04.09.2023 м. КиївСправа № 910/4307/23
За заявою: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА";
про: ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4307/23
За позовом: публічного акціонерного товариства "МОТОР СІЧ";
до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА";
про: визнання недійсною додаткової угоди до договору.
Суддя Сергій Балац
Секретар судового засідання Бут Д.О.
позивача: не з`явилися;
відповідача (заявника): не з`явилися.
С У Т Ь С П О Р У:
Публічне акціонерне товариство "МОТОР СІЧ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА" (далі - відповідач) про визнання недійсною додаткової угоди до договору.
Позовні вимоги мотивовані тим, що укладена між сторонами спору додаткова угода від 20.01.2022 № 8 до договору поставки від 01.02.2018 № 6-18, суперечить положенням частини 2 статті 203 Цивільного кодексу України, оскільки підписана від імені позивача особою, яка не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності, що враховуючи приписи статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання такої додаткової угоди недійсною.
Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/4307/23 та вирішено розгляд справи здійснювати в порядку (за правилами) загального позовного провадження.
Ухвалою від 07.08.2023 № 910/4307/23 позов залишено без розгляду.
До господарського суду надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЮКС КРАЇНА" (далі - відповідач/Заявник) про ухвалення додаткового рішення у справі № 910/4307/23.
Приписами пункту 3 частини 1 статті 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частиною 2 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.
Положеннями частини 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Ухвалою від 21.08.2023 № 910/4307/23 Заяву прийнято до розгляду. Розгляд заяви призначено на 04.09.2023.
До господарського суду надійшли заперечення позивача на Заяву в якій зазначено про незгоду позивача із зазначеним розміром витрат на правничу допомоги, оскільки такий розмір є завищеним.
Положеннями частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Судом встановлено, що Заявником дотримані вимоги частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Пунктом 2 частини 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Так, об`єднаною палатою Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду у постанові від 03.10.2019 № 922/445/19 містяться наступні висновки: "Так, господарські суди першої та апеляційної інстанцій не звернули уваги на те, що за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.".
Так Заявником, в підтвердження надання послуг з правової допомоги подані до суду, зокрема:
- договір про надання правової допомоги від 07.07.2022 № 02-07/22, укладений між Заявником та адвокатом Солошенко С.В.;
- додаткова угода від 27.03.2023 № 9 до договору про надання правової допомоги від 07.07.2022 № 02-07/22, в якій сторонами, зокрема, погоджена фіксована плата за надані послуги з правової допомоги в сумі 55.000,00 грн.;
- звіт про надання правової (правничої) допомоги від 08.08.2023 № б/н із зазначенням обсягу наданих послуг з правової допомоги та їх вартості в загальному розмірі 55.000,00 грн.;
- акт приймання-передачі наданих послуг від 08.08.2023 № 1 на загальну суму 55.000,00 грн.
Таким чином суд покладає витрати Заявника на правову допомогу на позивача в сумі 55.000,00 грн.
Заперечення позивача на Заяву відповідача про розподіл судових витрат судом відхилені, оскільки не містять підстав, які надали б можливість суду зменшити розмір понесених відповідачем витрат на правову допомогу, оскільки:
- справа № 910/4307/23 розглядалась в порядку (за правилами) загального позовного провадження, що свідчить про те, що справа не є малозначною;
- представник відповідача приймав участь в судових засіданнях 08.05.2023, 05.06.2023, 26.06.2023 та 07.08.2023, що підтверджено протоколами судових засідань;
- розгляд справи неодноразово відкладався саме на підставі клопотань позивача;
- обсяг та фіксована вартість наданих послуг з правової допомоги погоджений між позивачем та адвокатом Солошенко С.В., що встановлено вище судом;
- наявне в поданому до суду відзиві клопотання позивача від 27.03.2023 № 191/СП3/3 про зупинення провадження у справі господарського суду Запорізької області № 908/1211/22 до розгляду по суті даної справи свідчить про безпідставність поданого до суду позову;
- в поданих до суду запереченнях позивач не погоджується з розміром витрат на правничу допомоги, водночас, про зменшення такого розміру позивачем не зазначено.
Керуючись статтями 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,
1. Заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити повністю.
3. Після набрання додатковим рішенням законної сили видати наказ.
Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 254, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07 вересня 2023 року

Cуддя Сергій Балац