ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2023 р. Справа№ 910/3250/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

без повідомлення учасників справи,

розглянувши матеріали апеляційної скарги Національного університету "Києво-Могилянська Академія" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2023

у справі №910/3250/23 (суддя - Мудрий С.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до Національного університету "Києво-Могилянська Академія"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулося з позовом до Національного університету "Києво-Могилянська Академія" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 51166,47 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором про постачання природного газу постачальником "останньої надії" на умовах публічного договору в частині повної та своєчасної оплати поставленого позивачем за період з 01.11.2021 по 18.11.2021 природного газу, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача основний борг в розмірі 36397,20 грн, пеню в розмірі 4407,56 грн, 3% річних в розмірі 999,18 грн та інфляційні втрати в розмірі 9362,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі №910/3250/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/3250/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задоволено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Національний університет "Києво-Могилянська Академія" звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, згідно якої просить скасувати оскаржуване рішення у повному обсязі та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник посилається на те, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст. 277 ГПК України є підставами для скасування судового рішення.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, скаржник посилається на те, що:

- позивачем не доведено постачання природного газу відповідачу у спірний період;

- типовий договір між сторонами не є укладеним, позивач не звертався з пропозицією укласти договір, факт поставки газу з ресурсу позивача не підтверджений;

- типовий договір надано з порушенням норм бюджетного законодавства;

- стягнення штрафних санкцій за порушення зобов`язань, які не виникли, суперечить принципу розумності та справедливості.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 та відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 апеляційну скаргу у справі №910/3250/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: Шапран В.В. (головуючий суддя (суддя-доповідач)), Буравльов С.І., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.06.2023 апеляційну скаргу у справі №910/3250/23 залишено без руху на підставі ч. 2 ст. 260 ГПК України та надано заявникові строк на усунення недоліків десять днів з дня отримання копії ухвали.

Після усунення недоліків апеляційної скарги ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Національного університету "Києво-Могилянська Академія" на рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/3250/23, вирішено здійснювати розгляд скарги за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання) на підставі ч. 10 ст. 270 ГПК України.

19.07.2023 до суду апеляційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність викладених у ній доводів. Зокрема, позивач зазначає, що отримавши природний газ та відповідні рахунки, відповідач підтвердив факт укладення договору. Факт споживання природного газу споживачем підтверджується листом оператора ГТС, а тому посилання відповідача на не підписання споживачем типового договору постачання природного газу з постачальником "останньої надії" є безпідставними. Враховуючи не оплату відповідачем рахунку за поставлений у листопаді 2021 року природний газ, позивачем правомірно нараховано штрафні санкції.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, з огляду на викладені скаржником доводи та вимоги апеляційної скарги, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі встановлених місцевим господарським судом обставин справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ГК "Нафтогаз України" (постачальник, постачальник "останньої надії") відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю "ГК "Нафтогаз України" визначено постачальником "останньої надії" на ринку природного газу.

Відповідно до п. 26 ч. 1 ст.1 Закону "Про ринок природного газу" постачальник "останньої надії" - визначений Кабінетом Міністрів України постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

26.10.2021 набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 та від 09.12.2020 №1236», відповідно до якої (п. 2), з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року Акціонерному товариству «Магістральні газопроводи України», Товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», оператором газорозподільних систем:

- забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи, за участю операторів газорозподільних систем, до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 01 жовтня 2021 року бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалось жодним постачальником;

- забезпечити безумовне відновлення газопостачання бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо);

- забезпечити внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач: побутові споживачі; бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України); заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива.

Акціонерному товариству «НАК «Нафтогаз України» разом із Міністерством розвитку громад та територій, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, юридичним особам теплоенергетики державної та комунальної форм власності мають забезпечити, зокрема, укладення до 01.12.2021 договорів постачання газу між бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником «останньої надії».

Національний університет "Києво-Могилянська Академія" є бюджетною установою (в значенні Бюджетного кодексу України).

У зв`язну з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ГТС), за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого Національним університетом "Києво-Могилянська Академія" протягом листопада 2021 року (з 01.11.2021 по 18.11.2021) автоматично включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України", і відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

З матеріалів справи слідує, що включення відповідача до реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу, спожитого відповідачем, до портфеля постачальника "останньої надії" з наведених вище підстав підтверджується:

- листом оператора ГТС з інформацією щодо остаточної локації відборів споживача з ЕІС-кодом;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХQ0000GCRB0007 (у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

У грудні 2021 року позивач направив відповідачу рахунок на оплату спожитого природного газу за період листопада 2021 року в сумі 36397,20 грн (2166,50 куб.м.), що підтверджується відміткою штемпеля Укрпошти на списку розсилки поштової кореспонденції, поштовою квитанцією та описом вкладення.

Вказана заборгованість відповідачем погашена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом у даній справі про стягнення з відповідача 36397,20 грн основного боргу за типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії» б/д б/н та за порушення виконання грошового зобов`язання 4407,56 грн пені за період з 01.01.2022 по 30.06.2022, 999,18 грн 3% річних за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 та 9362,53 грн інфляційних втрат за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 року.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, вказав про те, що у період з 01.11.2021 - 18.11.2021 постачальником природного газу до будівлі НаУКМА в смт. Ворзель (за ЕІС-кодом 56XQ0000GCRB0007) був інший постачальник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» на підставі укладеного між сторонами договору від 16.11.2021 №25-1039/21-БО-Т, з оплатою наданих послуг у повному обсязі. До листопада 2021 року постачання природного газу здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» на підставі укладеного договору №42ВВ417-163-21 від 14.01.2021. Тому, у відповідача відсутні фінансові зобов`язання перед позивачем за постачання природного газу.

Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції виходив з того, що відповідачу у період з 01.11.2021 по 18.11.2021 був поставлений природний газ в об`ємі 2166,50 м3 на загальну суму 36397,20 грн, обсяги якого були віднесені до портфеля «постачальника останньої надії», оскільки інші постачальники даного споживача не були зареєстровані в Реєстрі, і які не були сплачені відповідачем, а тому на користь позивача підлягає стягненню сума боргу з нарахованими на суму боргу інфляційними, 3% річних та пеня.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно пункту 1 глави 5 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 (зареєстровано МЮУ за №1378/27823) (далі - Кодекс ГТС) (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 (далі - Правила постачання природного газу), та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Відповідно до пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Згідно частини 2 статті 15 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» постачає природний газ споживачу протягом строку, який не може перевищувати 60 діб та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії». Наведене узгоджується зі змістом пункту 2 розділу VI Правил постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Інформаційна платформа щоденно до 06:00 UTC (08:00 за київським часом) години для зимового періоду та 05:00 UTC (08:00 за київським часом) години для літнього періоду газової доби надсилає операторам газорозподільних систем, оператору газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та постачальнику «останньої надії» перелік ЕІС-кодів споживачів, які були в попередній газовій добі зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії».

Оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Для здійснення діяльності постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі забезпечується функціонування окремого Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» (пункт 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Як уже зазначалося, факт включення відповідача до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого відповідачем у спірному періоді, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується, зокрема, листом Оператора ГТС України; інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від Оператора ГРМ; а також відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС України щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХQ0000GCRB0007 (у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається в випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (надалі - договір) затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2501.

Так, згідно з п. 2.1. типового договору за цим договором постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим договором.

Відповідно до п. п. 3.1., 3.2., 3.3. типового договору постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Підстави для здійснення постачальником постачання природного газу споживачу визначені положеннями Правил постачання. Період безперервного постачання природного газу постачальником не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, що настає за місяцем початку фактичного постачання природного газу споживачу постачальником, крім випадків дострокового розірвання договору.

За умовами пунктів 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., 4.5. типового договору постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті. Об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено). Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Згідно з підпунктом 1 пункту 5.1. та підпунктом 1 пункту 5.2. договору споживач має право отримувати природний газ на умовах, зазначених у договорі та зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами договору.

У пункті 11.1 типового договору передбачено, що договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість постачальнику за цим договором.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу ХІІ Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної локації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

За відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача Національного університету "Києво-Могилянська Академія" зазначено ЕІС-код споживача природного газу - 56ХQ0000GCRB0007.

Так, згідно наявних у матеріалах справи доказів, обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 56ХQ0000GCRB0007 у період з 01.11.2021 по 18.11.2021 становив 2166,50 м.куб. і такий обсяг газу правомірно, за відсутності доказів його постачання Академії іншим постачальником, віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Згідно пункту 4.1. розділу IV договору постачальником «останньої надії» постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення Постачальником на власному сайті.

Згідно з пунктом 8 розділу VI Правил постачання природного газу постачальник «останньої надії» зобов`язаний постачати природний газ споживачам за ціною, за якою він зобов`язався постачати природний газ споживачам відповідно до умов конкурсу на обрання постачальника «останньої надії». Ціна на природний газ публікується на веб-сайті постачальника «останньої надії».

Починаючи з 01.12.2021, ціна природного газу розрахована відповідно до формули пункту 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809, в редакції постанови КМУ від 25.10.2021 №1102, та відповідно до Правил постачання природного газу та умов Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» опублікована / оприлюднена на сайті позивача.

Постановою Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021 на період постачання з 01.10.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 грн за 1 куб.м з урахуванням податку на додану вартість.

Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн за м3, отже, у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 м3.

З 01.12.2021 ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price. Ціна природного газу також підтверджується довідкою позивача.

Розрахунок за поставлений постачальником «останньої надії» природний газ здійснюється споживачем в установлений договором термін (пункт 8 розділу VI Правил постачання природного газу).

Як вірно встановив місцевий господарський суд, позивач направляв на адресу відповідача рахунок №34298 на оплату спожитого природного газу за період листопада 2021 року (з 01.01.2021 по 18.11.2021) в сумі 36397,20 грн (2166,50 куб.м.). Відповідач, у свою чергу, факт отримання вказаного рахунку на суму 36397,20 грн не спростував.

За висновком суду першої інстанції, який відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано, позивачем на підставі належних та допустимих доказів, у розумінні статей 76, 77 ГПК України, доведено факт постачання відповідачу, як постачальником «останньої надії», природного газу в період з 01.01.2021 по 18.11.2021 в об`ємі 2166,50 тис.куб.м, загальною вартістю 36397,20 грн.

Згідно пункту 4.4. типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3. цього договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Згідно статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення господарських зобов`язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, виходячи з умов пункту 4.4. договору, відповідач мав розрахуватись за спожитий природний газ у листопаді 2021 року в строк по 31.12.2021 (оплату прострочено з 01.01.2022).

Відповідачем, втім, не надано суду належних доказів на підтвердження оплати суми основного боргу в розмірі 36397,20 грн у повному обсязі або частково.

Також відповідачем ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні в апеляційній скарзі не спростовано факт споживання визначеного вище обсягу природного газу із ресурсу постачальника «останньої надії». Зокрема, скаржником не надано доказів того, що у спірний період з 01.01.2021 по 18.11.2021 постачання природного газу здійснювалося йому будь-яким постачальником, не надано актів приймання-передачі природного газу від інших постачальників у спірний період тощо.

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника про недоведеність позивачем факту укладання договору та поставки газу з ресурсу позивача, оскільки він має укладений та діючий договір на постачання з Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдінг", з огляду на таке.

Відповідно до Правил постачання діючий постачальник - постачальник природного газу, до реєстру споживачів якого включений cпоживач у відповідному періоді постачання.

Згідно матеріалів справи, 16.11.2021 між відповідачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдінг" укладено договір постачання природного газу №25-1039/21-БО-Т (т.1, а.с. 134-139).

Відповідно до умов договору він набирає чинності з дати його укладення. Разом з тим, відповідно до умов п. 3.2 договору постачання газу за договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС.

Згідно пункту 5 глави 1 розділу І Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2493 (далі - Кодекс ГТС), Реєстр споживачів постачальника - перелік споживачів, які в інформаційній платформі закріплені за певним постачальником у розрахунковому періоді.

Інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 1-2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від ЗО вересня 2015 року №2496, та за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді. Постачальник, крім постачальника «останньої надії», не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника в розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

З моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Як було встановлено, у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором ГТС за участю операторів газорозподільних систем об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 01.11.2021 по 18.11.2021 автоматично було включено до портфеля постачальника «останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

До того ж, за повідомленням Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдінг", 16.11.2021 ним подано запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника газу для Національного університету "Києво-Могилянська Академія". Ці запити було підтверджено 16.11.2021 та зареєстровано споживача по ЕІС-коду 56ХQ0000GCRB0007 в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання з 19.11.2022 (з 19.11.2021 по 30.11.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдінг" поставило Національному університету "Києво-Могилянська Академія" 1810,42 кум.м природного газу).

Отже, хоча у спірний період споживання (з 01.11.2021 по 18.11.2021) Національний університет "Києво-Могилянська Академія" мав договірні відносини на постачання природного газу з іншим його постачальником, проте до реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія" Нафтогаз Трейдінг" був включений лише 19.11.2021, а тому відбулось автоматичне включення оператором ГТС до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитого відповідачем, який є бюджетною установою, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених позивачем.

Стосовно заперечень скаржника щодо укладення типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання договір постачання природного газу постачальником укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 ЦК України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

З огляду на наведені норми Правил постачання, доводи відповідача про неукладання договору з позивачем, є безпідставними.

При цьому, матеріали справи містять докази направлення двох екземплярів ддоговору на адресу відповідача (список згрупованих поштових відправлень №29.11.2021 та фіскальний чек №34 від 30.11.2021).

Крім того, суд апеляційної інстанції визнає безпідставними і доводи Національного університету "Києво-Могилянська Академія" про неналежність доказів, які підтверджують факт постачання природного газу з ресурсу позивача, його обсяги та вартість з огляду на таке.

Відповідачем не спростовано, що у спірний період з 01.11.2021 по 18.11.2021 він не був включений до реєстру споживачів жодного з постачальників, не надав доказів складання актів прймання-передачі природного газу від інших постачальників у спірний період, а тому спожиті об`єми природного газу автоматично включені оператором газотранспортної системи до портфеля постачальника "останньої надії".

Водночас, позивачем надана інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); витяг з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачем, відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56ХQ0000GCRB0007 (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Зазначені докази були обґрунтовано визнані місцевим господарським судом належними, оскільки об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора ГТС та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов типового договору (пункт 4.2 договору).

В обґрунтування доводів апеляційної скарги Національний університет "Києво-Могилянська Академія" посилається на те, що типовий договір надано з порушенням норм бюджетного законодавства, оскільки позивачем несвоєчасно подано рахунки на оплату, а тому відстуні підстави узяття відповідачем бюджетних зобов`язань. Колегія суддів відхиляє зазначені доводи з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4.4. договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Вбачається, що рахунок на оплату природного газу за спірний період було направлено позивачем на адресу відповідача 21.12.2021, однак останнім такий рахунок проігноровано.

Крім цього, порядок здійснення оплати визначений пунктом 4.4. договору, яким передбачено, що споживач зобов`язаний оплатити вартість спожитого ним природного газу до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Відповідно до пункту 5.2 договору, споживач зобов`язується: 1) забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього договору; 2) укласти в установленому порядку договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ або договір транспортування природного газу з Оператором ГТС (для прямих споживачів) для набуття права на правомірний відбір газу із газорозподільної системи та фізичну доставку газу до межі балансової належності об`єкта споживача; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) протягом 5 робочих днів повідомляти постачальника про всі зміни персоніфікованих даних; 5) знімати фактичні показання комерційних вузлів обліку газу та приладів обліку газу (лічильника) станом на 01 число місяця, що настає за місяцем постачання газу, та повідомляти ці дані постачальнику у спосіб, визначений на веб-сайті постачальника. Споживачі, які не є побутовими, на підставі фактичних показань комерційних вузлів обліку газу оформлюють акти приймання-передачі газу та надсилають їх до п`ятого числа місяця, наступного за місяцем постачання газу.

Таким чином, обов`язок обрахування власного споживання покладено саме на відповідача. Саме відповідач повинен оформлювати відповідний акт приймання-передачі природного газу за певний період року на підставі фактичних показань свого комерційного вузла обліку та направити його на адресу позивача, до 05 числа місяця, наступного за місяцем поставки. А отже, несвоєчасне направлення позивачем відповідачу рахунку на оплату не звільняє останнього від оплати спожитого природного газу за договором, оскільки виконання даного зобов`язання ставиться в залежність лише від факту постачання природного газу. Тоді як, ані приписи ГК України, ані норми ЦК України не допускають привілейованого становища суб`єктів господарювання, що пов`язані із фінансуванням від третіх осіб, в тому числі бюджетного фінансування.

Таким чином, укладений між сторонами публічний типовий договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань згідно статей 173, 174, 175 ГК України, статей 11, 202, 509 ЦК України, і згідно статті 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Виходячи з вищевикладеного обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ГК «Нафтогаз України» про стягнення з Національного університет "Києво-Могилянська Академія" основної заборгованості за поставлений природний газ вартістю 36397,20 грн.

Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційні втрати, колегія суддів зазначає наступне.

Прострочення з оплати, виходячи із умов пункту 4.4. типового договору, за спожитий природний газ у листопаді 2021 року настало з 01.01.2022.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань від простроченої суми не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, в тому числі, від знецінення грошової одиниці за час такого користування.

Відповідно до частини 1 статті 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 статті 217 ГК України установлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Статтею 230 ГГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Відповідно до пункту 4.5. типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» в разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Позивач, у зв`язку із неналежним виконанням відповідачем зобов`язань щодо оплати поставленого йому природного газу, на підставі пункту 4.5. типового договору просив стягнути з відповідача пеню в розмірі 4407,56 грн за період з 01.01.2022 по 30.06.2022, 3% річних в розмірі 999,18 грн за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 та інфляційні втрати в розмірі 9362,53 грн за період з 01.01.2022 по 30.11.2022 на підставі статті 625 ЦК України.

Судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів, перевірено розрахунки позивача щодо нарахування пені, 3% річних та нфляційних втрат та вірно встановлено, що їх розмір за заявлені періоди є правомірним, обґрунтованим та таким, що підтверджується матеріалами справи, арифметично розрахунок проведено також вірно.

Відтак, з огляду на доведеність факту порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань перед позивачем, заявлені ним позовні вимоги про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими.

Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вказані обставини, ґрунтуючись на матеріалах справи, Північний апеляційний господарський суд вважає, що відсутні підстави для скасування чи зміни рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/3250/23, у зв`язку з чим апеляційна скарга Національного університету "Києво-Могилянська Академія" не підлягає задоволенню.

У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 ГПК України, витрати зі сплати судового збору за її подання покладаються на скаржника.

Згідно з ч. 5 ст. 12 ГПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як передбачено ч. 3 ст. 287 ГПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 даної статті.

Вказана справа є малозначною, а тому прийнята постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 267 - 285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного університету "Києво-Могилянська Академія" залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.05.2023 у справі №910/3250/23 залишити без змін.

3. Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції покласти на скаржника.

4. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко