РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 м. КиївСправа № 910/9077/23

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРДОЛ";

про: стягнення 2.200.441,62 грн.

Суддя Сергій Балац

Секретар судового засідання Бут Д.О.

Представники:

позивача: Помогайбо О.В.;

відповідача: не з`явилися.

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" (далі - позивач) звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРДОЛ" (далі - відповідач) про стягнення 2.200.441,62 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем порушено зобов`язання за укладеним між сторонами спору генеральним договором поставки нафтопродуктів від 25.08.2020 № 2 212/820/НП/1, що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогами про стягнення з відповідача 2.200.441,62 грн., з яких: 1.972.000,00 грн. - основна заборгованість, 44.248,44 грн. - 3 % річних та 184.193,18 грн. - інфляційні втрати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/9077/23 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку (за правилами) загального позовного провадження. Підготовче засідання призначене на 24.07.2023.

Ухвалою-повідомленням від 13.07.2023 № 910/9077/23 сторони спору повідомлені про призначення підготовчого засідання на 14.08.2023.

В підготовчому засіданні 14.08.2023 суд на місці ухвалив: закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 04.09.2023.

Відповідач відзиву на позов, в порядку передбаченого ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, суду не надав, а тому відповідно до положень частини 9 статті 165 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 04.09.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши уповноваженого представника позивача по суті спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як покупцем, укладено генеральний договір поставки нафтопродуктів від 25.08.2020 № 2 212/820/НП/1 (далі - Договір), відповідно до предмету якого позивач зобов`язується передати у власність відповідача, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити нафтопродукти за цінами і в кількості відповідно до додаткових угод до цього Договору, які є його невід`ємною частиною і укладаються сторонами на підставі письмових заявок відповідача В додаткових угодах зазначаються вид продукції, її кількість, ціна, місце призначення, відвантажувальні реквізити (п. 1.1 Договору).

Між сторонами Договору укладені додаткові угоди до Договору, а саме, зокрема:

- від 10.02.2022 № 205 на суму 475.785 грн. Пунктом 2 передбачено, що відповідач зобов`язаний оплатити продукцію в розмірі, зазначеному в цій додатковій угоді до 10.02.2022;

- від 10.02.2022 № 206 на суму 789.990,00 грн. Пунктом 2 передбачено, що відповідач зобов`язаний оплатити продукцію в розмірі, зазначеному в цій додатковій угоді до 24.02.2022;

- від 14.02.2022 № 208 на суму 1.371.771,48 грн. Пунктом 2 передбачено, що відповідач зобов`язаний оплатити продукцію в розмірі, зазначеному в цій додатковій угоді до 14.02.2022;

- від 14.02.2022 № 209 на суму 1.663.421,10 грн. Пунктом 2 передбачено, що відповідач зобов`язаний оплатити продукцію в розмірі, зазначеному в цій додатковій угоді до 23.02.2022.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Приписами ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Так, позивач, на виконання своїх зобов`язань за Договором та на його умовах, поставив, а відповідач отримав продукцію за Договором на загальну суму 4.270.967,58 грн., що підтверджується видатковими накладними, які підписані сторонами, скріплені відбитками їх печаток та наявні в матеріалах справи у вигляді засвідчених копій, а саме:

- від 11.02.2022 № 11/02-25 на суму 475.785,00 грн.;

- від 10.02.2022 № 10/02-21 на суму 279.300,00 грн.;

- від 10.02.2022 № 10/02-22 на суму 480.690,00 грн.;

- від 14.02.2022 № 14/02-20 на суму 496.974,60 грн.;

- від 14.02.2022 № 14/02-21 на суму 874.796,88 грн.;

- від 15.02.2022 № 15/02-28 на суму 496.974,60 грн.;

- від 15.02.2022 № 15/02-30 на суму 877.684,50 грн.;

- від 15.02.2022 № 15/02-31 на суму 288.762,00 грн.

Проте, оплата відповідачем здійснена частково в сумі 2.298.967,58 грн., що призвело до звернення позивача до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1.972.000,00 грн.

Також позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 44.248,44 грн. та інфляційних втрат в сумі 184.193,18 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням наступного.

Приписом частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Положеннями частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Жодного підтвердження факту сплати відповідачем на користь позивача заборгованості за Договором в сумі 1.972.000,00 грн. сторонами спору до суду не подано.

Таким чином, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача основної заборгованості є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню повністю в сумі 1.972.000,00 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідач не виконав своє грошове зобов`язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 44.248,44 грн. та інфляційних втрат в сумі 184.193,18 грн. є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню повністю, за розрахунками позивача, які перевірені та визнані судом вірними.

Приписами частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Враховуючи приписи пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає витрати по сплаті судового збору на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76, 77, 78, 79, 86, 123, 129, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ЕРДОЛ" (Україна, 04209, місто Київ, вулиця Богатирська, будинок 9, офіс 402, ідентифікаційний код: 43129590) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ОЙЛ ТРЕЙДІНГ" (Україна, 01001, місто Київ, вулиця Володимирська, будинок 49 Б, ідентифікаційний код: 38955529) основну заборгованість в сумі 1.972.000 (один мільйон дев`ятсот сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп., 3 % річних в сумі 44.248 (сорок чотири тисячі двісті сорок вісім) грн. 44 коп., інфляційні втрати в сумі 184.193 (сто вісімдесят чотири тисячі сто дев`яносто три) грн. 18 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 33.006 (тридцять три тисячі шість) грн. 62 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили та може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст. 241, 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 07 вересня 2023 року

Cуддя Сергій Балац