РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Чернігівсправа № 927/941/23

Господарський суд Чернігівської області у складі Шморгуна В. В., розглянувши матеріали справи у порядку спрощеного позовного провадження

Позивач: Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області,

, вул. Шевченка, 28, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг»,

, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, м. Дніпро, 49000

Предмет спору: про стягнення 3402,52 грн,

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

не викликались,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг», у якому просить суду стягнути з відповідача 3402,52 грн безпідставно отриманих коштів, з яких 800,75 грн за договором №СК166/183 від 14.06.2022, 1698,97 грн за договором №48 від 26.07.2022 та 902,80 грн за договором №СК166/288 від 20.09.2022.

Ухвалою суду від 12.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Також ухвалою від 12.07.2023 встановлено сторонам строки для подання заяв по суті, а саме:

- відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання до суду та позивачу відзиву на позов з доданими до нього документами;

- позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання до суду та відповідачу відповіді на відзив з доданими до неї документами;

- відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання до суду та позивачу заперечень з доданими до них документами.

Відповідно до поштового повідомлення про вручення ухвалу суду від 12.07.2023 відповідач отримав 20.07.2023, а отже останнім днем строку для подання відзиву є 04.08.2023.

Відповідно до ч. 5, 7 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило.

Згідно з ч. 2 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Короткий зміст позовних вимог та узагальнені доводи учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання договорів №СК166/183 від 14.06.2022, №48 від 26.07.2022 та №СК166/288 від 20.09.2022 відповідач поставив, а позивач оплатив бензин А-92 у кількості 1070 л на загальну суму 52 010,00 грн, у тому числі 3402,52 грн ПДВ. Однак Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 «Про деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту, у тому числі, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Відтак позивач вважає, що відповідач неправомірно включив до вартості поставленого бензину ПДВ у розмірі 7%, що становить 3402,52 грн, а тому просить стягнути цю суму на підставі ст. 1212 ЦК України як безпідставне набуте майно.

Відзиву на позов, відповіді на відзив та заперечень у встановлений строк до суду не надходило.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Оскільки відповідач не подав відзив у встановлений судом строк, справа вирішується за наявними у ній матеріалами.

Обставини, які є предметом доказування у справі. Докази, якими сторони підтверджують або спростовують наявність кожної обставини, яка є предметом доказування у справі.

14.06.2022 між Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (далі Продавець) укладено договір про закупівлю товару №СК166/183 (далі Договір від 14.06.2022) (а.с. 10-15).

Відповідно до п. 1.1 Договору від 14.06.2022 Продавець зобов`язується продати і поставити, а Покупець прийняти та оплатити вартість товару відповідно до Специфікації, що додається до договору і є його невід`ємною частиною (Додаток №1 до Договору) (далі Товар), відповідно до умов, визначених цим Договором, за рахунок асигнувань спеціального фонду, КПКВ 6641010, КЕКВ 2210, відповідно до національного класифікатора України ДК 021:2015 «Єдиний закупівельний словник», код 09130000-9 («Нафта і дистиляти»).

За умовами п. 2.1 Договору від 14.06.2022 вартість Товару за цим Договором 12240,00 грн, з урахуванням ПДВ (7%) 800,75 грн.

14.06.2022 сторони підписали Специфікацію до Договору від 14.06.2022 щодо поставки Бензину А-92 Energy у кількості 240 л загальною вартістю 12 240,00 грн, у тому числі ПДВ 800,75 грн.

На підставі видаткової накладної №0166/0000860 від 14.06.2022 відповідач поставив позивачу Бензин А-92 Energy у кількості 240 л на суму 12 240,00 грн, у тому числі ПДВ 800,75 грн (а.с. 31).

Позивач оплатив поставлений відповідач товар на суму 12 240,00 грн, на підтвердження чого надано платіжне доручення №182 від 14.06.2022 (а.с. 34).

26.07.2022 між Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (далі Продавець) укладено договір про закупівлю товару №48 (далі Договір від 26.07.2022), предмет якого є аналогічним Договору від 14.06.2022 (а.с. 17-22).

За умовами п. 2.1 Договору від 26.07.2022 вартість Товару за цим Договором 25970,00 грн, з урахуванням ПДВ (7%) 1698,97 грн.

Сторони підписали Специфікацію до Договору від 26.07.2022 щодо поставки Бензину А-92 у кількості 530 л загальною вартістю 25 970,00 грн, у тому числі ПДВ 1698,97 грн (а. с. 23).

На підставі видаткової накладної №0166/0001136 від 27.07.2022 відповідач поставив позивачу Бензин А-92 Energy у кількості 530 л на суму 25 970,00 грн, у тому числі ПДВ 1698,97 грн (а.с. 32).

Позивач оплатив поставлений відповідач товар на суму 25 970,00 грн, на підтвердження чого надано платіжне доручення №263 від 27.07.2022 (а.с. 35).

20.09.2022 між Управлінням Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (далі Продавець) укладено договір про закупівлю товару №СК166/288 (далі Договір від 20.09.2022), предмет якого є аналогічним Договору від 14.06.2022 (а.с. 24-29).

За умовами п. 2.1 Договору від 20.09.2022 вартість Товару за цим Договором 13800,00 грн, з урахуванням ПДВ (7%) 902,80 грн.

20.09.2022 сторони підписали Специфікацію до Договору від 20.09.2022 щодо поставки Бензину А-92 у кількості 300 л загальною вартістю 13 800,00 грн, у тому числі ПДВ 902,80 грн (а. с. 30).

На підставі видаткової накладної №0166/0001482 від 20.09.2022 відповідач поставив позивачу Бензин А-92 Energy у кількості 300 л на суму 13 800,00 грн, у тому числі ПДВ 902,80 грн (а.с. 33).

Позивач оплатив поставлений відповідач товар на суму 13 800,00 грн, на підтвердження чого надано платіжне доручення №347 від 20.09.2022 (а.с. 36).

Усього за Договорами від 14.06.2022, від 26.07.2022 та від 20.09.2022 позивач сплатив відповідачу кошти за поставлений товар у загальному розмірі у 52 010,00 грн, у тому числі 3402,52 грн ПДВ.

У зв`язку з тим, що Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 «Про деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту, у тому числі, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою, позивач звернувся до відповідача з вимогами від 10.05.2023 №51101-524, від 27.06.2023 №51101-615 про повернення сплаченої суми ПДВ (за трьома поставками) у загальному розмірі 3402,52 грн (а.с. 37-42).

Доказів сплати відповідачем позивачу спірних коштів матеріали справи не містять.

Оцінка суду.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частина 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлює, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

За своєю правовою природою укладені між сторонами Договори від 14.06.2022, від 26.07.2022 та від 20.09.2022 є договорами поставки.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень статті 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Вимоги щодо якості предмета договору визначаються відповідно до обов`язкових для сторін нормативних документів, зазначених у статті 15 цього Кодексу, а у разі їх відсутності - в договірному порядку, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів і послуг.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

За умовами п. 2.1 Договорів від 14.06.2022, від 26.07.2022 та від 20.09.2022, а також Специфікацій до них вартість Товару бензину А-92 включає в себе ПДВ у розмірі 7%.

Згідно з підпунктом 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), ПДВ - це непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Порядок обчислення та сплати ПДВ регламентується розділом V ПК України.

Згідно з підпунктами «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем/замовником послуг/.

Тобто сторони договору погодили, що у ціну розрахункової одиниці вартості товару включено оплату ПДВ.

Згідно із підпунктом «г» підпункту 195.1.2 статті 195 Розділу V Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення наземного військового транспорту чи іншого спеціального контингенту Збройних Сил України, що бере участь у миротворчих акціях за кордоном України, або в інших випадках, передбачених законодавством.

02.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №178 «Деякі питання обкладення податком на додану вартість за нульовою ставкою у період воєнного стану».

Так, відповідно до пунктів 1, 2 зазначеної Постанови Кабінету Міністрів України до припинення чи скасування воєнного стану операції з постачання товарів для заправки (дозаправки) або забезпечення транспорту Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Міністерства внутрішніх справ, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших утворених відповідно до законів військових формувань, їх з`єднань, військових частин, підрозділів, установ або організацій, що утримуються за рахунок коштів державного бюджету, для потреб забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави обкладаються податком на додану вартість за нульовою ставкою. Ця постанова набирає чинності з дня її опублікування і застосовується з 24 лютого 2022 року.

У постанові Кабінету Міністрів України №178 від 02.03.2022 зазначено, що вона прийнята з метою виконання мобілізаційних завдань в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», та відповідно до підпункту «г» підпункту 195.1.2 пункту 195.1 статті 195 Податкового кодексу України.

Поставлений відповідачем позивачу товар - бензин А-92 підпадає під застосування п. 1 Постанови КМУ №178 від 02.03.2022.

Оскільки покупцем товару бензину А-92 за Договорами від 14.06.2022, від 26.07.2022 та від 20.09.2022 виступає Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області, включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 7 %, а не за нульовою ставкою, суперечить постанові КМУ №178 від 02.03.2022.

Приписи статті 217 ЦК України регулюють питання щодо правової долі правочину, що має дефекти окремих його частин. При цьому закону може суперечити лише певна частина умов правочину, а інша - йому відповідати. Отже, за таких обставин не завжди доцільно визнавати правочин недійсним у цілому. Не призводить недійсність окремої частини правочину до недійсності інших його частин. Тому законодавець не встановлює недійсності правочину через недійсність окремої його частини, але лише за умови, якщо є підстави вважати, що правочин міг би бути вчинений без включення до нього цієї недійсної частини.

Зокрема, у випадку, що розглядається, можна припустити наявність Договорів і без включення до нього умови щодо ПДВ.

Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду 03.12.2021 у справі №910/12764/20.

Не зважаючи на те, що спірні кошти сплачено позивачем на виконання Договорів і їх не визнано недійсними, проте спірні кошти набуто відповідачем за відсутності правової підстави, оскільки відповідачем неправомірно включено до договірної ціни податок на додану вартість у розмірі 7%.

Близькі за змістом висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20.

Відповідно до статті 1212 ЦК України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Близьку за змістом позицію викладено у постановах Верховного Суду 14.01.2021 у справі № 922/2216/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Положення глави 83 ЦК України «Набуття, збереження майна без достатньої правової підстави» застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або зберігає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок між збільшенням майна в однієї особи і відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстав для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення. Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином, тобто мала місце помилка, обман, випадковість або інші підстави набуття або збереження майна, які не можна віднести до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, передбачених нормами статті 11 ЦК України.

Відповідач як одна із сторін зобов`язання набув спірні кошти за рахунок іншої сторони не в порядку виконання договірного зобов`язання, що виключає застосування до правовідносин сторін норм зобов`язального права, а поза підставами, передбаченими договорами поставки, внаслідок їх перерахування на рахунок відповідача понад вартість товару, який було поставлено, тобто на підставі статті 1212 ЦК України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20.

Доказів сплати відповідачем отриманої від позивача суми ПДВ до бюджету суду не надано, при цьому спірний товар звільнено від оподаткування ПДВ, а тому суд доходить висновку, що неповернення відповідачем позивачеві суми, перерахованої поза межами договірних платежів (суми ПДВ, яка є складовою договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів), має наслідком збагачення відповідача на суму 3402,50 грн, тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом.

Відтак суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 3402,52 грн безпідставно набутих коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Висновки суду.

Доказами у справі, відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно зі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах «Трофимчук проти України», «Серявін та інші проти України» обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Судом було вжито усіх заходів для забезпечення реалізації сторонами своїх процесуальних прав та з`ясовано усі питання, винесені на його розгляд.

За наведених у їх сукупності обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Отже, стягненню з відповідача підлягає судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 13, 14, 42, 73-80, 86, 129, 165, 233, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лівайн Торг» (, вул. Мандриківська, буд. 47, офіс 503, м. Дніпро, 49000) на користь Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Чернігівській області (, вул. Шевченка, 28, м. Чернігів, 14000) 3402,52 грн безпідставно набутих коштів та 2684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 256 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці рішення відповідно до ч. 4 ст. 116 ГПК України ухвалено у перший робочий день після виходу судді на роботу.

Веб-адреса Єдиного державного реєстру судових рішень: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя В. В. Шморгун