ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" вересня 2023 р. Справа №924/581/23

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Димбовського В.В., при секретарі судового засідання Іщук О.М., розглянувши матеріали справи

за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Старокостянтинів

до Комунального підприємства "Ремонтно - будівельне шляхове підприємство" Старокостянтинівської міської ради, м. Старокостянтинів

про стягнення 23903,52 грн. заборгованості

Представники сторін:

від позивача: Горбань Ю.Г.

від відповідача: не з`явився

Суть спору: Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулося до господарського суду з позовом, у якому просить суд стягнути з Комунального підприємства "Ремонтно - будівельне шляхове підприємство" Старокостянтинівської міської ради 23903,52 грн. заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач не розрахувався за поставлений товар. Зауважив, що у жовтні 2015 року до Державного підприємства «Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал» звернувся представник Комунального підприємства «Ремонтно - будівного шляхового підприємства» Старокостянтинівської міської ради з проханням поставити їхньому підприємству бетон М-300 у кількості 24 м3.

Державним підприємством «Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал» 05 жовтня 2015 року за № 567 було виписано рахунок на поставку бетону М-300 у кількості 24 м3 на загальну суму 23903 грн. 52 коп. 05 жовтня 2015 року позивачем поставлено бетон М- 300 у кількості 24 м3, що підтверджується видатковою накладною № 581 від 05.10.2015 року. Отримав дану продукцію Петрук Віктор Іванович, відповідно до довіреності № 115 від 02.10.2015 року, виданої комунальним підприємством. «Ремонтно - будівним шляховим підприємством» Старокостянтинівської міської ради.

13.05.2022 року Філією «Старокостянтинівський завод ЗБШ» AT «Укрзалізниця» за вих.№797 направлено відповідачу претензію про сплату заборгованості у розмірі 23903 грн. 52 коп. Вказана претензія було отримана представником комунального підприємства «Ремонтно - будівного шляхового підприємства» Старокостянтинівської міської ради 01.06.2022р., про що міститься відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу. Станом на 24 травня 2023 року ні коштів по сплаті заборгованості, ні відповіді по претензії на адресу філії не надходило.

Позивач вважає, що, враховуючи поставку позивачем відповідачу товару, прийняття товару відповідачем, між сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб, а тому відповідач зобов`язаний сплатити повну ціну переданого товару. Факт поставки товару - бетону М-300 у кількості 24 м. куб. підтверджується видатковою накладною № 581 від 05.10.2015 року. Та обставина, що відповідач отримав товар засвідчується підписом на видаткових накладних представника комунального підприємства «Ремонтно - будівного шляхового підприємства» Старокостянтинівської міської ради Петрука В.І., який як вказувалось вище діяв на підставі довіреності-виданої підприємством відповідачем. Вважає, що видаткова накладна № 581 від 05.10.2015 року є належним доказом поставки товару, оскільки первинні господарські документи в силу положень Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" підтверджують здійснення господарської операції.

Як зауважив позивач, оскільки акт звірки взаємних розрахунків підписаний станом на 28.05.2020 року, строк позовної давності перервався, відтак, заява подана у межах строку позовної давності. Відповідно, до розділу 2 Положення про філію «Старокостянтинівський завод ЗБШ» AT «Укрзалізниця», затвердженого рішенням правління AT «Укрзалізниця» від 06.12.2018 року № Ц-65/528 -2018: «філія є відокремленим підрозділом Товариства, який не має статусу юридичної особи». Тобто, філія «Старокостянтинівський завод ЗБШ» AT «Укрзалізниця» не є юридичною особою, проте вправі здійснювати господарську Діяльність для задоволення потреб AT «Укрзалізниця» та власних потреб.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач у відзиві на позов від 24.07.2023р. визнав позов в повному обсязі, просив справу розглядати без участі представника відповідача. Відзив підписано директором В. Тащук.

Враховуючи розумність строків розгляду судового спору, справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до приписів ч. 9 ст.165 та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Державним підприємством "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" 05.10.2015р. виписано рахунок № 567 на поставку бетону М-300 у кількості 24 м3 на загальну суму 23903 грн. 52 коп.

05.10.2015р. позивачем поставлено бетон М- 300 у кількості 24 м3, що підтверджується видатковою накладною № 581 від 05.10.2015 року. Отримав дану продукцію Петрук Віктор Іванович, відповідно до довіреності № 115 від 02.10.2015 року, виданої комунальним підприємством "Ремонтно - будівним шляховим підприємством" Старокостянтинівської міської ради.

Видаткова накладна підписана представниками сторін.

В матеріалах справи наявний акт звірки взаєморозрахунків, підписаний представниками сторін, скріплений відтисками печаток, згідно якого станом на 28.05.2020р. заборгованість відповідача за взаємними розрахунками становить 23903 грн. 52 коп.

13.05.2022 року Філією "Старокостянтинівський завод ЗБШ" AT "Укрзалізниця" направлено відповідачу претензію №797 про сплату заборгованості у розмірі 23903 грн. 52 коп.

Дослідивши зібрані у справі докази та давши їм правову оцінку в сукупності, судом прийнято до уваги наступне:

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

З положень ст. 509 ЦК України, ст. 173 ГК України вбачається, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст.628 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як убачається з матеріалів справи, сторони досягли згоди щодо здійснення поставки товару. Враховуючи зазначене, суд доходить висновку, що між позивачем та відповідачем укладено договір у спрощений спосіб, який за своєю правовою природою являється договором поставки.

Відтак правовідносини, які виникли між сторонами підпадають під правове регулювання параграфа 1 глави 30 Господарського кодексу України та Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін майново-господарських зобов`язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Поставка позивачем відповідачу товару на загальну суму 23903 грн. 52 коп. підтверджується видатковою накладною № 581 від 05.10.2015р.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як відображено в підписаному сторонами акті звірки взаєморозрахунків, заборгованість відповідача за взаємними розрахунками становить 23903 грн. 52 коп.

В свою чергу, доказів сплати коштів за видатковою накладною № 581 від 05.10.2015р., а також за відповідним рахунком в матеріали справи не надані.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ч. 2 ст. 530 ЦК України).

13.05.2022р. позивачем була направлена відповідачу претензія щодо сплати заборгованості в розмірі 23903,52 грн.

Таким чином відповідач зобов`язаний був сплати заборгованість у строк до 20.05.2022р.

Частиною 1 ст. 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Положення аналогічного змісту міститься в ст. 526 ЦК України.

Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи, що відповідач не розрахувався з позивачем за поставлений товар, позовні вимоги про стягнення 23903,52 грн. заборгованості є обґрунтованими, підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, тому підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 130 ГПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічна норма закріплена в ч. 3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Отже, позивачу у зв`язку з визнанням позову відповідачем (до початку розгляду справи по суті) з державного бюджету підлягає поверненню 50% судового збору, який ним сплачений з відповідного позову згідно з платіжною інструкцією № 298318 від 24.05.2023р., що становить 1342,00 грн. (2684,00 * 50%). Решта сплаченого позивачем судового збору в сумі 1342,00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Також суд звертає увагу позивача на те, що повернення судового збору здійснюється за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Керуючись ст. 129, 130, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства "Ремонтно - будівельне шляхове підприємство" Старокостянтинівської міської ради (вул. Героїв Небесної Сотні, 1, м. Старокостянтинів, ) на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5, ) в особі філії "Старокостянтинівський завод залізобетонних шпал" Акціонерного товариства "Українська залізниця" () 23903,52 грн. (двадцять три тисячі дев`ятсот три гривні 52 коп.) заборгованості, 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 08.09.2023р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч.1, 2 ст. 256 ГПК України).

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 4 примірника:

1 - в матеріали,

2-3 - позивачу ( ; 03150, м. Київ, вул. Єжи Гедройця, 5; 31103, Хмельницька обл., м. Старокостянтинів, вул. Гончара, 22)

4 - відповідачу (вул. Героїв Небесної Сотні, 1, м. Старокостянтинів - рек. з пов., електронна адреса: ).