УХВАЛА

м. Київ

08.09.2023Справа № 910/5423/23

За позовомТовариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"
доМоторного (транспортного) страхового бюро України
простягнення 17126,58 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Без виклику учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України 17126,58 грн, з яких 4078,81 грн 3% річних, 11233,85 грн інфляційних втрат та 1813,92 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі договору про надання фінансових послуг факторингу №1/06-12/2016 від 27.12.2016 та з огляду на положення підпункту п.41.1 ст.41 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у позивача виникло право на звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення заборгованості за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АЕ/4255880 у вищенаведеному розмірі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.04.2023 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №910/5423/23, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали.

Відповідач у наданому суду відзиві проти позову заперечив.

26.04.2023 від відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі №910/5423/23 до закінчення касаційного перегляду справи №910/16820/21 Великою Палатою Верховного Суду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.05.2023 зупинено провадження у №910/5423/23 до закінчення перегляду Великою Палатою Верховного Суду рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 та постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 у справі №910/16820/21.

31.07.2023 від позивача надійшло клопотання, в якому він просить поновити провадження у справі, залишити його позов без розгляду та повернути з державного бюджету 50% судового збору за подачу позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 поновлено провадження у справі №910/5423/23.

Також, ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.08.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" про залишення позову без розгляду задоволено, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал" до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 17126,58 грн залишено без розгляду, у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал про повернення 50% судового збору відмовлено, судовий збір покладено на позивача.

14.08.2023 відповідачем подано суду заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на правову допомогу у сумі 2000,00 грн.

Частинами 1 і 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1 і 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.5 ст.130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною 6 ст.130 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини восьмої ст.129 цього Кодексу.

Системний аналіз норм процесуального законодавства, якими врегульовано питання розподілу судових витрат (ст.ст.129, 130 Господарського процесуального кодексу України) дає підстави для висновку, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч.5 ст.130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Подібна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 зі справи №922/3787/17, від 09.07.2019 зі справи №922/592/17, від 23.05.2023 у справі №910/12184/20.

З викладеного вбачається, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Тобто, відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням позову без розгляду.

Разом з тим, Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача, однак очевидно, що під такими діями можна розуміти реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, відповідно до положень ч.5 ст.130 Господарський процесуальний кодекс України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, останньому необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.06.2019 зі справи №922/3787/17, від 09.07.2019 зі справи №922/592/17, від 24.03.2021 зі справи №922/2157/20, від 21.01.2020 зі справи №922/3422/18, від 26.04.2021 зі справи №910/12099/17, від 19.04.2021 зі справи №924/804/20 і від 15.09.2021 зі справи №902/136/21.

Разом з тим, заява Моторного (транспортного) страхового бюро України не містить жодного обґрунтування наявності наведених обставин у діях позивача. Зміна правової позиції суду касаційної інстанції щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не може розцінюватися як необґрунтованість дій позивача.

Крім того, заява відповідача також не містить розрахунку та деталізації саме тих витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і у подальшому з залишенням такого позову без розгляду. Відповідач зазначає, що договором про надання послуг в сфері права та додатковими угодами до цього договору сума гонорару адвоката є фіксованою. Проте, на переконання суду, розмір гонорару, визначений договором про надання послуг в сфері права за повний супровід судової справи - від досудового врегулювання спору до стадії примусового виконання рішення, неспівмірний із фактичним обсягом наданих адвокатом в даній справі послуг.

Відтак, заява відповідача про стягнення з позивача 2000,00 грн витрат на правничу допомогу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.129, 130, 234, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Моторного (транспортного) страхового бюро України про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову (правничу) допомогу відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та відповідно до ст.ст.256, 257 Господарського процесуального кодексу України може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя Ю.М. Смирнова