ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2023 р. Справа №909/965/20 (909/124/23)

м.Львів

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Гриців В.М. (головуюча), Зварич О.В., Малех І.Б.

секретар судового засідання Гілевич С.Р.

представники: позивача Щадей Н.В., відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області (суддя Стефанів Т.В.) від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення заборгованості по заробітній платі, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

у межах справи №909/965/20 про банкрутство Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебуває справа №909/965/20 про банкрутство ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" про стягнення заборгованості по заробітній платі в сумі 53177 грн 09 к.; визнання протиправним та скасування наказу "Про призупинення дії трудового договору" № 26-к від 16.12.2022, в частині призупинення трудового договору ОСОБА_3 з 19.12.2022; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до моменту набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги мотивовані тривалим ухиленням відповідача від виплати заробітної плати позивачу, внаслідок чого утворився борг в сумі 51577 грн 09 к.;неправомірним зупинення дії трудового договору між сторонами та відсутністю згоди позивача на таке зупинення.

У судовому засіданні 13.04.2023 представник позивача заявив усне клопотання про зменшення розміру позовних вимог, в частині стягнення заборгованості по заробітній платі. Так, у цій частині позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 51577 грн 09 к., інші вимоги залишив без змін.

Господарський суд Івано-Франківської області рішенням від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) позов задовольнив; стягнув з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь ОСОБА_3 заборгованість по заробітній платі в сумі 51577,09 грн; визнав протиправним та скасував наказ Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" "Про призупинення дії трудового договору" № 26-к від 16.12.2022, в частині призупинення трудового договору ОСОБА_3 з 19.12.2022; стягнув з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 38979,36 грн (з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів); стягнув з Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" в дохід державного бюджету 5368,00 грн судового збору.

Суд дійшов до висновку, що призупинення трудових відносин з позивачем відбулось з порушенням вимог закону, а тому спірний наказ визнав незаконним та скасувати.

Суд застосував аналогію закону ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при ухваленні рішення стосовно незаконного позбавлення можливості виконувати трудову функцію, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В апеляційній скарзі Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) та ухвалити нове судове рішення, яким повністю відмовити ОСОБА_3 у задоволенні позову до Державного підприємства «Івано- Франківський військовий ліспромкомбінат».

Вважає, оскаржуване рішення необґрунтованим, внаслідок неповноти встановлення обставин, які мають значення для справи.

Щодо протиправності та скасування наказу стверджує, що суд не врахував, що ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" належить до відомства Міністерства оборони України, підприємство одним із першим розглядалося представниками Збройних Сил України як таке, що слугуватиме місцем дислокації підрозділів Збройних Сил України у випадку повномаштабного вторгнення рф на терени України. Збройна агресія рф, по суті унеможливила виконання сторожем своїх посадових обов`язків, що спричинило призупинення трудових відносин з ОСОБА_3 .

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 24 квітня 2023 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ВДВС у м. Івано-Франківську Південно-3ахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023 року у справі №909/965/20 щодо визнання неправомірним стягнення коштів з банківського рахунку підприємства та зупинив дію ухвали Господарського суду Івано-Франківської області від 06 березня 2023 року у справі №909/965/20 до завершення апеляційного провадження. Відтак, стягнення коштів ВДВС в Івано-Франківській області з банківського рахунку ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" продовжується досі. У зв`язку з чим відсутня можливість погашення заборгованості по заробітній платі ОСОБА_3 .

Період призупинення трудових відносин не є тотожним з поняттям «вимушеного прогулу», а тому нарахування та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період призупинення трудових відносин з ОСОБА_3 є неможливим та таким, що суперечить чинному законодавству України.

Посилається на норми ст. 13, п.2 розділу «Прикінцеві положення» Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", наказ Головнокомандувача ЗСУ від 10.01.2022 №9.

Західний апеляційний господарський суд ухвалою від 19 червня 2023 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) та витребував матеріали справи №909/965/20(909/124/23).

Суд призначив розгляд справи на 07 вересня 2023 року в режимі відеоконференції.

Згідно з статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

У судовому засіданні представники Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" просять скасувати оскаржене рішення суду в частині визнання протиправним наказу Про призупинення дії трудового договору № 26-к від 16.12.2022 щодо призупинення трудового договору ОСОБА_3 .

Західний апеляційний господарський суд розглянув апеляційну скаргу, матеріали справи, заслухав представників сторін та вважає, щорішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) належить залишити без змін з огляду на наступне.

Господарський суд Івано-Франківської області ухвалою від 12 лютого 2021 року відкрив провадження у справі№909/965/20 про банкрутство Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат"

Справа №909/965/20перебуває на стадії розпорядження майном.

Згідно зі статтею 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до частини 8 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства, до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються в межах справи про банкрутство шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом.

Позов подано в межах справи №909/965/20 про банкрутство Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Предметом розгляду у цій справі909/965/20(909/124/23) є вимога позивача (працівника) про стягнення заборгованості по заробітній платі, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Обставини справи:

ОСОБА_3 починаючи з 11.12.2018 перебуває у трудових відносинах із ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на посаді сторожа.

16.12.2022 відповідачем було видано наказ № 26-к "Про призупинення дії трудового договору", яким у зв`язку зі збройною агресією проти України, введенням правового режиму воєнного стану та неможливістю забезпечити підприємством позивача роботою, починаючи із 19.12.2022 трудовий договір з ОСОБА_3 було призупинено.

ОСОБА_3 оскаржив законність цього наказу, просить визнати його протиправним та скасувати, як наслідок виплатити йому за період з 19.12.2022 до набрання рішенням законної сили середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Для визначення розміру середнього заробітку позивач подав суду довідку ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" № 7 від 02.03.2023, згідно з якою дохід ОСОБА_3 за період з 01.10.2022 по 30.11.2022 склав 19489 грн 63 к., середній заробіток за один день - 464 грн 04 к.

Крім того, станом на 01.01.2023 відповідач не виплатив позивачу заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 53177 грн 09 к., що підтверджується довідкою № 212 від 10.01.2023, виданою ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Згідно з довідкою ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" станом на 13.04.2023 борг відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 51577 грн 09 к.

Ці обставини сторони не заперечили.

Приписами ст. 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_3 працював на ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" займаючи посаду сторожа.

Відповідно до п. 1 ст. 21 Закону України "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Згідно зі ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Суд першої інстанції встановив, що відповідач порушив вимоги наведеної вище норми закону.

Довідка ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" свідчить про те, що станом на 13.04.2023 борг відповідача по заробітній платі перед позивачем становить 51577 грн 09 к. Протилежного відповідачем не доведено.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що у контексті наведеного вимога позивача про стягнення заборгованості є обґрунтованою.

Що стосується визнання протиправним та скасування наказу відповідача в частині призупинення трудового договору з позивачем, суд першої інстанції зазначив таке.

Статтею 23 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 передбачено, що кожна людина має право на працю, на вільний вибір роботи, на справедливі і сприятливі умови праці та на захист від безробіття. Кожна людина, без будь-якої дискримінації, має право на рівну оплату за рівну працю. Кожний працюючий має право на справедливу і задовільну винагороду, яка забезпечує гідне людини існування, її самої та її сім`ї, і яка в разі необхідності доповнюється іншими засобами соціального забезпечення.

Відповідно до ст. 5-1 КЗпП України, серед іншого, визначено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Основоположні права громадян, пов`язані з реалізацією права на працю, передбачені ст. 43-46 Конституції України.

Разом з тим, відповідно до ст. 64 Конституції України в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені ст. 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05:30 год 24.02.2022 строком на 30 діб. Дію воєнного стану було продовжено рядом Указів Президента (на сьогоднішній день дію воєнного стану не скасовано).

Статтею 1 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" передбачено, що цей Закон визначає особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану".

На період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до ст. 43, 44 Конституції України.

У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Відповідно до п. п. 5 п. 1 ст. 6 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" в Указі Президента України про введення воєнного стану зазначається вичерпний перелік конституційних прав і свобод людини і громадянина, які тимчасово обмежуються у зв`язку з введенням воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень, а також тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану", призупинення дії трудового договору - це тимчасове припинення роботодавцем забезпечення працівника роботою і тимчасове припинення працівником виконання роботи за укладеним трудовим договором. Дія трудового договору може бути призупинена у зв`язку з військовою агресією проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. Призупинення дії трудового договору не тягне за собою припинення трудових відносин. Про призупинення дії трудового договору роботодавець та працівник за можливості мають повідомити один одного у будь-який доступний спосіб. Відшкодування заробітної плати, гарантійних та компенсаційних виплат працівникам на час призупинення дії трудового у повному обсязі покладається на державу, що здійснює військову агресію проти України.

Отже, Закон України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" надає право роботодавцю призупиняти дію трудового договору з працівниками, що не припиняє трудових відносин, та не виплачувати у період призупинення заробітну плату, гарантійні та компенсаційні виплати працівникам.

Разом з тим, таке право роботодавця настає за певних умов. Такими умовами призупинення трудового договору з працівником є абсолютна неможливість через збройну агресію: роботодавцем надати роботу, а працівником - виконувати її. До того ж побудова цієї норми закону вказує на те, що законодавець передбачив одночасне настання як неможливості роботодавцем надати роботу, так і неможливість виконувати цю роботу працівником.

Таким чином, спеціальна норма права передбачає право сторін призупинити дію трудового договору за умови наявності військової агресії проти України, що виключає можливість надання та виконання роботи. При цьому, роботодавець має перебувати в таких обставинах, коли він не може надати роботу працівнику, а працівник не може виконати роботу. Лише наявність правової норми, яка передбачає право сторін призупинити дію трудового договору не є достатньою. Для сторін мають наступити відповідні наслідки за наявності обставин, що передбачає така норма права.

Щодо абсолютної неможливості надавати роботу та виконувати її, то роботодавець має перебувати в таких обставинах коли він не може надати роботу працівнику, в свою чергу, працівник - не може виконати роботу. Зокрема, про абсолютну неможливість надання роботодавцем роботи в контексті призупинення трудового договору може свідчити випадки неможливості забезпечувати працівників умовами праці, внаслідок того, що необхідні для виконання роботи працівником виробничі, організаційні, технічні можливості, засоби виробництва знищені в результаті бойових дій або їх функціювання з об`єктивних і незалежних від роботодавця причин є неможливим, а переведення працівника на іншу роботу або залучення його до роботи за дистанційною формою організації праці неможливо.

Тому за умови, що працівник бажає та може виконувати роботу, а роботодавець може надати роботу, відсутні підстави для призупинення дії трудового договору.

Суд першої інстанції встановив, що ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" продовжує здійснювати діяльність, виконуючи покладені на нього завдання, частково відновлює виробництво, здає частину приміщень в оренду. Крім того, як зазначив сам представник відповідача, тільки з частиною працівників, які займали посаду сторожа на підприємстві, трудові відносини були тимчасово призупинені.

Суд першої інстанції не брав до уваги доводи відповідача про те, що призупинення дії трудового договору з позивачем відбулося на підставі заяви самого позивача, оскільки такий факт жодним доказом наявним у матеріалах справи не підтверджено.

Відповідач не навів та не надав достатніх беззаперечних доказів неможливості надання роботодавцем та виконання ОСОБА_3 як працівником відповідної роботи, а відтак і правомірність видання наказу № 26-к від 16.12.2022, який є дискримінаційним, незаконним, та таким, що порушує права позивача на працю та її оплату.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку, що призупинення трудових відносин з позивачем відбулось з порушенням вимог закону, а тому спірний наказ підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

Щодо вирішення позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу суд першої інстанції виходив з такого.

Так, відсутність підстав для призупинення дії трудового договору, а отже застосування положень Закону України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану" щодо відшкодування заробітної плати на час призупинення трудового договору надає підстави для захисту прав позивача на отримання заробітної плати шляхом стягнення з ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" на користь ОСОБА_3 середнього заробітку за період з 19.12.2022 по 13.04.2023.

Суд дійшов висновку, що визнання наказу незаконним та скасування цього наказу створить ситуацію, яка як для роботодавця так і для працівника, буде фактичним вимушеним прогулом, викликаним противними діями саме роботодавця.

Середній заробіток за ч. 2 ст. 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок застосований Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19.

Тому, суд першої інстанції застосував аналогію закону та при ухваленні рішення стосовно незаконного позбавлення можливості виконувати трудову функцію та одночасно прийняв рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до довідки № 7 від 02.03.2023, видану ДП "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат", дохід ОСОБА_3 за період з 01.10.2022 по 30.11.2022 склав 19489 грн 63 к., середній заробіток за один день - 464 грн 04 к.

Враховуючи вимоги Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100, із змінами, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за період з 19.12.2022 по 13.04.2023 (день ухвалення рішення судом) у розмірі 38979 грн 36 к. з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів за розрахунком: 464 грн 04 к. (середньоденна заробітна плата за жовтень та листопад 2022 року) х 84 дні (кількість робочих днів за період з 19.12.2022 по 13.04.2023 (включно).

Суд апеляційної інстанції поділяє правомірний і обгрунтований висновок суду першої інстанції про стягнення заборгованості по заробітній платі, визнання протиправним та скасування наказу, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з відповідача.

Доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 ГПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13 квітня 2023 року у справі №909/965/20(909/124/23) залишити без змін, апеляційну скаргу Державного підприємства "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат" без задоволення.

Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Державне підприємство "Івано-Франківський військовий ліспромкомбінат".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 08 вересня 2023 року.

Суддя В.М. Гриців

Суддя О.В.Зварич

Суддя І.Б. Малех