості №3 та № 4 від 11.12.2020 року додаються). Таким чином ДПДГ «Оброшине», всупереч норми ст. 48 Лісового кодексу України призначило в рубку об`єм деревини, яка перевищує запроектовану лісовпорядкуванням на 11%.

Акт №764/06/1065 від 14.12.2020 отриманий лісничим ОСОБА_1 14.12.2020. В акті зазначено, що зауваження та заперечення додаються на окремому аркуші.

Згідно з розрахунком обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу незаконним вирубуванням дерев встановлено, що загальний розмір шкоди склав 51'655,76 грн.

Державна екологічна інспекція у Львівській області на адресу ДП «ДГ «Оброшино» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України скерувала претензії №№121, 124 та №25 від 30.12.2020 про відшкодування збитків у розмірі з пропозицією в добровільному порядку у місячний термін відшкодувати збитки, завдані навколишньому природному середовищу.

В матеріалах справи зауваження відсутні.

ОЦІНКА СУДУ.

Відповідно до ст.13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять у предмет доказування.

Згідно з ст.74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Згідно ст.1 Лісового кодексу України ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місцем розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах.

Відповідно до статті 16 Лісового кодексу України право користування лісами здійснюється в порядку постійного та тимчасового користування лісами.

У постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи (частина 1 статті 17 Лісового кодексу України).

Статтею 19 Лісового кодексу України визначено права та обов`язки постійних лісокористувачів.

Відповідно до ст.48 Лісового кодексу України затверджені матеріали лісовпорядкування є обов`язковими для ведення лісового господарства, планування і прогнозування використання лісових ресурсів.

Згідно ст. 69 Лісового кодексу України спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубним квитком. На виділених лісових ділянках можуть використовуватися лише ті лісові ресурси і лише для цілей, що передбачені виданим спеціальним дозволом.

Відповідно до п.п.2, 3 «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761, лісорубний або лісовий квиток є основним документом, на підставі якого: здійснюється спеціальне використання лісових ресурсів; ведеться облік дозволених до відпуску запасів деревини та інших продуктів лісу, встановлюються строки здійснення лісових користувань та вивезення заготовленої продукції, строки і способи очищення лісосік від порубкових решток, а також облік природного поновлення лісу, що підлягає збереженню; ведеться облік плати, нарахованої за використання лісових ресурсів.

Відповідно до п.7 «Правил поліпшення якісного складу лісів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №724 від 12.05.2007, рубки догляду (прохідна рубка відноситься до рубок догляду) проводяться шляхом періодичного вирубування дерев, подальше збереження яких у складі насаджень недоцільне.

Згідно з п.12 Правил прохідні рубки призначені для збільшення приросту кращих дерев, підвищення товарності деревостанів та скорочення строків вирощування технічно стиглої деревини, поліпшення, складу, структури та підвищення стійкості деревостану.

Основна, мета рубок догляду формування насаджень господарсько-доцільного складу, поліпшення їх структури, посилення еколого-захисних функцій, підвищення біологічної стійкості, продуктивності та покращення товарності. Для виконання цих завдань при рубках догляду відбирають і залишають на корені: дерева бажаних для господарства порід і кращі за якістю, стовбурів; ґдерева, сприяючі подальшому зростанню інформуванню стовбурів і крон відібраних з кращих.

Як уже відзначалося, у матеріалах справи наявний лісорубний квиток, виданий ДП «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України на проведення прохідних рубок згідно запроектованого матеріалами базового лісовпорядкування 2015 року, однак при проведені контролю виявлено розбіжності у матеріалах лісовпорядкування.

Стаття 41 Закону України «Про охорону навколишнього - природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому законом порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Відповідно до частини 1 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлено перелік порушень законодавства про охорону навколишнього природного середовища, за які може наступати відповідальність.

Згідно з частиною 3 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» законодавством України може бути встановлено відповідальність і за інші порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України (частина 4 статті 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»).

Статтею 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» також передбачено, що шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди.

Особи, яким завдано такої шкоди, мають право на відшкодування неодержаних прибутків за час, необхідний для відновлення здоров`я, якості навколишнього природного середовища, відтворення природних ресурсів до стану, придатного для використання за цільовим призначенням.

Згідно зі статтею 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.

Згідно з п. 5 ст. 64 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов`язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень.

Відповідно до частин 1, 4, 5 ст. 86 та ст. 90 Лісового кодексу України організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб.

За приписами статей 63, 64, 86, 89, 90 Лісового кодексу України організація і забезпечення охорони і захисту лісів, яка передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів, зокрема від незаконних рубок, покладається на постійних лісокористувачів відповідно до цього Кодексу.

Згідно ст. 107 цього Кодексу підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до ч.1 ст. 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та Положенням про територіальні та міжрегіональні територіальні органи Держекоінспекції, затвердженого наказом Міністерства енергетики та захисту довкілля України 07.04.2020 № 230, до повноважень Держекоінспекції належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами-нерезидентами вимог законодавства про охорону, захист, використання та відтворення лісів; пред`явлення претензій про відшкодування збитків і втрат, заподіяних державі в результаті порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища; вжиття в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах.

Згідно з проведеним відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 2.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу» розрахунком розміру шкоди, заподіяної лісу незаконною рубкою дерев ДП «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України виявленою при проведенні позапланової перевірки від 14.12.2020, встановлено, що загальний розмір шкоди становить 51'655,76 грн.

Загальні положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди містяться у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести протиправність поведінки особи, вину особи, яка заподіяла шкоду, наявність шкоди, причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Згідно з ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Обов`язок доказування наявності шкоди та протиправності поведінки заподіювача шкоди покладається на особу, якій завдано збитків. При цьому, відсутність своєї вини доводить особа, яка завдала шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України).

Відповідач доводів позивача не спростував.

З огляду на викладене, відповідач, допустивши протиправну поведінку, що призвело до незаконного вирубування дерев, а відтак, відповідач на виконання вимог чинного законодавства повинен бути притягнутий до відповідальності за правопорушення, тобто має відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок допущення ним незаконного вирубування дерев, у зв`язку з чим обґрунтованими є позовні вимоги про стягнення з відповідача 51'655,76 грн. шкоди.

Відповідно до статтей 42, 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища здійснюється за рахунок державного бюджету України та місцевих бюджетів. Для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння шкоди за рахунок, зокрема, частини грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в результаті господарської та іншої діяльності, згідно з чинним законодавством..

При цьому, згідно із п. 7 ч. З ст. 29 та п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України суми шкоди підлягають стягненню із врахуванням наступного розподілу: 50 % до спеціального фонду місцевого бюджету сільської ради, на території якого вчинено правопорушення; 20 % - до спеціального фонду обласного бюджету та 30 % до спеціального фонду Державного бюджету України.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Сплата позивачем судового збору за подання до суду позовної заяви підтверджується платіжною інструкцією №266 від 27.06.2023 на суму 2'684,00 грн.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України судовий збір у справі покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд задовольняє позовні вимоги у повному обсязі, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 3, 12, 13, 42, 73-80, 123, 129, 233, 236-238, 240, 241, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (81118, Львівська область, Львівський район, с. Ставчани, вул. Стуса В., 5; ) шкоду у сумі 51'655,76 грн., завдану порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, до спеціального фонду місцевого бюджету Сокільницької територіальної громади (81130, Львівська обл., Львівський р-н, с. Сокільники, вул. Січових Стрільців, буд. 1; ; реквізити отримувача: ГУК Львів/Сокільницька тг/24062100; ; банк Казначейство України; номер рахунка UA0013895; код класифікації доходів бюджету 24062100/грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності) з подальшим автоматичним перерозподілом до бюджетів відповідних рівнів.

3. Стягнути з Державного підприємства «Дослідне господарство «Оброшине» Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (81118, Львівська область, Львівський район, с. Ставчани, вул. Стуса В., 5; ) на користь Державної екологічної інспекції у Львівській області (79026, м.Львів, вул. Стрийська, 98; реквізити отримувача: , МФО 820172, р/р ЄА0080977 в ДКС України, м. Київ) 2'684,00 грн судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені ст.ст. 256, 257 ГПК України.

Суддя Б. Яворський.