ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/3054/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"(вул. Гпибочицька, 44, м. Київ, 04050 )
до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант"(вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м Харків, 61057)
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою до Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант", в якій просить суд:

стягнути з Акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ГАРАНТ» ГКОД ) на користь ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» () суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 50 246,75 грн

Стягнути з Відповідача Акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА- ГАРАНТ» (КОД ) на користь Позивача ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» (КОД ) суму сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 12.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи було вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, наданими сторонами.

Відповідно до частини першої пункту 3 статті 12 ГПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Для цілей цього Кодексу визначено поняття малозначних справ, а саме - це справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи незначної складності, визнані судом малозначними.

Частиною 1 статті 247 ГПК України встановлено, що малозначні справи розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 250 ГПК України, питання про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачу було встановлено строк для подачі відзиву на позову та строк для подання заперечень на відповідь на відзив.

Позивачу було встановлено строк для подачі відповіді на відзив відповідача.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Так, з метою повідомлення сторін про розгляд даної справи, судом було направлено на юридичні адреси позивача та відповідача копії ухвали про відкриття провадження у справі.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі від 12.07.2023 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленнями про вручення (з відміткою судова повістка) на адресу відповідача.

Проте ухвала суду, яка направлялася на адресу відповідача, повернута без вручення адресатові з позначкою поштового відділення "адресат відсутній".

Як встановлено судом та підтверджується відкритою та загальнодоступною інформацією з відкритих джерел, інформації розміщеної в мережі Інтернет, зокрема, ресурсу opendatabot.ua українській компанії, що надає доступ до державних даних з основних публічних реєстрів для громадян та бізнесу, електронної платформи державних закупівель Prozorro, і т.д. адресою місцезнаходження Акціонерного товариства "Страхова компанія "Мега-Гарант" є вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м Харків, 61057.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 12.07.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Відповідач не скористався наданим йому законом правом подати письмові заперечення проти позову.

Приймаючи до уваги, що відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.251 Господарського процесуального кодексу України, не подав до суду відзиву на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст.178 вказаного нормативно-правового акту.

Станом на час винесення рішення по справі відзив на позовну заяву, клопотання щодо необхідності надання додаткового строку на підготовку своєї правової позиції у справі від відповідача до канцелярії суду не надходило.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи достатність наявних у справі доказів, згідно із ст.165 ГПК України, суд вбачає за можливе розглянути справу по суті заявлених вимог за наявними у ній документами відповідно до вимог ч.2 ст. 178 вказаного нормативно-правового акту.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку, у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

20.09.2021 р. між ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННАІНШУРАНС ГРУП» та ТОВ "Сканія Кредіт Україна" було укладено Комплексний договір №06/02-200038889 добровільного страхування транспортного засобу (КАСКО), водія та пасажирів від нещасних випадків (НВ) (далі - Договір страхування), за яким був застрахований автомобіль SCANIA G420, д.р. № НОМЕР_1 .

Предметом даного Договору були майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом SCANIA G420, д.р. № НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного Договору страхування Позивач взяв на себе випадку сплатити на користь Страхувальника зобов`язання у разі настання страхового страхове відшкодування.

20.06.2022р на території Рейнського морського торгівельного порту, сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля SCANIA G420 та автомобіля RENAULT , д о № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. Зазначена обставина підтверджується довідкою поліції (ф № 2) та постановою Рейнського районного суду Одеської області, справа № 510/989/22.

Внаслідок даної ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки.

Для застосування такого виду цивільно-правової відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення 1) протиправної поведінки, 2) шкоди та її розміру; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювана та шкодою, 4) вини - Постанова від 15 11.2019 № 907/327/18 Верховний Суд. Касаційний господарський суд Протиправна поведінка Страхувальника Відповідача доводиться порушенням останнім ПДР України.

Завдана шкода транспортним засобам та її розмір визначається платіжним дорученням про сплату страхового відшкодування, страховим актом та Рахунком

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою Страхувальника Відповідача та заподіяною матеріальною шкодою транспортним засобам встановлено довідкою НПУ (ф № 2) та постановою суду у справі № 510/989/22.

Відповідно до Заяви КАСКО про настання страхового випадку 67 від 29 06.2022 15 23 38 вартість ремонту автомобіля SCANIA G420 становить 52 846,75 грн.

12.08.2022, на виконання умов договору страхування транспортного засобу, на підставі страхового акту. ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» виплатило Страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 52 846,75 грн. виходячи з наступного;

56 940,29 грн. вартість матеріального збитку - 4 093,54 грн. франшиза =52 846,75грн. страхове відшкодування.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у Відповідача (поліс ЕР/).

Отже, Відповідач, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (поліс ЕР/204828818) на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконати обов`язок відшкодувати матеріальну шкоду, у разі її завдання третім особам чи іншою особою, яка на законних підставах здійснювала користування транспортним засобом (життя, здоров`я та майно).

Так. 20.06.2022, ОСОБА_1 наніс шкоду майнового характеру, транспортному засобу SCANIA G420. д.р № НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Полісом № ЕР/204828818 передбачено франшизу у розмірі 2 600,00 грн.

Таким чином, сума боргу, яка підлягає стягненню з Відповідача на користь ПрАТ УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» охоплюється лімітом відповідальності страховика та становить:

52 846,75грн. - 2 600 гон. = 50 246.75 грн.

У зв`язку із вказаним ПрАТ «УСК «Княжа ВІГ» звертається до суду за захистом порушених прав та стягнення коштів у порядку суброгації.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про страхування" договір страхування- це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

У ч.1 ст. 25 Закону України "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У справі, що розглядається, спір виник між двома страховими компаніями щодо відшкодування витрат, понесених у зв`язку із виплатою коштів за договором добровільного майнового страхування.

Відповідно до норм діючого законодавства, зокрема норми ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування", відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов`язків свого попередника.

Відповідно, заміною кредитора деліктне зобов`язання не припиняється, оскільки відповідальна за спричинену шкоду особа свій обов`язок із відшкодування шкоди не виконала.

Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат.

Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією.

Так, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Відповідно до положень ст. 29 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до норм статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов`язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Отже, відповідно до вищенаведених норм чинного законодавства, Позивач після виплати страхового відшкодування, отримав право зворотної вимоги до Відповідача, як страховика цивільно-правової відповідальності особи, винної у скоєнні ДТП.

Таким чином, Відповідач зобов`язаний сплатити на користь Позивача суму страхового відшкодування в розмірі 50 246.75 грн.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).

Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Підсумовуючи викладене, враховуючи фактичні обставини справи та наведені норми законодавства, суд дійшов висновку про наявність законних підстав для часткового задоволення позову.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 5000,00 грн. на послуги адвоката, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. З ст. 127 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст. 129 ПІК України за результатами розгляду справи виграти на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 129 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п.80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004 заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Між ПрАТ "УСК "Княжа ВІГ" та Адвокатським об`єднанням "Пі.Ес.Лоєрс" було укладено договір про надання правової допомоги від 11.01.2021 року (далі - договір) відповідно до якого у п. 2.1 договору сторони визначили, що конкретні умови надання послуг тому числі конкретні предмет та обсяг послуг, та/або спеціальні умови оплати послуг (далі - "Спеціальні умови") будуть вказані у належних підписаних сторонами додатках та додаткових угодах до цього договору п. 4.1., де до рахунків про надання послуг, що направляються Адвокатським об`єднанням Клієнту, може додаватись звіт (далі - Звіт) в якому зазначається (а) дата надання послуг; (б) описання кожної послуги; (в) суми витрат Адвокатського об`єднання (якщо є), що виникли у зв`язку з наданням послуг та зазначення виду витрат.

З матеріалів справи слідує, що адвокатом з надання правничої допомоги, пов`язаної з підготовкою справи до розгляду та збору доказів, було витрачено 2 (дві) годин. До цього ж, розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги було визначено за домовленістю сторін з урахуванням значення цієї справи для позивача, оскільки правильне вирішення цієї справи для останнього є запорукою фінансової стабільності та ділової репутації.

Додатковою угодою № 6 від 27.06.2023 сторони погодили тарифи за надання юридичних послуг, порядок оплати наданих юридичних послуг.

В Акті прийому-передачі наданих послуг, міститься опис послуг, що надавалися до Договору, згідно з якими вартість робіт з надання (правової) правничої допомоги становить 5 000,00 грн без ПДВ.

Пунктом 4 Додаткової угоди № 6 від 27.06.2023, зазначено, що оплата за надані юридичні послуги здійснюється протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту підписання Акту приймання-передачі наданих послуг Допускається авансування повністю або частково.

Реєстр справ та акт прийому-передачі містить інформацію про обсяг наданих послуг професійної правничої допомоги, а саме 2 години, з яких одна година роботи складає 2 500,00 грн.

На виконання норм чинного законодавства позивачем надано суду наступні документи:

1. Копія додаткової угоди № 6 від 27.06.2023,

2. Копія реєстру справ № 6.1. від 27.06.2023,

3. Копія акту прийому-передачі наданих послуг № 14 від 30.06.2023,

4 Копія платіжного доручення про сплату юридичних послуг.

Відповідно до наданих документів вартість понесених адвокатських витрат складає 5000,00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заявлена сума адвокатських витрат є обґрунтованою, співмірною з сумою заявленого позову, тому є такою, що підлягає задоволенню. Таким чином, на відповідача покладається сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, витрати по оплаті судового збору по даній справі покладаються на відповідача .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з акціонерного товариства «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ГАРАНТ» (вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м Харків, 61057, ) на користь приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (вул. Гпибочицька, 44, м. Київ, 04050, ) - суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 50 246,75 грн., суму сплаченого судового збору в розмірі 2 684,00 грн. та витрати пов`язані із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач: приватне акціонерне товариство "Українська страхова компанія "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" (вул. Гпибочицька, 44, м. Київ, 04050, ).

Відповідач: акціонерне товариство «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «МЕГА-ГАРАНТ» (вул. Донця-Захаржевського, 6/8, м Харків, 61057, ).

Повне рішення складено "12" вересня 2023 р.

Суддя О.О. Присяжнюк