ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.09.2023м. СумиСправа № 920/675/23

Господарський суд Сумської області у складі головуючого судді Яковенка В.В., за участю секретаря судового засідання Балицького В.В., розглянувши матеріали справи № 920/675/23

за позовною заявою: Управління комунального майна Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 8А, )

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

про розірвання договору оренди, виселення та стягнення заборгованості,

представники сторін:

позивача : ОСОБА_2 ;

відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить суд достроково розірвати договір оренди нерухомого комунального майна № ДЗРП-0137 від 30.03.2018, в редакції від 28.09.2021, укладений ФОП ОСОБА_1 на частину ходу на І поверсі адміністративної будівлі ТОВ Сумитеплоенерго за адресою: АДРЕСА_2 , площею 3,0 кв.м; стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3076,32 грн, з яких: 2930,45 грн орендна плата, 145,87 грн пеня; виселити відповідача з нежитлового приміщення, розміщеного на І поверсі адміністративної будівлі ТОВ Сумитеплоенерго за адресою: АДРЕСА_2 , площею 3,0 кв.м та стягнути з відповідача витрати, пов`язані із розглядом справи.

Ухвалою від 03.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 920/675/23 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 01.08.2023.

Однак 01.08.2023 розгляд справи не відбувся, оскільки суддя Яковенко В.В. знаходився у відпустці, що унеможливлювало розгляд справи, але не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

Ухвалою від 08.08.2023 суд постановив призначити розгляд справи по суті на 24 серпня 2023 року.

Проте 24.08.2023 розгляд справи не відбувся, оскільки суддя Яковенко В.В. знаходився у відпустці, що унеможливлювало розгляд справи, але не було підставою для проведення повторного автоматизованого розподілу справи.

22.08.2023 представник позивача подав до суду заяву № 73/23юр від 21.08.2023 про збільшення позовних вимог, в якій зазначив, що позивач збільшує свої вимоги в частині стягнення заборгованості з 3076,32 грн, з яких: 2930,45 грн орендна плата та 145,87 грн пеня до 4418,99 грн, з яких: 3959,91 грн орендна плата та 459,08 грн пеня.

Ухвалою від 28.08.2023 суд постановив призначити розгляд справи по суті на 12.09.2023.

Копії ухвал суду від 03.07.2023, від 08.08.2023, від 28.08.2023, які направлені на адресу ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) були повернуті на адресу суду з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно зі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Пунктом 4 ч. 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

З урахуванням вказаних положень ГПК України, відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, обґрунтованого письмового відзиву на позовну заяву не подав, причини ненадання відзиву на позовну заяву суду не повідомив.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі (ч. 1 ст. 252 ГПК).

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться (ч. 8 ст. 252 ГПК).

Відповідно до ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін на підставі наявних в справі матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані суду докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, враховуючи наступне.

Підпунктом 1.1. пункту 1 рішення Сумської міської ради від 03.11.2022 № 3173-МР «Про внесення змін до структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 27 липня 2016 року № 1031-MP «Про затвердження структури апарату та виконавчих органів Сумської міської ради, їх - загальної чисельності» (зі змінами) утворено Управління комунального майна Сумської міської ради (з правом юридичної особи) шляхом виділення з департаменту забезпечення ресурсних платежів.

Згідно зі ст. 287 ГК України, орендодавцями щодо комунального майна с органи, уповноважені місцевими радами управляти майном, яке є у комунальній власності.

Управління комунального майна Сумської міської ради, відповідно до п. 1.6 та 1.10. розділу 1 Положення, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 03.11.2022 № 3176-МР (зі змінами), здійснює управління та розпорядження майном комунальної власності Сумської міської територіальної громади (далі майно комунальної власності) у межах, визначених чинним законодавством України, Сумською міською радою та цим Положенням, і є її уповноваженим органом з питань управління та розпорядження майном комунальної власності, а також с правонаступником департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради по всіх майнових та немайнових правах та обов`язках в частині здійснення повноважень, визначених у пункті 1.11 розділу 1 цього Положення.

Підпунктом 1 пункту 1 рішення Сумської міської ради від 11.01.2023 № 3393-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 23 вересня 2020 року № 7378-МР «Про деякі питання оренди майна комунальної власності Сумської міської територіальної громади» (зі змінами) орендодавцем майна комунальної власності Сумської міської територіальної громади є уповноважений орган Сумської міської ради - Управління комунального майна Сумської міської ради.

Отже, Управління комунального майна Сумської міської ради на теперішній час вважається орендодавцем у правовідносинах, що предметом цього спору та належним Позивачем за цим позовом.

30.03.2018 між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради (орендодавець) та ФОП ОСОБА_1 (орендар) був укладений договір оренди нерухомого комунального майна № ДЗРП 0137.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , площею 3 м2.

Пунктом 2.1. договору оренди ДЗРП-0137 від 30.03.2018 визначено, що об`єктом оренди є нерухоме майно, а саме: частина нежитлового приміщення розміщена на 1 поверсі загальною площею 3,0 кв.м за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться на обліку в орендодавця.

Згідно з п. 3.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у день підписання акта приймання-передачі майна.

Відповідно до підп. 4.1., 4.2. договору орендна плата за об`єкт оренди розраховується на підставі чинної Методики розрахунку орендної плати за майно територіальної громади міста Суми та пропорції її розподілу, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної плати є додатком № 4 до договору. Нарахування орендної плати починається з дня підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди.

Згідно з п. 4.3. договору орендна плата щомісячно перераховується орендарем в термін не пізніше 15-го числа місяця, наступного за звітним.

Відповідно до п. 4.7. договору за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату орендної плати орендар сплачує пеню до міського бюджету у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Пунктом 4.8. договору встановлено, що нарахування орендної плати припиняється з дня наступного за днем підписання акту приймання-передачі об`єкта оренди орендодавцю.

Також орендодавець має право вимагати від орендаря дострокового розірвання цього Договору та відшкодування збитків, якщо: а) орендар без дозволу Орендодавця передав Об`єкт оренди або його частину в користування іншій особі; б) орендар не привів Об`єкт оренди в належний стан у встановлений цим Договором термін; в) об`єкт оренди не використовується орендарем протягом трьох місяців з моменту прийняття об`єкту оренди за актом приймання-передачі; г) орендар не виконує або не повністю виконує грошове зобов`язання протягом трьох місяців підряд; д) у разі невиконання орендарем інших зобов`язань за цим договором (пункт 6.1.2. договору).

Відповідно до п. 9.1. договору строк дії цього договору встановлюється на два роки одинадцять місяців з 30.03.2018 по 28.02.2021.

Факт передачі майна в оренду підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 30.03.2018, що підписаний сторонами.

28.09.2021 між Департаментом забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради та ФОП ОСОБА_1 укладено зміну № 1 до договору, в яких викладено умови договору у новій редакції. Строк дії договору визначено до 31.01.2024.

Відповідно до п. 11.3. Зміни № 1 спори, які виникають за цим договором або у зв`язку з ним, не вирішені шляхом переговорів, вирішуються в судовому порядку.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконує належним чином договірних зобов`язань щодо своєчасної та повної сплати орендної плати, у зв`язку з чим у відповідача існує заборгованість по орендній платі (з урахуванням заяви про збільшення) в сумі 3959,91 грн.

Відповідно до статей 759, 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди). За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є речове право на майно, відповідно до якого орендодавець передає або зобов`язується передати орендарю майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов`язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Згідно зі статтями 526, 629 Цивільного кодексу України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено факт наявності заборгованості відповідача по орендній платі, який підтверджується матеріалами справи та розрахунком суми позову. Відповідач не подав доказів сплати боргу у повному обсязі чи аргументованих заперечень проти позову.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо сплати орендної плати, суд вважає правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3959,91 грн заборгованості зі сплати орендної плати.

Щодо вимоги позивача про стягнення 459,08 грн пені суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до вимог договору орендна плата, не перерахована своєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем (п. 3.8. Зміни № 1). На суму заборгованості орендаря зі сплати орендної плати нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення перерахування орендної плати (п. 3.9. Зміни № 1).

Згідно з поданим розрахунком (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог), відповідачеві нарахована пеня в сумі 459,08 грн за період з 01.02.2022 до 31.07.2023, з урахуванням строків розрахунків, визначених договором.

Враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов`язань щодо своєчасної та у повному обсязі сплати орендної плати, перевіривши розрахунок пені суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 459,08 грн пені.

Щодо вимоги позивача про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 12 Зміни № 1 до договору строк дії договору визначено з 01.03.2021 до 31.01.2024.

Відповідно до п. 3.3 розділу 3 Зміни № 1 орендар сплачує орендну плату до бюджету Сумської міської територіальної громади щомісяця до 15 числа місяця наступного за звітним місяцем.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 615 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 782 Цивільного кодексу України, наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, що діяла на момент укладання Договору) договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов`язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» (в редакції, що діяла на момент укладання Договору) у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Пунктом 12.6. Зміни № 1 до договору передбачено перелік підстав, внаслідок яких договір може бути припиненим.

Відповідно до підп.. 12.7.1 Зміни № 1 договір може бути достроково припинений на вимогу орендодавця, якщо орендар допустив прострочення сплати орендної плати на строк більше трьох місяців або сумарна заборгованість з орендної плати становить більше, ніж плата за 3 місяці.

Відповідно до вимог розділу 4 Зміни № 1 у разі припинення або розірвання цього договору орендар зобов`язаний протягом 3 робочих днів звільнити майно від належних орендарю речей і повернути його відповідно до акту повернення з оренди майна, у стані, не гіршому ніж майно перебувало на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу, а якщо орендарем були виконані невід`ємні поліпшення або здійснено капітальний ремонт - то разом із такими поліпшеннями/капітальним ремонтом.

Згідно з п. 1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання забов`язання - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Норма ст. 285 Господарського кодексу України зобов`язує Орендаря вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі, що також кореспондується з нормою ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Відповідно до ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для дострокового розірвання договору оренди ДЗРП-0137 від 30.03.2018, укладений між сторонами спору та виселення відповідача з займаного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , площею 3.0 кв.м.

Відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За приписами ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт порушення відповідачем зобов`язань за договором оренди ДЗРП-0137 від 30.03.2018, суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов в повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, враховуючи задоволення позову, суд дійшов висновку судовий збір у розмірі 8052,00 грн покласти відповідача.

Керуючись статтями 123, 129, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Достроково розірвати договір оренди нерухомого комунального майна № ДЗРП-0137 від 30.03.2018, в редакції від 28.09.2021 укладений Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 на частину ходу на І поверсі адміністративної будівлі ТОВ «Сумитеплоенерго» за адресою: м. Суми, вул. Лебединська, 7, площею 3,0 м2.

3. Виселити Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 з нежитлового приміщення, розміщеного на І поверсі адміністративної будівлі ТОВ «Сумитеплоенерго» за адресою: м. Суми, вул. Лебединська, 7, площею 3,0 м2.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Управління комунального майна Сумської міської ради (40000, м. Суми, вул. Воскресенська, 8А, ) 3959 грн 91 коп. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень 91 копійка) орендної плати, 459 грн 08 коп. (чотириста п`ятдесят дев`ять гривень 08 копійок) пені, 8052 грн 00 коп. (вісім тисяч п`ятдесят дві гривні) судового збору.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 12.09.2023.

Згідно зі статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суддя В.В. Яковенко