ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття апеляційного провадження

"22" серпня 2023 р. Справа№ 927/149/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Остапенка О.М.

суддів: Копитової О.С.

Станіка С.Р.

за участю секретаря судового засідання: Сивак М.С.

у присутності представників сторін:

від ОСОБА_1 : Шелест Ю.В. на підставі ордера

від ОСОБА_2 : Забарін А.Ф. на підставі ордера

арбітражний керуючий Потупало Н.І. особисто

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року

у справі №927/149/22 (суддя Моцьор В.В.)

за заявою ОСОБА_2

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Яворина-Трейдінг"

про відкриття провадження у справі про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." про визнання грошових вимог до боржника у сумі 20 000,00 грн.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року у даній справі ухвалу суду першої інстанції від 27.10.2022 року скасовано, прийнято нове рішення, яким заяву ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." задоволено, визнано грошові вимоги кредитора у загальному розмірі 24962,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - вимоги четвертої черги, 4 962,00 грн. - вимоги першої черги.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року у справі №927/149/22 скасовано; ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року залишено в силі; стягнуто з ТОВ "ЮКГ М.К.С." на користь ОСОБА_2 9 924,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Не погоджуючись із вищезазначеною ухвалою місцевого господарського суду від 27.10.2022 року ОСОБА_1 звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22 та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." до боржника у розмірі 20 000,00 грн. - основного боргу та 4 962 грн. - сплаченого судового збору.

За наслідками розгляду заявлених в апеляційній скарзі вимог, постановою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 року (головуючий суддя Пантелієнко В.О., судді: Сотніков С.В., Пономаренко Є.Ю.) апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року по справі №927/149/22 - без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.06.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 року у справі №927/149/22 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Північного апеляційного господарського суду.

Згідно витягу з протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 31.07.2023 року вказану справу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Остапенко О.М., судді: Тарасенко К.В., Станік С.Р.

Ухвалою суду від 02.08.2023 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №927/149/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року, запропоновано учасникам провадження у справі надати суду пояснення по суті спору з урахуванням позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 08.06.2023 по справі №927/149/22, та призначено розгляд справи на 22.08.2023 року за участю повноважних представників учасників провадження у справі;

До дати судового засідання від скаржника та ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення по справі.

У зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.08.2023 для розгляду справи №927/149/22 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Остапенко О.М., судді: Копитова О.С., Станік С.Р.

Ухвалою суду від 22.08.2023 вищевказаною колегією суддів прийнято до провадження справу №927/149/22 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року.

Представники ОСОБА_2 та арбітражний керуючий Потупало Н.І. в судовому засіданні 22.08.2023 року проти вимог скаржника, викладених в апеляційній скарзі, заперечували, просили закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , оскільки судом було розглянуто наведені в її апеляційній скарзі доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншого учасника провадження у справі №927/149/22.

Представник ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення клопотання ОСОБА_2 про закриття апеляційного провадження заперечив з огляду на відмінність доводів її апеляційної скарги від доводів апеляційної скарги ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С.", підтримав вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 , просив її задовольнити, скасувати ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22 та прийняти нове рішення, яким визнати вимоги ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." до боржника у розмірі 20 000,00 грн. - основного боргу та 4 962 грн. - сплаченого судового збору.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства та заслухавши пояснення присутніх представників учасників провадження у справі, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22, з огляду на наступне.

За змістом ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону про банкрутство, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що одним із принципів господарського судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до статті 129 Конституції України забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення є однією із засад судочинства, яка застосовується з дотриманням принципу верховенства права, змагальності, рівності всіх учасників перед законом і судом, розумності строків розгляду справи.

Обсяг реалізації конституційного права на оскарження судового рішення у конкретних правовідносинах визначається положеннями процесуального закону.

У процедурі оскарження судових рішень процесуальним законом встановлено виправдані обмеження спрямовані на забезпечення оперативності господарського процесу, попередження виникнення правових колізій та дотримання принципу юридичної визначеності, що є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права.

Такі обмеження знаходять своє відображення серед положень ГПК України, зокрема у приписах статті 272 цього Кодексу щодо порядку розгляду апеляційної скарги, яка надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення розгляду апеляційної скарги іншої особи.

Застосування цього процесуального запобіжника задля дотримання принципу юридичної визначеності узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який у своїх рішеннях неодноразово зауважував, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги (рішення у справі "Мушта проти України" від 18.11.2010, "Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини" від 12.07.2001, "Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії" від 19.12.1997 та інші).

Частиною першою статті 2 КУзПБ визначено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, ГПК України, іншими законами України. Такі ж положення містить частина шоста статті 12 ГПК України.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 272 ГПК України у разі, якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи, і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає відповідну скаргу за правилами цієї глави. Суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, вказану в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Отже для розгляду апеляційної скарги, що надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи суд має встановити наявність таких умов для відкриття провадження: 1) особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду; 2) доводи, що покладені в основу апеляційної скарги, не розглядалися під час апеляційного розгляду за апеляційною скаргою іншої особи (аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.10.2018 у справі №910/2002/17, від 12.03.2020 у справі №910/10364/16, від 18.06.2020 у справі №44/380-б, від 10.09.2020 у справі №Б13/115-12, від 20.01.2021 у справі №913/567/19, від 25.02.2021 у справі №15/81, від 06.05.2021 у справі №910/1119/16, від 11.05.2023 у справі №908/1324/21).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22 подана після завершення апеляційного перегляду цієї ухвали першої інстанції за скаргою іншої особи - ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С.".

Апеляційна скарга ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." була мотивована тим, що оскаржувану ухвалу прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на таке: боржником не виконано зобов`язання в сумі 20 000 грн., що виникли з умов Договору; вимоги заявника утворилися після відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, тому вони є поточними та підлягають задоволенню та включенню до реєстру вимог відповідно до статті 64 КУзПБ; господарський суд не дослідив обставин справи щодо заборгованості боржника, яка підтверджена первинними документами (Договір, акт приймання-передачі №1 від 29.07.2022 року, акт звірки взаєморозрахунків від 02.08.2022 року) та визнана останнім.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року у даній справі ухвалу суду першої інстанції від 27.10.2022 року скасовано, прийнято нове рішення, яким заяву ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." задоволено, визнано грошові вимоги кредитора у загальному розмірі 24962,00 грн., з яких: 20 000,00 грн. - вимоги четвертої черги, 4 962,00 грн. - вимоги першої черги.

Постанова мотивована необґрунтованістю висновку місцевого господарського суду про відсутність підстав для визнання ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." кредитором, оскільки він надав документи, які підтверджують зобов`язання боржника.

В подальшому постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.02.2023 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено; постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.12.2022 року у справі №927/149/22 скасовано; ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року залишено в силі; стягнуто з ТОВ "ЮКГ М.К.С." на користь ОСОБА_2 9 924,00 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Постанова мотивована тим, що оскільки ані заява, ані додані до неї документи не містять переліку послуг, наданих заявником боржнику, а також відсутні підтвердження факту надання таких послуг при тому, що боржник на час укладення Договору №01/07-22 від 01.07.22 про надання юридичних послуг припинив здійснення своєї діяльності та забезпечення документообігу, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність достатніх правових підстав для визнання заявника кредитором боржника.

Подавши апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22, ОСОБА_1 тим самим фактично ініціювала здійснення повторного апеляційного перегляду судового рішення, яке вже було переглянуто судом касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

Верховний Суд звертається до практики ЄСПЛ, який у своїх рішеннях, здійснюючи тлумачення положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), указав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільної спадщини Договірних Сторін.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень ("що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності").

Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (рішення ЄСПЛ від 21.10.2020 у справі "Diya 97 v. Ukraine").

Згідно із ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Повноваження судів вищих інстанцій щодо перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок та недоліків правосуддя, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен розглядатись як прихований засіб оскарження, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу може бути виправданим лише коли він обумовлений особливими та непереборними обставинами (рішення у справі "Рябих проти Росії").

Верховний Суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №910/4881/18, згідно з якою здійснення повторного апеляційного перегляду судового рішення, яке було переглянуто постановою Верховного Суду, є порушенням принципу правової певності, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

У з`ясуванні питання щодо правильності застосування судом апеляційної інстанції норм статті 272 ГПК України, суд враховує, що метою названої статті є недопущення перегляду судом апеляційної інстанції судового рішення суду першої інстанції з мотивів, які були вже предметом розгляду за первісно поданою апеляційною скаргою. Належною підставою для відмови у відкриті апеляційного провадження згідно з частиною п`ятою статті 272 ГПК України є встановлення тотожності висновків, викладених у первісній апеляційній скарзі, постанові суду апеляційної інстанції, тим мотивам, що їх викладено особою - апелянтом, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 272 ГПК України.

Тотожність висновків, викладених у первісній постанові суду апеляційної інстанції, тим мотивам, що їх викладено особою - апелянтом, яка подає апеляційну скаргу згідно зі статтею 272 ГПК України, визначається шляхом логічного співставлення відповідних аргументів та їх змістовним співпадінням (див. mutatis mutandis подібні правові висновки сформовані у постановах Касаційного господарського суду Верховного Суду від 15.07.2020 у справі №910/25520/13, від 20.01.2021 у справі №913/567/19, від 12.02.2021 у справі №913/567/19, від 11.05.2023 у справі №908/1324/21).

Так, в обґрунтування підстав для скасування оскаржуваної ухвали скаржник, як керівний боржника, посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що судом першої інстанції протиправно відмовлено у визнанні кредиторських вимог ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." за наявності заборгованості, яка підтверджена первинними документами, в тому числі детальними звітами, доданими до апеляційної скарги ОСОБА_1 , а також зазначає про обставини, які унеможливили відображення господарських операцій з ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." в бухгалтерському обліку боржника, що стало підставою для відмови у задоволенні кредиторських вимог ТОВ "ЮКГ М.К.С."

Разом з тим, як встановлено колегією суддів, вказані вище доводи та аргументи, що входять до предмету доказування та мають значення для справи, зокрема, щодо доведеності та обґрунтованості заявлених кредитором вимог належними та допустимими доказами, в тому числі первинними документами, були предметом розгляду Північним апеляційним господарським судом під час апеляційного розгляду справи та ухвалення постанови від 12.12.2022 року, яка у подальшому скасована за наслідками касаційного перегляду постановою Верховного Суду від 16.02.2023 року.

Тобто, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить інших підстав і доводів, відмінних від доводів, викладених в апеляційній скарзі ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С.", які вже були розглянуті та яким було надано відповідну правову оцінку, а подана скарга за своєю суттю є намаганням здійснити переоцінку наявних у справі та додатково поданих до апеляційної скарги доказів, а саме роз`яснень від 28.07.2022 року та звіту №1 від 29.07.2022 року, які під час первісного розгляду справи кредитором надані не були та в матеріалах справи не містились.

Посилання скаржника на припинення її повноважень керівника ТОВ "Яворина-Трейдінг", що унеможливило відображення господарських операцій з ТОВ "Юридична консалтингова група М.К.С." в бухгалтерському обліку боржника не є новим доводом, а фактично є поясненнями боржника тих обставин, які вже були досліджені судам під час первісного розгляду справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 272 ГПК України суд відмовляє у відкритті провадження за апеляційною скаргою, поданою відповідно до частини першої цієї статті, якщо суд розглянув наведені у ній доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Водночас, апеляційне провадження у даній справі було помилково відкрито ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.03.2023.

При цьому, судом враховано, що відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Сокуренко і Стригун проти України" від 20.07.2006 року вказав, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Zand v. Austria", висловлено думку, що термін "судом, встановленим законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з […] питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів […]".

Статтею 264 ГПК України визначені підстави для закриття апеляційного провадження.

Втім, хоча стаття 264 ГПК України не містить такої підстави для закриття провадження, яке помилково відкрите, однак в цьому випадку процесуально правильними є дії суду апеляційної інстанції щодо закриття апеляційного провадження, оскільки в разі перегляду ухвали, яка не підлягає апеляційному оскарженню, суд апеляційної інстанції буде діяти не як "суд встановлений законом" в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини. (Відповідна правова позиція щодо необхідності закриття апеляційного провадження як помилково відкритого викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, від 08.01.2019 року у справі №922/1906/18, від 13.08.2019 року у справі №5002-17/2743-2009, від 20.08.2019 року у справі №910/1702/15-г, від 05.11.2019 року у справі №926/767-б/15, від 29.04.2020 року у справі №917/1185/18, від 25.02.2021 року справі №15/81, від 26.02.2021 року у справі №29/5005/6381/2011, від 11.05.2023 року у справі №908/1324/21).

За таких обставин, оскільки судом було розглянуто наведені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 доводи під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншого учасника провадження у справі, так і в суді касаційної інстанції, і повторний апеляційний перегляд рішення суду буде суперечити принципу остаточності рішення, тобто неприпустимості повторного вирішення спору, що вже вирішений, що є складовою принципу правової певності - одного з головних аспектів верховенства права, передбаченого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання ОСОБА_2 та закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22.

Керуючись статтями 234, 255, 264, 272, 281 ГПК України та Кодексом України з процедур банкрутства, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1.Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

2.Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду Чернігівської області від 27.10.2022 року у справі №927/149/22 закрити.

3.Копію ухвали суду надіслати учасникам провадження у справі.

4.Справу повернути до господарського суду Чернігівської області.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, строки та випадках, передбачених ст.ст. 286-291 ГПК України та ст. 9 Кодексу України з процедур банкрутства.

Повний текст ухвали підписано 08.09.2023 року після виходу судді Копитової О.С. з відпустки.

Головуючий суддя О.М. Остапенко

Судді О.С. Копитова

С.Р. Станік