ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/601/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Гриб Ю.М. - дов. №09/12/120 від 03.07.2023 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до Красильнюк Аліни Вікторівни

про стягнення 24 629,29 грн

Процесуальні дії у справі.

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Красильнюк Аліни Вікторівни 24 629,29грн, з яких: 15 056,54грн заборгованості з орендної плати, 6 959,18грн пені, 431,93 3% річних, 2 181,64грн інфляційних втрат.

Підставою позовних вимог зазначено неналежне виконання відповідачем зобов`язання за договором оренди нерухомого майна №09/14-567/7/21 від 12.10.2021 в частині внесення орендної плати.

В якості правових підстав позову позивач зазначає, зокрема, ст.525, 526, 530, 549, 550, 552, 610, 612, 622, 625, 759, 762, 782 Цивільного кодексу України, ст.193, 216, 217, 230, 283, 286 Господарського кодексу України.

Ухвалою суду від 19.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання для розгляду справи по суті на 25.07.2023.

Ухвалою від 25.07.2023 відклав розгляд справи по суті на 10.08.2023.

В судовому засіданні 10.08.2023 через виникнення технічних проблем, що унеможливили участь представника позивача у судовому засіданні в режимі відеоконференції, суд продовжив строк розгляду справ та відклав розгляд справи по суті на 04.09.2023 о 15:00.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги.

Відповідач у засідання суду не прибула. Копія ухвали від 10.08.2023 направлялася Красильнюк А. В. рекомендованою кореспонденцією. Поштовому повідомленню присвоєно номер 160.

За інформацією з офіційного сайту "Укрпошта" - https://track.ukrposhta.ua/ tracking _UA.html - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номером 160 (штрихкодовий ідентифікатор), надіслане Красильнюк А. В. разом з копією ухвали від 10.08.2023 за адресою: АДРЕСА_1 не вручене під час доставки: інші причини (запис від 17.08.2023).

За відомостями з Єдиного державного демографічного реєстру, адреса реєстрації Красильнюк А. В. - АДРЕСА_2 (а.с. 99).

В матеріалах справи наявна відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області на запит суду, згідно якого Красильнюк Аліна Вікторівна зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 52).

Варто зазначити, що кореспонденція суду надсилалася відповідачу за адресою: АДРЕСА_2 , однак поверталася з відміткою відділення поштового зв`язку: "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 68-71), "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 85-87).

Отже, суд вчинив всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача - Красильнюк Аліну Вікторівну про розгляд справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст.178 ГПК України.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

12.10.2021 між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (орендодавець/ позивач) та фізичною особою - підприємцем Красильнюк Аліною Вікторівною (орендар / відповідач) укладено договір оренди №09/14-567/7/21 (а.с.8-12), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування нерухоме майно, за адресою: Житомирська обл., м Житомир, бульвар Новий, 7, загальною площею 11,3 кв. м (далі об`єкт оренди). План та місце розташування об`єкта оренди у будівлі наведені у додатку 1, що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до п. 1.2. договору, об`єкт оренди належить орендодавцю на праві власності.

За п. 2.1., 2.3. договору передача об`єкта оренди здійснюється за актом приймання-передачі, що підписується уповноваженими представниками сторін. Об`єкт оренди вважається переданим в оренду з моменту підписання уповноваженими представниками сторін акта приймання-передачі об`єкта оренди Обов`язок з підготовки акта, вказаного в пункті 2.1. договору, покладається на орендодавця.

Сторони у розділі 3 договору домовилися, що строк оренди складає 18 (вісімнадцять) місяців з моменту прийняття об`єкта оренди орендарем за актом приймання-передачі об`єкта оренди. Строк оренди згідно з цим договором може бути змінений сторонами шляхом укладення в письмовій формі договору про внесення змін до цього договору, якщо інше не передбачено умовами договору. Сторони погодили, що після закінчення строку договору, встановленого пунктом 3.1. поновлення договору на той самий строк не допускається.

Як визначено п. 4.1. договору, орендна плата за користування об`єктом оренди в місяць становить 2 200,00 грн у т.ч. з ПДВ.

Згідно з п. 4.2. договору, орендар щомісячно сплачує орендну плату в розмірі, передбаченому в п. 4.1. цього договору.

Витрати, пов`язані з утриманням об`єкта оренду та прибудинкової території, входить до складу орендної плати (п. 4.2.2. договору).

Щомісячно до 15 числа поточного місяця орендодавець нараховує орендну плату за поточний місяць та направляє орендарю в електронній формі рахунки, а орендар на підставі отриманих від орендодавця в електронній формі рахунків сплачує орендну плату за поточний місяць не пізніше 20 числа поточного місяця. (п.4.2.1 договору).

Пунктом 4.2.3. договору встановлено, що у разі неотримання рахунку орендарем від орендодавця за 3 (три) календарні дні до закінчення строку сплати, визначеного п. 4.2. цього договору, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату у розмірі, згідно з рахунком за попередній період/місяць або згідно з умовами договору. Орендар має право звернутись із запитом про надання рахунку повторно. За відсутності звернення щодо повторного надання рахунків, у передбачений договором строк, рахунки вважаються такими, що отримані орендарем і підлягають сплаті у повному обсязі, згідно з умовами цього договору.

Розмір орендної плати за цим договором за неповний календарний місяць користування об`єктом оренди нараховується пропорційно фактичній кількості календарних днів у місяці, в якому відбулось користування об`єктом оренди (п. 4.3. договору).

Орендодавець нараховує, а орендар сплачує орендодавцю орендну плату та інші платежі за цим договором протягом строку оренди, починаючи з дати укладання акта приймання-передачі об`єкта оренди по дату укладення акта приймання-передачі об`єкта оренди (повернення з оренди) включно. Строк оренди визначається з моменту підписання акта приймання-передачі об`єкта оренди уповноваженими представниками сторін до моменту спливу строку оренди, зазначеного у п. 3.1. договору (п. 4.4. договору).

Відповідно до п. 4.5. договору, орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний курс інфляції, який публікується Державною службою статистики України, за попередні шість місяців, при цьому сторони погоджуються, що індексація розміру орендної плати не потребує внесення змін до цього договору. Відлік шестимісячного періоду розпочинається з місяця, в якому об`єкт переданий в оренду.

У п. 4.6. договору зазначено, що протягом 5 (п`яти) банківських днів з моменту підписання сторонами цього договору, орендар сплачує гарантійний платіж в розмірі фіксованої частини орендної плати за 1 (один) останній місяць оренди, визначеної станом на дату підписання договору. Гарантійний платіж зараховується в рахунок оплати останнього місяця оренди при закінченні дії або достроковому припиненні договору. Якщо оренда плата за останній місяць оренди буде перевищувати гарантійний платіж, орендар зобов`язаний доплатити орендодавцю різницю, згідно з рахунками за оренду об`єкта оренди за останній місяць.

За п. 4.7. договору, орендодавець має право за рахунок сплаченого орендарем гарантійного платежу покрити заборгованість орендаря за платежами та/а бо штрафними санкціями, встановленими цим договором, про що повідомляє орендаря у порядку, передбаченому п. 11.7. договору.

Як визначено п. 11.7. договору, кожна зі сторін цим підтверджує, що:

- вона має усі передбачені чинним законодавством України та установчими документами повноваження для укладення цього договору, додатків до нього;

- її представники, які підписують цей договір, додатки до нього, мають усі необхідні повноваження відповідно до законодавства України та установчими документами для того, щоб представляти сторону та підписувати зазначені документи;

- не вимагається будь-яких попередніх затверджень цього договору та додатків до нього;

- не існує будь-яких обмежень на укладення стороною (підписання представником сторони) цього договору та додатків до нього;

- повідомлення сторонами одна одну про будь-які обставини, що виникають протягом дії договору, проводяться шляхом направлення письмових або електронних звернень, повідомлень, рахунків на виконання умов п. 4.2. цього договору, сканованих копій документів, що оформлюються в процесі виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором тощо. При цьому повідомлення вважаються направленими належним чином, якщо вони надіслані на адреси, зазначені у п. 12. цього договору. Сторони визнають офіційними та належним чином направленими повідомлення в електронній формі, якщо такі повідомлення були направлені однією стороною другій стороні з електронної адреси та на електронну адресу/адреси, зазначені в п. 12. договору При цьому, не порушуючи вимоги відповідного законодавства України про електронний документообіг, сторони підтверджують відсутність необхідності електронного підпису сторонами таких повідомлень. Сторони також підтверджують, що з моменту отримання письмового або електронного звернення / повідомлення сторона - одержувач такого звернення / повідомлення зобов`язана направити відповідь другій стороні у строк не більше 3 (трьох) робочих днів.

12.10.2021 представник Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" та Фізична особа-підприємець Красильнюк Аліна Вікторівна підписали акт приймання-передачі об`єкта оренди за адресою: Житомирська обл., м. Житомир, бульвар Новий, 7 (а.с.13).

12.10.2021 ФОП Красильнюк А. В. сплатила гарантійний платіж у розмірі 2 200,00 грн.

25.02.2022 Правління Національного банку України прийняло рішення №90-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (https://bank.gov.ua/ua/legislation/Decision_25022022_90_rsh_bt).

Відповідно до цього рішення, з 25 лютого 2022 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (Фонд) розпочав ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з делегуванням усіх повноважень ліквідатора Банку, визначених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", зокрема, статтями 37, 38, 47-52, 521, 530 Закону, призначено Караченцева А.Ю. строком на три роки з 25 лютого 2022 року до 24 лютого 2025 року включно.

За визначених обставин, ПАТ "Промінвестбанк" на підставі рішення Правління Національного банку України від 25.02.2022 №90-рш/БТ "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", перебуває в процедурі ліквідації під повним контролем Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Згідно з матеріалами позовної заяви, заборгованість орендаря за користуванням нерухомим майном виникла з березня 2022 року до жовтня 2022 року у загальній сумі 15 056,54 грн (а.с.17-23, 25).

В матеріалах справи містяться роздруківки з електронної пошти представника орендодавця про надсилання 18.04.2023 на електронну пошту орендарю копій рахунків про сплату орендної плати: №1485 від 13.04.2023 за квітень 2022 року, №1743 від 05.05.2022 за травень 2022 року, №273 від 23.06.2022 за березень 2022 року (а.с. 16-18), а також роздруківки про надсилання 23.03.2023 на електронну пошту орендарю копій рахунків про сплату орендної плати за червень - жовтень 2022 року (а.с. 26-30).

З огляду на наявну заборгованість ФОП Красильнюк А. В., уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Промінвестбанк" звернулася з позовом до суду про стягнення з орендаря орендної плати за користування нерухомим майном, а також нарахувань, здійснених відповідно до ст. 549, 625 ЦК України.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 статті 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нерухомого майна №09/14-567/7/21 від 12.10.2021.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст. 526 ЦК України.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання.

За ч. 1 ст. 173 ГК України, зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, у силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або відмовитися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку, є господарським зобов`язанням.

Майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями. Господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ст. 179 ГК України).

Однією з ознак господарського договору, що дозволяє відокремити його від інших видів договорів (у тому числі цивільних), є особливий суб`єктний склад. Зокрема, договір, у якому сторонами є суб`єкти господарювання (наприклад, юридична особа та громадянин, зареєстрований на час його укладення як підприємець), є господарським, тому і зобов`язання, що з нього виникають, є господарськими.

До підприємницької діяльності фізичних осіб, згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з інформацією Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 24.10.2022 за номером запису 001029454 внесено відомості про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Красильнюк Аліни Вікторівни (а.с.49).

Частиною 8 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

За приписами ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, однією із особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа - підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

За ст. 45 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути особи, зазначені в ст. 4 цього Кодексу, тобто і фізичні особи, які не є підприємцями. Винятки, коли спори, стороною яких є фізична особа, що не є підприємцем, не підлягають розгляду у господарських судах, чітко визначені положеннями ст. 20 зазначеного Кодексу (як приклад, пункти 5, 10, 14 цієї статті).

З огляду на те, що спірні правовідносини виникли з господарського договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, то вказаний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства і після втрати особою статусу підприємця.

Аналогічну позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

Як визначено ч.1 ст.283 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Частиною 6 статті 283 ГК України передбачено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

За ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч.1 ст.760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Договір найму укладається на строк, встановлений договором (ч. 1 ст. 763 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Залежно від специфіки виробничої діяльності орендаря орендна плата за згодою сторін може встановлюватися в натуральній або грошово-натуральній формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст.286 ГК України).

Частиною 1 статті 762 ЦК України визначено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

За договором оренди нерухомого майна №09/14-567/7/21 від 12.10.2021, щомісячна орендна плата за користування об`єктом оренди становить 2 200,00 грн у т.ч. з ПДВ. Орендна плата індексується кожні шість місяців на офіційний курс інфляції. Відлік шестимісячного періоду розпочинається з місяця, в якому об`єкт переданий в оренду.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За п. 4.2.3. договору, у разі неотримання рахунку орендарем від орендодавця за 3 (три) календарні дні до закінчення строку сплати, визначеного п. 4.2. цього договору, орендар зобов`язаний сплачувати орендну плату у розмірі, згідно з рахунком за попередній період /місяць або згідно з умовами договору. Орендар має право звернутись із запитом про надання рахунку повторно. За відсутності звернення щодо повторного надання рахунків, у передбачений договором строк, рахунки вважаються такими, що отримані орендарем і підлягають сплаті у повному обсязі, згідно з умовами цього договору.

Згідно з розрахунку заборгованості з орендної плати, виконаного у вигляді таблиці (а.с.25), суд встановив, що у ФОП Красильнюк А.В. виникла заборгованість за користування нерухомим майном з березня 2022 року до жовтня 2022 року. Орендодавець 21.12.2022 здійснив зарахування гарантійного платежу в сумі 2 200,00грн в рахунок наявного боргу з орендної плати за березень 2022 року.

Розмір орендної плати за період квітень-вересень 2022 року, враховуючи п. 4.5. договору, становить 2 420,98грн на місяць (2 200,00 + 220,98 (2 200,00 х 1,10044698 (сукупний індекс інфляції за період жовтень 2021 року - березень 2022 року) - 2 200,00), (а.с. 16, 17, 19-22). Орендна плата за жовтень становить 530,66грн з 01.10.22 до 06.10.2022 (а.с. 23).

Матеріали справи не містять інформації, що відповідач виконала зобов`язання щодо сплати орендної плати в повному обсязі та у встановлений строк.

З врахуванням наведеного, вимоги ПАТ "Промінвестбанк" про стягнення з Красильнюк А.В. 15 056,54 грн (530,66 + (2 420,98 х 6) основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні з позовом товариство також заявило до стягнення 6 959,18грн пені, 431,93 3% річних, 2 181,64грн інфляційних втрат.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Абзацом 2 частини 1 статті 193 ГК України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено в ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

У пункті 8.2. договору зазначено, що у випадку прострочення строку сплати орендної плати та/або інших платежів за цим договором орендар сплачує орендодавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період сплати пені, від суми боргу за кожний день прострочення. Пеня нараховується орендодавцем, починаючи з дня фактичного виникнення обставин, які є підставою для її нарахування, і до дня фактичного припинення таких обставин, при цьому сторони погоджуються, що вказані строки нарахування пені є такими, що погоджені сторонами за договором у розуміння ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Сторони домовилися збільшити позовну давність до вимоги про стягнення пені, встановленої п. 1) ч. 2 ст. 258 ЦК України, до трьох років.

Беручи до уваги вимоги ст. 79, 86 ГПК України, господарський суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі, якщо відповідний розрахунок позивач здійснив неправильно, то господарський суд, з урахуванням конкретних обставин справи, самостійно визначає суми пені та інших нарахувань, що обумовлено порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання.

Дослідивши розрахунок пені, суд встановив, що позивач, здійснюючи нарахування пені за березень 2022 року за період з 22.03.2022 до 26.04.2023, не врахував зарахування 21.12.2022 гарантійного платежу в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за вказаний місяць.

Тому суд здійснив розрахунок пені за березень 2022 року, який становить 693,75грн:

2 200,00 (сума боргу) x 73 дні (22.03.2022 - 02.06.2022) х 20% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100 % = 88,00 грн:

2 200,00 x 201 день (03.06.2022 - 20.12.2022) х 50 % (подвійна ставка НБУ) / 365 днів х 100% = 605,75 грн.

Нарахування пені по інших рахунках здійснено правильно.

З урахуванням перерахунку, пеня, що підлягає задоволенню, становить 6 576,44грн.

У стягненні пені у розмірі 382,74грн (6 959,18- 6 576,44) необхідно відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Дослідивши розрахунок 3% річних, суд встановив, що позивач неправильно здійснив нарахування за рахунком №273 від 23.06.2022 (орендна плата за березень 2022 року) у сумі 72,51 грн за період з 22.03.2022 до 26.04.2023, оскільки не врахував зарахування 21.12.2022 гарантійного платежу в рахунок погашення заборгованості з орендної плати за вказаний місяць.

За розрахунком суду, 3% річних за зобов`язаннями березня 2022 року, становить 49,55 грн (2 200,00 x 3 % x 274 дні (з 22.03.2022 - 20.12.2022) / 365 днів х 100%.

Нарахування 3% річних по інших рахунках здійснено правильно.

Сума 3% річних, що підлягає задоволенню, становить 408,97 грн.

В стягненні 3 % річних у розмірі 22,96грн (431,93 - 408,97) необхідно відмовити.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Суд здійснив нарахування інфляційних на суму 2 200,00 грн заборгованості за березень 2022 року за період квітень-грудень 2022 року, який становить 389,69 грн (2 200,00 x 1,17713261 (сукупний індекс інфляції) - 2 200,00).

Інфляційні витрати нараховані по інших рахунках відповідно до законодавства.

Загальний розмір інфляційних втрат становить 2 103,22 грн. У стягненні 78,42 грн (2 181,64 - 2 103,22) інфляційних суд відмовляє.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 15 056,54грн основного боргу, 6 576,44грн пені, 408,97грн 3% річних та 2 103,22грн інфляційних втрат є обґрунтованими, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та підлягають задоволенню.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 9. ст. 129 ГПК України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник через неналежне виконання зобов`язань в частині сплати орендної плати за користування нерухомим майном, судовий збір у сумі 2 684,00грн (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб) покладається на Красильнюк Аліну Вікторівну .

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Красильнюк Аліни Вікторівни ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 )

на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, місто Київ, вулиця Малопідвальна, будинок 8, ідентифікаційний код 00039002)

- 15 056,54грн заборгованості з орендної плати;

- 6 576,44грн пені;

- 408,97грн 3% річних;

- 2 103,22грн інфляційних втрат;

- 2 684,00грн судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.09.23

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - позивачу (рек.) та на електронну пошту:

2 - відповідачу: АДРЕСА_3 . (рек. з пов.) та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2