ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"05" вересня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3742/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Степанової Л.В., при секретарі судового засідання Крайнюк А.В., розглянувши у судовому засіданні заяву Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову за вх.суду№4-59/23 від 28.08.2023р до Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» (03055, м. Київ, вул. Ванди Василевської, 7, ) та Комуністичної партії України (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 7, )

за участю представників сторін:

від Міністерства юстиції України (заявника): Лукасевич К.В. за довіреністю;

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулося до Господарського суду Одеської області з заявою про забезпечення позову в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 62,4 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9, приміщення 3, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50 та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 62,4кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9, приміщення 3, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 30.08.2023р заяву Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову призначено до розгляду у судовому засіданні на 05.09.2023р о 12:30.

В обґрунтування своєї заяви Міністерство юстиції України зазначає, що у 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партією ст. 5 Закону України «Про політичні партії в Україні», чинної на момент подання позовної заяви. Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022р у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022р, позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання «Свобода», Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації «Воля-Громада-Козацтво», Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії, задоволено та заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Як вказує заявник, у ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту Комуністичною партією України відчужене належне їй майно на користь Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» на підставі договору дарування, який є фіктивним, а тому підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.

Заявник вважає, що спірне майно має бути повернено у власність Комуністичної партії України і в подальшому передане державі, про що Мін`юстом буде подано відповідний позов в установленому порядку. З метою повного та об`єктивного виконання рішення у справі №826/9751/14, Міністерством юстиції було вжито заходів щодо моніторингу відповідних відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за результатами якого було встановлено, що у період з 11.07.2014р (дата ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження у справі № 826/9751/14) по 29.06.2022р (дата ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду з питань забезпечення позову у справі №826/9751/14), стосовно об`єктів нерухомого майна та земельних ділянок, які належали Комуністичній партії України та її структурним утворенням на праві власності було вчинено ряд договорів дарування об`єктів нерухомого майна. Так, зокрема, Комуністичною партією України відчужено близько 150 об`єктів нерухомості (адміністративні будівлі, житлові будинки, квартири, земельні ділянки), в тому числі відчужено нежитлове приміщення, загальною площею 62,4кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9, приміщення 3, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50, яке відчужено на підставі договору дарування від 31.05.2016р №НАІ40, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким І.В.

Як зазначає заявник, набувачем спірного майна за договорами дарування, в тому числі на підставі дарування від 31.05.2016р №НАІ40, стала Благодійна організація «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» засновником та керівником був і є ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) син колишнього народного депутата України від Комуністичної партії України ОСОБА_3 , який був одночасно засновником та керівником Комуністичної партії України. При цьому, засновником Благодійного фонду є Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «КОНТУР» (), засновниками якого с сини керівника Комуністичної партії України ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 . Таким чином є підстави вважати, що у даному випадку було заздалегідь відомо, що такий договір не буде виконаний, що він має інші цілі, ніж передбачені цим договором, тобто між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин. Відтак, наведене свідчить, що укладення, зокрема, спірного договору спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність.

Враховуючи викладене, Міністерство юстиції України просить задовольнити вимоги заяви та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення, загальною площею 62,4 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9, приміщення 3, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50 та заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - нежитлового приміщення, загальною площею 62,4кв.м, що знаходиться за адресою: вул. Горького, 9, приміщення 3, м. Татарбунари, Татарбунарський район, Одеська область , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50.

Розглянувши заяву Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Статтею 137 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно, або про виключення його з опису і про зняття з нього арешту; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів, що містять об`єкти інтелектуальної власності; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.138 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо

Відповідно до ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Згідно з усталеною практикою Верховного Суду при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, який застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається, а оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії або забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

Також, під час вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову господарським судам необхідно дотримуватися принципу співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами. Так, співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та наслідків заборони вчиняти дії відповідачу та/або іншим особам.

Водночас, оскільки заявник має намір звернутись до суду позовом, пов`язаним з захистом права власності на майно, судом має також досліджуватись, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач у спірних правовідносинах їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Суд відзначає, що обставини щодо наявності / відсутності обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, суд встановлює під час ухвалення рішення по суті спору, разом цим, матеріали заяви про забезпечення позову містять відповідні докази, а також пояснення заявника, які суд, за своїм внутрішнім переконанням, має оцінити, вирішуючи питання про наявність / відсутність підстав саме для вжиття заходів забезпечення позову.

Так, згідно з поясненнями заявника та відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 05.10.1993р була зареєстрована Комуністична партія України (), одним із засновників та керівників якої є ОСОБА_3 ; 12.11.2003р було зареєстроване Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «КОНТУР» (), засновниками якого є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , а керівником товариства є ОСОБА_2 ; 24.04.2007р була зареєстрована Благодійна організація «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» (), єдиним засновником якої є Товариство з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «КОНТУР» (), а керівником є ОСОБА_2 .

Відповідно до підпункту "в" підпункту 14.1.159. пункту 14.1. статті 14 ПК України пов`язаним особами є юридичні та/або фізичні особи, та/або утворення без статусу юридичної особи, відносини між якими можуть впливати на умови або економічні результати їх діяльності чи діяльності осіб, яких вони представляють, з урахуванням, зокрема, таких критеріїв: для фізичних осіб - чоловік (дружина), батьки (у тому числі усиновлювачі), діти (повнолітні/неповнолітні, у тому числі усиновлені), повнорідні та неповнорідні брати і сестри, опікун, піклувальник, дитина, над якою встановлено опіку чи піклування.

Як вбачається зі змісту заяви, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є синами одного з засновників та керівника Комуністичної партії України - ОСОБА_3 .

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень 11.07.2014р ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва було відкрито провадження у справі №826/9751/14 за позовом Міністерства юстиції України та Державної реєстраційної служби України до Комуністичної партії України про заборону діяльності Комуністичної партії України, 05.07.2022р рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду у цій справі адміністративний позов Міністерства юстиції України та Державної реєстраційної служби України до Комуністичної партії України було задоволено, заборонено діяльність Комуністичної партії України () та ухвалено передати майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Натомість, 31.05.2016р між Комуністичною партією України (Дарувальник) та Благодійною організацією «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» (Обдаровуваний) був укладений договір дарування нежитлового приміщення відповідно до умов якого Дарувальник подарував та передав Обдаровуваному, а Обдаровуваний прийняв в дар від Дарувальника нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, м. Татарбунари, вул. Горького, 9, приміщення 3, загальною площею 62,4кв.м. та включає в себе приміщення №3-1, №3-2, №3-3, №3-4, №3-5 із будівлі під літерою «А».

За твердженням Мін`юсту цей правочин є фіктивним, оскільки укладений між пов`язаними між собою особами та з метою уникнути передачі майна, яке належало районній партійній організації Комуністичної партії України, у власність держави. Водночас, оскільки станом на даний час це майно перебуває у власності пов`язаного із партією благодійного фонду, заявник вважає, що за цих обставин існують реальні ризики того, що останнім можуть бути вжиті заходи для відчуження цього майна до прийняття судом рішення у справі за позовом Мін`юсту до відповідачів.

Оцінивши доводи заявника, враховуючи наявність між сторонами спору щодо права власності на майно та майбутній предмет позову, зміст рішення Восьмого апеляційного адміністративного від 05.07.2022р у справі №826/9751/14 та відомості з Реєстрів, з огляду на повідомлені заявником обставини щодо ступеня спорідненості між керівником (засновником) Комуністичної партії України та засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «НАУКОВО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА «КОНТУР», яке, в свою чергу, є єдиним засновником Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» (згідно з Реєстром - власника майна) та укладення Комуністичною партією України з Благодійною організацією «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» безоплатного договору дарування майна під час розгляду судом зазначеної справи, а також наявність у Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» права розпорядитись цим майном в будь-який час, суд, за сукупності цих обставин, дійшов висновку, що у спірних правовідносинах існує обґрунтоване припущення того, що Благодійною організацією «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» можуть бути вчинені дії, спрямовані на відчуження спірного майна. В свою чергу, такі дії Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» можуть вплинути на ефективність судового захисту у разі задоволення/часткового задоволення судом позову позивача та можуть призвести до необхідності нових звернень до суду, а також створення негативних наслідків для третіх осіб.

Дотримуючись принципу співмірності заходів забезпечення позову із позовними вимогами, які позивач має намір заявити до відповідачів, та враховуючи наслідки заборони вчиняти дії щодо майна, суд вважає необхідним накласти заборону на вчинення реєстраційних дій щодо спірного нерухомого майна в частині вчинення реєстраційних дій, які стосуються спору про право власності, тобто відчуження нерухомого майна, а також передання його в іпотеку та/або заставу. Суд вважає, що вжиття вищевказаних заходів забезпечить збалансованість інтересів сторін, оскільки надасть можливість захисту порушеного права у разі задоволення/часткового задоволення позову, при цьому не буде мати наслідком втручання в господарську діяльність Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» та не призведе до невиправданого обмеження його майнових прав, оскільки майно, щодо якого вживаються заходи забезпечення позову, продовжує перебувати у власності Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» та останній не позбавлений можливості володіти та користуватись цим майном. В даному випадку обмежується лише можливість розпоряджатись відповідачем майном з огляду на необхідність його збереження в тому правовому стані, яке існує на час звернення позивача до суду з позовом, що має на меті забезпечити ефективний захист прав позивача у разі задоволення/часткового задоволення позову в межах одного судового провадження без нових звернень до суду. При цьому, суд зауважує, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та вживаються судом виключно в межах предмету спору.

Положеннями ч. 6 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України визначено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи, що застосування зустрічного забезпечення позову відповідно до ч. 1 ст. 141 Господарського процесуального кодексу України є правом, а не обов`язком суду, а також відсутність доказів, що обрані заходи забезпечення позову впливають на матеріальний стан відповідача-1, як власника майна, та призводять до понесення ним додаткових витрат унаслідок його застосування, суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ) про вжиття заходів забезпечення позову до подання позову за вх.суду№4-59/23 від 28.08.2023р до Благодійної організації «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» (03055, м. Київ, вул. Ванди Василевської, 7, ) та Комуністичної партії України (04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 7, ) - задовольнити частково.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, м. Татарбунари, вул. Горького, 9, приміщення 3, загальною площею 62,4кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50.

3. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження, передання в іпотеку та/або заставу об`єкту нерухомого майна нежитлового приміщення, що розташоване за адресою: Одеська область, Татарбунарський район, м. Татарбунари, вул. Горького, 9, приміщення 3, загальною площею 62,4кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 50.

Стягувачем за даною ухвалою є Міністерство юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Боржником за даною ухвалою є Благодійна організація «Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення» (вул. Ванди Василевської, 7, м. Київ, 03055, ).

4. В решті вимог заяви відмовити.

5. Міністерству юстиції України надати суду докази пред`явлення позову протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову відповідно до ч. 3 ст. 138 ГПК України.

6. Ухвала є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень, та її оскарження не зупиняє її виконання.

7. Строк пред`явлення ухвали до виконання встановлений у ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Повний текст ухвали складено та підписано 07 вересня 2023р.

Ухвала набирає законної сили 05.09.2023р та підлягає оскарженню в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Степанова Людмила Валеріївна