УХВАЛА

05 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 761/16609/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду:

Вронська Г.О.

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1

на постанову Північного апеляційного господарського суду

(головуючий - Ткаченко Б.О., судді - Гаврилюк О.М., Суліма В.В.)

від 29.06.2023,

за позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Аграрний фонд"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2 ;

2. Кабінет Міністрів України;

3. Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України

про визнання недійсним і скасування наказу та стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) у червні 2020 року звернувся до суду із позовом до Акціонерного товариства «Аграрний фонд» (далі - Відповідач), яке є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Аграрний фонд» (далі - ПАТ «Аграрний фонд»), у якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просив визнати недійсним і скасувати наказ ПАТ «Аграрний фонд» від 18.05.2020 № 183-к «Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 № 169-к» та вчинений на його підставі запис від 13.05.2020 № 45 у трудовій книжці Позивача , стягнути із ПАТ «Аграрний фонд» на користь Позивача , 2 728 453 грн, у тому числі: 1 521 162 грн вихідної допомоги та 1 207 291 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 14.05.2020 до 20.08.2020.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 761/16609/20 позов задоволено повністю. Визнано недійсним і скасовано наказ ПАТ "Аграрний фонд" від 18.05.2020 №183-к "Про внесення змін до наказу про звільнення від 14.05.2020 №169-к" та учинений на його підставі запис від 13.05.2020 №45 у трудовій книжці Позивача. Стягнуто з Акціонерного товариства "Аграрний фонд" в інтересах якого діє Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України на користь Позивача 1 521 162,00 грн вихідної допомоги та 1 000 грн середнього заробітку за період з 20.05.2020 по 25.01.2021 вихідної допомоги та 22 832,42 грн судового збору.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просило суд апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 761/16609/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити Позивачу у задоволенні позовної заяви повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 у справі №761/16609/20 апеляційну скаргу Відповідача задоволено. Рішення Господарського суду міста Києва від 16.03.2023 у справі № 761/16609/20 скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено повністю.

04 липня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд встановив, що остання підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини 4 статті 290 Господарського процесуального кодексу до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" № 3674-VI від 08.07.2011.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка судового збору, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру становила 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 4 статті 6 Закону України "Про судовий збір" якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

За подання касаційної скарги на рішення суду ставки судового збору встановлюються у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (підпункт 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір").

Враховуючи предмет спору та вимоги касаційної скарги, при подачі цієї касаційної скарги Позивач повинен сплатити судовий збір у розмірі 49 868.86 грн (200 % від (2102 + (1 522 162 грн. x 1,5 : 100% = 22 832.43 грн))).

Проте, до касаційної скарги доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі не додано.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У цьому випадку необхідно чітко вказати: норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо), яку суд апеляційної інстанції застосував в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо застосування цієї норми права в оскаржуваному судовому рішенні; навести висновок щодо її застосування у постанові Верховного Суду, зазначити дату її прийняття та номер справи; обґрунтувати подібність правовідносин у справі, що розглядається, та у справі, в якій Верховний Суд виклав свій висновок.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 ГПК України у касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, при цьому, необхідно чітко вказати норму права, висновок про застосування якої був сформований Верховним Судом, дату прийняття відповідного судового рішення та номер справи, навести сам висновок і змістовно обґрунтувати необхідність відступлення від нього.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини 2 статті 287 ГПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися у спірних правовідносинах.

У разі, якщо касаційна скарга подається у зв`язку з порушенням норм процесуального права, то підставою касаційного оскарження є пункт 4 частини 2 статті 287 цього Кодексу, і касаційна скарга має містити зазначення, яке саме процесуальне порушення з передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу призвело до прийняття незаконного судового рішення.

Крім того, необхідно враховувати, що за змістом пункту 1 частини 3 статті 310 ГПК України відкриття касаційного провадження через недослідження зібраних у справі доказів можливе лише за умови наявності у касаційній скарзі інших обґрунтованих підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 цього Кодексу.

Отже, при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 статті 287 ГПК України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт (підпункти) частини 2 статті 287 ГПК України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що, обґрунтовуючи підставу, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 ГПК України, Позивач зазначає, що суди попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях застосували норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 06.07.2022 у справі №275/404/21, від 17.06.2022 у справі №556/1395/21, від 08.03.2018 у справі №752/22483/20, від 15.02.2012 у справі №405/1526/17, від 21.09.2022 у справі №390/988/21.

При цьому Позивач, посилаючись на дану норму процесуального права як на підставу для відкриття касаційного провадження, чітко не наводить яку норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо) застосували суди попередніх інстанції без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а також не наводить обґрунтування подібності правовідносин у справі, що розглядається, та у справах, в яких Верховний Суд виклав свої висновки.

Згідно з частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки суд касаційної інстанції має застосовувати вказані вимоги до касаційних скарг, то у зв`язку з несплатою судового збору, заявнику необхідно усунути недоліки касаційної скарги та надати суду оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору у розмірі 49 868.86 грн, а також зазначити яку норму права (з посиланням на статтю, частину, абзац тощо) застосували суди попередніх інстанції без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах.

Враховуючи викладене, касаційна скарга подана без додержання відповідних вимог процесуального законодавства, а тому Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 у справі №761/16609/20 без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 174, 234, 287, 288, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 у справі №761/16609/20 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

3. Роз`яснити ОСОБА_1 , що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Г. Вронська