ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

11 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/34/23
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Принцевської Н.М., Ярош А.І.

секретар судового засідання, за дорученням головуючого судді: Іванов І.В.

за участю представників учасників справи:

від Обслуговуючого кооперативу "Кекс", смт. Авангард, Одеська обл. не з`явився;

від Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича, с. Вигода Одеської обл. не з`явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Кекс", смт. Авангард, Одеська обл.

на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року, м. Одеса, суддя Литвинова В.В., повний текст додаткового рішення складено та підписано 21.06.2023 року

у справі №916/34/23

за позовом: Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича, с. Вигода Одеської обл.

до відповідача: Обслуговуючого кооперативу "Кекс", смт. Авангард, Одеська обл.

про стягнення 568 381 грн. 50 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року Фізична особа-підприємець Іванюк Дмитро Сергійович звернувся до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Обслуговуючого кооперативу "Кекс", смт. Авангард, Одеська обл. в якій просив суд, з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог, стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості за поставлений товар у розмірі 577138 грн. 21 коп., з яких основного боргу 418362 грн. 97 коп., пені 52756 грн. 17 коп., 3% річних 11989 грн. 14 коп., інфляційних втрат 94029 грн. 93 коп., а також вирішити питання про розподіл судових витрат.

Зокрема, позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежно виконуються умови договору поставки № 03/2021/12 від 03.12.2021 року в частині здійснення повної та своєчасної оплати за поставлений позивачем товар.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.05.2023 року (суддя Литвинова В.В.) у справі №916/34/23 позовні вимоги Фізичної особи-підприємця Іванюк Дмитра Сергійовича задоволено частково; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Кекс" на користь Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича 418362 грн. 97 коп. - заборгованості за поставлений товар, 26130 грн. 17 коп. - пені, 94029 грн. 93 коп. - втрат від інфляції, 11989 грн. 14 коп. - 3% річних та 8257 грн. 68 коп. - витрат зі сплати судового збору; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду судом першої інстанції справи №916/34/23, а саме, в судовому засіданні 24.05.2023 року до закінчення судових дебатів позивач просив суд першої інстанції стягнути з відповідача на свою користь витрати на правничу допомогу та повідомив, що докази зазначених витрат будуть подані пізніше.

26.05.2023 року до Господарського суду Одеської області від позивача у даній справі було подано докази понесених витрат на правничу допомогу, а саме, копію акту про надання правової допомоги від 24.05.2023 року на суму 57713 грн. 82 коп.

Додатковим рішенням Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року (суддя Литвинова В.В.) у справі №916/34/23 заяву Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 57713 грн. 82 коп. задоволено частково; стягнуто з Обслуговуючого кооперативу "Кекс", смт. Авангард Одеської області на користь Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича, с. Вигода Одеської області 19237 грн. 94 коп. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи №916/34/23 в Господарському суді Одеської області; в іншій частині заяви відмовлено.

Частково задовольняючи заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат, понесених Фізичною особою-підприємцем Іванюком Дмитром Сергійовичем на правничу допомогу адвоката, місцевий господарський суд вказав, що з урахуванням невеликої складності справи та присутністю представника позивача у трьох судових засіданнях, розмір гонорару, визначений позивачем та його адвокатом та заявлений до стягнення з відповідача, є завищеним щодо останнього та неспівмірним зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченим ним часом на надання таких послуг, а тому не відповідає критерію реальності таких витрат, розумності заявленого розміру, з огляду на що справедливим і співрозмірним є розмір витрат позивача на професійну правничу допомогу, що становить 1/3 від попередньо заявленої суми 57713 грн. 82 коп. витрат на професійну правничу допомогу, тобто 19237 грн. 94 коп.

Обслуговуючий кооператив "Кекс", смт. Авангард, Одеська обл. з додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився, тому звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі №916/34/23 в частині задоволеної суми стягнення витрат за правничу допомогу у розмірі 19237 грн. 94 коп. скасувати, у задоволенні заяви відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права та неповним з`ясуванням всіх обставин справи.

Зокрема, за доводами апеляційної скарги скаржник, посилаючись на встановлені судом першої інстанції обставини справи, зазначив, що не погоджується із визначеною позицією позивача та висновками суду першої інстанції, викладеними в додатковому рішенні, оскільки позивачем не надано належного обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу, а місцевий господарський суд дійшов помилкових висновків під час часткового задоволення вимоги заявника про компенсацію йому 19237 грн. 94 коп., як витрат на правничу допомогу адвоката.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 року у справі №916/34/23, за апеляційною скаргою Обслуговуючого кооперативу "Кекс" на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі №916/34/23 відкрито апеляційне провадження, справу призначено до судового розгляду.

14.07.2023 року через канцелярію до Південно-західного апеляційного господарського суду від представників Обслуговуючого кооперативу "Кекс" та Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича надійшла спільна заява про затвердження мирової угоди (вх. №2143/23), у якій представники сторін у справі просили суд апеляційної інстанції затвердити укладену між ними мирову угоду на умовах, зазначених в описовій частині вказаної заяви та закрити провадження у справі. Зазначену заяву колегією суддів долучено до матеріалів господарської справи.

Зокрема, вказана заява ґрунтується на вимогах ч. 2 ст. 192, 193, 274 Господарського процесуального кодексу України та на тому, що сторони у даній справі досягли згоди щодо наявного між ними спору та погодили між собою текст мирової угоди.

Вказана заява містить підписи адвоката Обслуговуючого кооперативу "Кекс" О.П. Ткачука та адвоката Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича Р.А. Молодецького.

До зазначеної вище заяви було додано мирову угоду від 13.07.2023 року, яка підписана та скріплена печатками як голови Обслуговуючого кооперативу "Кекс" О.В. Литвиненко, так і Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року у справі №916/34/23 задоволено спільну заяву представників Обслуговуючого кооперативу "Кекс" та Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича про затвердження мирової угоди від 14.07.2023 року (вх. №2143/23) у справі №916/34/23; затверджено мирову угоду по справі №916/34/23, укладену 13 липня 2023 року між Обслуговуючим кооперативом "Кекс" і Фізичною особою-підприємцем Іванюком Дмитром Сергійовичем в редакції, запропонованій сторонами у даній справі; визнано нечинним рішення Господарського суду Одеської області від 24.05.2023 року у справі №916/34/23; провадження у справі 916/34/23 закрите; роз`яснено сторонам, що згідно із ч. 3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; вирішене питання про повернення скаржнику з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору під час подання апеляційної скарги; справу №916/34/23 вирішено повернути до Господарського суду Одеської області.

В судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи № 916/34/23 були повідомлені належним чином, про що свідчать наявні у матеріалах справи поштові повідомлення про вручення ухвал Південно-західного апеляційного господарського суду, про причини неявки в судове засідання не повідомили, будь-яких заяв чи клопотань суду не надали.

Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, учасники справи скористались своїм правом на подання заяви про мирне врегулювання спору, а затягування строку розгляду справи в даному випадку може призвести до порушень прав таких осіб, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників учасників справи.

Розглянувши апеляційну скаргу Обслуговуючого кооперативу "Кекс", смт. Авангард, Одеська обл. на додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі №916/34/23, колегія суддів зазначає наступне.

За вимогами ст. 244 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Відповідно до ст. 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду;

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частинами 3, 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Проте, як раніше було зазначено колегією суддів за текстом даної ухвали, ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 11.09.2023 року у справі №916/34/23 задоволено спільну заяву представників Обслуговуючого кооперативу "Кекс" та Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича про затвердження мирової угоди від 14.07.2023 року (вх. №2143/23) у справі №916/34/23; затверджено мирову угоду по справі №916/34/23, укладену 13 липня 2023 року між Обслуговуючим кооперативом "Кекс" і Фізичною особою-підприємцем Іванюком Дмитром Сергійовичем в редакції, запропонованій сторонами у даній справі; визнано нечинним рішення Господарського суду Одеської області від 24.05.2023 року у справі №916/34/23; провадження у справі 916/34/23 закрите; роз`яснено сторонам, що згідно із ч. 3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається; вирішене питання про повернення скаржнику з Державного бюджету України 50% сплаченого ним судового збору під час подання апеляційної скарги; справу №916/34/23 вирішено повернути до Господарського суду Одеської області.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.07.2023 року у справі №904/8884/21 вказала, що за загальним правилом у судовому рішенні повинні бути розглянуті усі заявлені вимоги, а також вирішені всі інші, зокрема й процесуальні питання. Неповнота чи невизначеність висновків суду щодо заявлених у справі вимог, а також невирішення окремих процесуальних питань, зокрема розподілу судових витрат, є правовою підставою для ухвалення додаткового судового рішення.

Таким чином, на переконання суду касаційної інстанції, додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти.

Водночас, додаткове рішення не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

Тобто, додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення у справі.

У разі скасування рішення у справі ухвалене додаткове рішення втрачає силу.

У разі відмови від позову або примирення сторін, суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу відповідно до вимог ст. 192 Господарського процесуального кодексу України, якою одночасно визнає нечинним судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Таким чином, зважаючи на наведене та те, що судом апеляційної інстанції вже вирішене питання щодо нечинності рішення Господарського суду Одеської області від 24.05.2023 року у справі №916/34/23 та закрите провадження у даній справі у зв`язку із укладенням між сторонами у даній справі мирової угоди, наявні підстави вважати, що додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі №916/34/23 втратило силу, з огляду на що воно також потребує визнання його нечинним, бо таким визнано рішення суду першої інстанції у даній справі.

Оскільки у даній справі в зв`язку з вищевикладеним судом апеляційної інстанції закрите провадження у справі загалом, то закрите провадження і з розгляду заяви позивача про стягнення витрат на правову допомогу, за результатами якої було прийняте оскаржуване додаткове рішення.

Враховуючи наведені вище обставини, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для визнання нечинним додаткового рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі №916/34/23 та закриття провадження у даній справі за зазначеною заявою.

Керуючись ст. 192, 231, 275 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Визнати нечинним додаткове рішення Господарського суду Одеської області від 14.06.2023 року у справі №916/34/23.

2. Закрити провадження за заявою Фізичної особи-підприємця Іванюка Дмитра Сергійовича про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 57713 грн. 82 коп. у справі №916/34/23.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена в касаційному порядку та строки, передбачені ст.288 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

А.І. Ярош