ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2023 р. Справа № 918/675/23

Господарський суд Рівненської області у складі головуючого судді Торчинюка В.Г., при секретарі судового засідання Гусевик І.С., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради

до відповідача: Рівненського обласного об`єднання всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка

про стягнення заборгованості в сумі 127 938 грн. 72 коп.

Сторони не забезпечили явку уповноважених представників.

Описова частина:

В липні 2023 року Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради звернулося у Господарський суд Рівненської області із позовною заявою до відповідача Рівненського обласного об`єднання всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка про стягнення заборгованості в сумі 127 938 грн. 72 коп.

Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 10 липня 2023 року відкрито провадження у справі № 918/675/23, визначено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи по суті на 22 серпня 2023 року.

Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року відкладено розгляд справи по суті на 05 вересня 2023 року.

В судове засідання 05 вересня 2023 року позивач та відповідач не забезпечили явку уповноважених представників, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлені належним чином.

Про розгляд справи відповідача було повідомлено ухвалами суду від 10 липня 2023 року та від 22 серпня 2023 року, які направлялися на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та позовній заяві, а саме: 33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. С. Петлюри, 1.

Із адреси Рівненського обласного об`єднання всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка повернувся конверт із ухвалою від 10 липня 2023, за трек-номером 379 із зазначенням причин повернення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

Згідно з п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Статтею 120 ГПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Встановлений порядок надання послуг поштового зв`язку, доставки та вручення рекомендованих поштових відправлень, строк зберігання поштового відправлення забезпечує адресату можливість вжити заходів для отримання такого поштового відправлення та, відповідно, ознайомлення з судовим рішенням.

Факт неотримання адресатом поштової кореспонденції, враховуючи, що суд, з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулася до суду у зв`язку з її неотриманням адресатом, залежав від волевиявлення самого адресата, тобто мав суб`єктивний характер та є наслідком неотримання адресатом пошти під час доставки за вказаною адресою і незвернення самого одержувача кореспонденції до відділення пошти для отримання рекомендованого поштового відправлення.

При цьому за змістом ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі.

Суд звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду (згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18).

Крім того, суд враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19, відповідно до якої направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Зважаючи на викладене, оскільки судом встановлено, що причиною невручення конверту з ухвалою від 10 липня 2023 року для відповідача є відсутність вказаної особи за адресою місця знаходження, відтак суд дійшов висновку, що в розумінні вимог ГПК України вказана ухвала вважається врученою відповідачу належним чином.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався процесуальним правом на подання відзиву у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 9 ст. 165 ГПК України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній матеріалами відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України та ч. 2 ст. 178 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Мотивувальна частина:

28 березня 2000 року між Управлінням житлового господарства (надалі - орендодавець) та Рівненським обласним об`єднанням Всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка (надалі - орендар) було укладено договір оренди нежилого приміщення (надалі - договір, а.с. 5-7) по вул. С.Петлюри, 1, в м.Рівне загальною площею 114,6 кв.м строком на 25 років.

Рішенням Рівненської міської ради від 12.06.2007 р. № 869 "Про умови надання в оренду приміщень місцевим осередкам політичних партій та громадських організацій" було продовжено строк безоплатного користування майном для осіб, зазначених в такому рішенні, на 10 років.

31 жовтня 2007 року між Управлінням житлово-комунального господарства (надалі - позикодавець) та Рівненським обласним об`єднанням Всеукраїнського товариства "Просвіта" (надалі - користувач) укладено договір позички (надалі договір позички, а.с. 8-10), згідно якого позикодавець передав, а користувач прийняв в безоплатне користування нежитлове приміщення по вул.С.Петлюри, 1 загальною площею 106,5 кв.м.

Згідно рішення Рівненської міської ради № 2653 від 10 липня 2009 року "Про передачу на баланс нежитлових приміщень на вул.С.Петлюри, 1", Управління житлово-комунального господарства передало, а управління комунальною власністю прийняло на баланс нежитлові приміщення на вул.С.Петлюри, 1. Разом із нежитловими приміщеннями були передані технічна документація на об`єкти нерухомості та укладені договори оренди, суборенди та договори позички.

30 квітня 2010 року між Управлінням комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради та Рівненським обласним об`єднанням Всеукраїнського товариства "Просвіта" було укладено договір позички № 1944 (надалі - договір позички 2, а.с. 12-13), за умовами пункту 1.1 якого Позикодавець передає, а користувач приймає в безоплатне користування нежитлові приміщення у будівлі по вул.С.Петлюри, 1 м.Рівне загальною площею 106,5 кв.м, а саме: нежитлові приміщення на 2 поверсі будівлі площею 65,7 кв.м: 44,3 кв.м (згідно з технічним паспортом - № 58) та 21,4 кв.м (згідно з технічним паспортом - № 59), а також частину площ загального користування - на 1 поверсі 24,1 кв.м, на 2 поверсі - 16,7 кв.м.

В п.2.1 зазначеного договору позички № 1944 вказано, що відповідно до рішення Рівненської міської ради від 12 червня 2007 року № 869 та договору позички від 31 жовтня 2007 року, укладеного між Управлінням житлово-комунального господарства міста Рівне та Рівненським обласним об`єднанням Всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка, нежитлові приміщення, зазначені у пункті 1.1 на момент укладення даного договору використовуються Рівненським обласним об`єднанням Всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка.

Згідно рішення Господарського суду Рівненської області від 17.01.2018 року у справі № 918/885/17 за позовом Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради до Рівненського обласного об`єднання Всеукраїнського товариства «Просвіта» про внесення змін до договору оренди внесено зміни до договору оренди від 02.09.1996 року шляхом його викладення в новій редакції з найменуванням "Додатковий договір до договору оренди від 02.09.1996 року із змінами, внесеними договорами від 28,03.2000 року, від 31.10.2007 року, від 30.04.2010 року" (далі по тексту - Договір оренди).

Відповідно до п. 1.1. Договору оренди, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення за адресою: м.Рівне, вул.Симона Петлюри, 1 загальною площею 104,3 кв.м (надалі - Майно), а саме приміщення другого поверху площею 65,7 кв.м та місця загального користування другого поверху площею 16,7 кв.м та першого поверху 21,9 кв.м.

Згідно п.2.1 Договору оренди, на момент укладення договору Майно перебуває в користуванні Орендаря на умовах договору від 02 вересня 1996 року.

Пунктом 3.1 Договору оренди встановлено строк дії цього договору - до 01 вересня 2021 року.

05 грудня 2018 року та 30 січня 2020 року сторонами укладені додаткові договори до договору оренди, в якому орендна плата встановлювалась в розмірі 1 грн., в період з 19 жовтня 2018 року по 18 жовтня 2019 року.

Згідно п.п.4.1 - 4.3 Договору, орендна плата за користування визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна, що є власністю територіальної громади міста Рівного, затвердженої рішенням Рівненської міської ради і встановлюється в сумі 2089,17 грн.

Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством.

Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за попередній місяць.

Орендна плата сплачується Орендарем до 20 числа поточного місяця.

Згідно п.4.6 Договору, У разі припинення договору оренди, Орендар сплачує орендну плату по день фактичної передачі Майна за актом прийому-передачі. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов`язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі.

Згідно п.6.2.4 Договору, Орендар зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Як свідчать матеріали справи, по закінченню терміну дії вищевказаного договору, Відповідач не повернув орендовані приміщення згідно акту прийому-передачі, як того вимагав договір та чинне законодавство.

Управління направляло претензію з вимогою звільнення житлових приміщень, однак дана претензія залишена без задоволення.

Вбачається, Управління звернулось до Господарського суду Рівненської області з метою примусового виселення орендаря з приміщень та передача їх згідно акту прийому-передачі. Позовні вимоги Управління згідно рішення суду № 918/764/22 від 13.12.2022 було задоволено, а згідно з акта державного виконавця від 29 червня 2021 року нежитлові приміщення були повернуті позивачу.

З урахуванням зазначеного, судом встановлено, що орендар допустив заборгованість з орендної плати по день фактичної передачі майна в сумі 127 938 грн. 72 коп. (розрахунок заборгованості знаходиться в матеріалах справи).

18 квітня 2023 року Позивач надіслав Відповідачу претензію (вих. № 08-307) з вимогою сплатити зазначену заборгованість, проте Відповідач на лист не відреагував та вимогу не виконав.

Вказані обставини підтверджуються наданими суду та дослідженими у судовому засіданні даказами, долученими до матеріалів справи.

Порушення Відповідачем договірних зобов`язань в частині сплати орендних платежів є підставою для звернення з цим позовом до суду з вимогою про примусове стягнення суми заборгованості з останнього.

Судом встановлено, що спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного правочину та є відносинами оренди комунального майна, тому регулюються як нормами ЦК України, так і нормами спеціального нормативно - правового акту (Законом України "Про оренду державного та комунального майна", в редакції, чинній на момент укладення Договору).

Відповідно до абз. 3 п. 2 Перехідних положень Закону України "Про оренду державного та комунального майна" чинного з 01.02.2020 року договори оренди державного або комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, продовжуються в порядку, передбаченому законодавством, яке діяло до дати набрання чинності цим Законом. Договори оренди державного та комунального майна, укладені до набрання чинності цим Законом, зберігають свою чинність та продовжують діяти до моменту закінчення строку, на який вони були укладені.

Згідно із положеннями ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Згідно із ч. 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного Законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним винності.

Законом України "Про оренду державного та комунального майна" в редакції чинній на момент укладення договору, врегульовані відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, підприємств, заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній та комунальній власності.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотним умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 3 ст. 6 ЦК України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 10 Закону, до істотних умов договору оренди законодавцем серед інших віднесені об`єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації) та орендна плата з урахуванням її індексації.

Статтею 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

За приписами ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

З урахуванням вказаного, судом встановлено, відповідач свої зобов`язання в частині своєчасного та повного проведення розрахунків не дотримав, обумовлену вартість оренди не оплатив, що стало підставою для звернення позивача до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів з даним позовом про стягнення заборгованості в розмірі 127 938 грн. 72 коп.

Здійснений позивачем вказаний розрахунок визнається судом арифметично обґрунтованими.

Доказів сплати орендних платежів станом на дату розгляду справи відповідачем суду не надано.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та розмір заборгованості відповідача в розмірі 127 938, 72 грн. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не спростовані.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За результатами з`ясування обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, і з наданням оцінки всім аргументам у їх сукупності та взаємозв`язку, як це передбачено вимогами ст. ст. 75-79, 86 ГПК України, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради до Рівненського обласного об`єднання всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка про стягнення заборгованості у сумі 127 938 грн. 72 коп. є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 129 ГПК України судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 684 грн 00 коп. покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 202, 222, 233, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Рівненського обласного об`єднання всеукраїнського товариства "Просвіта" імені Тараса Шевченка (33028, місто Рівне, вулиця С.Петлюри, 1, ідентифікаційний код: 22560225) на користь Управління комунальною власністю виконавчого комітету Рівненської міської ради (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, 12 а, ідентифікаційний код: 26259563) заборгованість з орендної плати в сумі 127 938, 72 (сто двадцять сім тисяч дев`ятсот тридцять вісім гривень 72 коп.) грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривень) грн.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення через господарський суд, що прийняв рішення або безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Повний текст рішення складено та підписано 12 вересня 2023 року.

Суддя Вадим Торчинюк