ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 вересня 2023 року Справа № 903/438/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Вороняк А. С., за участі секретаря судового засідання Коритан Л. Ю., розглянувши матеріали по справі

за позовом Акціонерного товариства Агропросперіс Банк

до відповідачів:

1) Фермерського господарства Гранд-Агро 2019

2) ОСОБА_1

3) ОСОБА_2

про солідарне стягнення 2046511,65 грн,

за участю представників-учасників справи:

від позивача: Яременко О. В., адвокат, ордер серія АІ № 1393706 від 12.05.2023;

від відповідача-1: н/з;

від відповідача-2: н/з;

від відповідача-3: н/з.

Права та обов`язки учасникам судового процесу роз`яснені відповідно до ст.ст. 42, 46 ГПК України.

Відводу складу суду не заявлено.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: підсистеми відеоконференцзв`язку ЄСІТС.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору: Акціонерне товариство Агропросперіс Банк звернулося до суду з позовом до Фермерського господарства Гранд-Агро 2019, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення 2046511,65 грн, з них 1990000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 49314,94 грн простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкової заборгованості за процентами за користування кредитом(з урахуванням прийнятого судом зменшення розміру позовних вимог).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем-1 умов генерального кредитного договору № 864 від 18.02.2021 зі змінами, оформленими договором про внесення змін та доповнень № 1 від 16.08.2022 та кредитної угоди від 27.10.2021 № 3-864-2.3/0_3 до генерального кредитного договору № 864 від 18.02.2021, у останнього виникла заборгованість в розмірі 2046511,65 грн, з них 1990000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 49314,94 грн простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкової заборгованості за процентами за користування кредитом. Зазначену заборгованість позивач просить стягнути солідарно з відповідачів, оскільки відповідач-2 та відповідач-3 є поручителями відповідно відповідача-1 за договорами поруки № 2-864/3-864-пор-ТТР від 27.10.2021 та № 2-864/3-864-пор-МВР від 27.10.2021.

Ухвалою суду від 08.05.2023 відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 31.05.2023, запропоновано позивачу конкретизувати прохальну частину позовної заяви, з зазначенням усіх складових ціни позову (основного боргу, пені за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту, заборгованості за процентами за користування кредитом, пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом), про які йдеться у тексті позовної заяви; запропоновано відповідачам надати відзив на позов, позивачу відповідь на відзив; відповідачам заперечення на відповідь позивача, протягом 3-х днів з дня отримання відповіді на відзив з доказами надіслання позивачу.

Ухвалою суду від 31.05.2023 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 21.06.2023.

06.06.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю подав клопотання про розгляд справи у закритому судовому засіданні, яке судом в судовому засіданні 21.06.2023 повернуто позивачу у зв`язку з його відкликанням.

12.06.2023 позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог, а саме конкретизував пункт 2 прохальної частини позовної заяви. Дана заява з додатками прийнята судом.

12.06.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про збільшення позовних вимог в якій просить стягнути солідарно з відповідачів 2501407,59 грн.

У судовому засіданні 21.06.2023 судом ухвалено на місці прийняти заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, оскільки це право позивача та він його реалізував до закінчення підготовчого засідання.

16.06.2023 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відзив на позовну заяву в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 450435,62 грн пені за несвоєчасне погашення заборгованості по тілу кредиту та 4460,33 грн пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, оскільки нарахування даних сум відбулося у період дії воєнного стану, а тому вони не можуть бути стягнуті на підставі норм матеріального права (п.18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).

21.06.2023 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про залишення без розгляду позовної заяви, оскільки позовна заява підписана особою без підтвердження повноважень на її підписання. Дана заява долучена до матеріалів справи.

В судовому засіданні 21.06.2023 суд, ухвалив на місці продовжити строк підготовчого провадження на 30 днів - по 08.08.2023.

Ухвалою суду від 21.06.2023 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 18.07.2023.

29.06.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав відповідь на відзив від 23.06.2023, який прийнято судом.

03.07.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про зменшення розміру позовних вимог та просить стягнути солідарно з Фермерського господарства Гранд-Агро 2019, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 2046511,65 грн, з них 1990000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 49314,94 грн простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкової заборгованості за процентами за користування кредитом та 30697,67 грн судового збору; також просить повернути частину судового збору в сумі 6823,44 грн у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 18.07.2023 судом ухвалено на місці прийняти заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, оскільки це право позивача та він його реалізував до закінчення підготовчого засідання. Має місце нова ціна позову 2046511,65 грн.

11.07.2023 позивач подав пояснення від 04.07.2023 щодо заяви відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду, які прийнято судом.

У судовому засіданні 18.07.2023, за клопотанням позивача, оголошено перерву до 26.07.2023.

25.07.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав пояснення від 19.07.2023, які прийнято судом.

25.07.2023 представник відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про витребування доказів, оскільки вважає, що долучене до пояснення позивача від 19.07.2023 розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк було оформлене заднім числом.

В судовому засіданні 26.07.2023 представник відповідача-1 заявив, що має сумніви щодо відповідності оригіналу - копії долученого до пояснення позивача від 19.07.2023 розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк, яке на його думку має ознаки підробки.

В судовому засіданні 26.07.2023, з метою надання можливості учасникам справи скористатися своїми процесуальними правами, дотримання принципу пропорційності, реалізації засад змагальності, враховуючи завдання господарського судочинства та сумніви представника відповідача - 1 у відповідності копії документу його оригіналу, суд ухвалив на місці витребувати для огляду в судовому засіданні оригінал розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк та відкласти підготовче засідання в межах строку передбаченого Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України).

Ухвалою суду від 26.07.2023 повідомлено сторони про те, що підготовче засідання відбудеться 03.08.2023; витребувано у Акціонерного товариства Агропросперіс Банк для огляду в судовому засіданні 03.08.2023 оригінал розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк; клопотання представника відповідача-1 про витребування доказів від 25.07.2023 (вх.№01-74/1148/23) залишено без задоволення.

На виконання вимог ухвали суду від 26.07.2023 позивачем надано для огляду в судовому засіданні 03.08.2023 оригінал розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк та подано клопотання про повернення даного оригіналу повернення даного оригіналу позивачу на підставі ч.2 ст. 91 ГПК України.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні 03.08.2023 заявив усне клопотання про залишення оригіналу розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк в матеріалах справи.

У судовому засіданні 03.08.2023 суд на місці оглянув оригінал розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк, звірив з наявною копією, що знаходиться у матеріалах справи, оскільки зазначена процесуальна дія необхідна для розгляду заяви відповідача-1 про залишення позовної заяви без розгляду, яка здійснюється під час проведення підготовчого засідання, завданням якого згідно п.п.7,10, 19 ч.2 ст. 182 ГПК України є вирішення питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження, вирішення заяв та клопотання учасників справи, здійснення інших дій, необхідних для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Крім того, суд, керуючись ч.2 ст. 92 ГПК України зробив копію оригіналу розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк, а засвідчену суддею копію долучив до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03.08.2023 суд ухвалив на місці задовольнити клопотання позивача про повернення йому оригіналу доказу, а саме розпорядження № 22/1-р від 18.10.2018 Про виконання наказу № 115 від 18.10.2018 про розподіл обов`язків між членами правління, головним бухгалтером та фінансовим директором ПАТ АП Банк, оскільки це можливо без шкоди для розгляду справи, у задоволені клопотання відповідача-1 про залишення оригіналу доказу в матеріалах справи відмовлено через безпідставність.

Суд у судовому засіданні 03.08.2023 ухвалив на місці відмовити у задоволенні клопотання відповідача -1 про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні 03.08.2023, суд ухвалив на місці закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 08.08.2023 в режимі відеоконференції з представником позивача.

Ухвалою суду від 03.08.2023 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті відбудеться 08.08.2023.

Ухвалою суду від 08.08.2023 повідомлено сторони про те, що розгляд справи по суті, за клопотанням відповідача-1, та неявкою відповідачів-2,3 відкладено на 05.09.2023.

05.09.2023 відповідач-1 через відділ документального забезпечення та контролю суду подав клопотання про відкладення розгляду справи по суті у зв`язку з неможливістю з`явитись в судове засідання через зайнятість в іншому судовому засіданні. Дане клопотання з додатками приєднано до матеріалів справи.

Відповідач-2 та відповідач-3 в судове засідання 05.09.2023 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч.3 ст. 202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Тобто, неявка учасника судового процесу у судове засідання за умови належного повідомлення сторони про дату, час та місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи.

Застосовуючи згідно з ч.1 ст.3 ГПК України, ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" від 07.07.1989р.).

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Папазова та інші проти України" (заяви №№ 32849/05, 20796/06, 14347/07 та 40760/07) від 15.03.2012р. (п.29) суд повторює, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (§51 рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006р. у справі "Красношапка проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

З врахуванням наведеного, права на судовий розгляд упродовж розумного строку, суд приходить до висновків про відсутність підстав до відкладення розгляду справи та можливість розгляду справи за відсутності представників відповідачів, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду спору по суті, у зв`язку з чим суд ухвалено на місці відмовити представнику відповідача-1 у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

встановив:

18.02.2021 між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» (кредитор) та Фермерським господарством Гранд-Агро 2019 (позичальник) укладено генеральний кредитний договір № 864 (далі - генеральний кредитний договір).

Згідно з п.1.1 генерального кредитного договору кредитор, на підставі цього договору, надає позичальнику кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених цим договором та додатковими угодами, що укладатимуться в межах даного договору, а позичальник, в свою чергу, зобов`язується повернути отримані кредитні кошти та сплатити кредитору проценти та інші платежі в порядку та на умовах, що визначені цим договором та відповідними додатковими угодами, укладеними в межах цього договору (а.с.7-13).

У відповідності із п. 1.4 генерального кредитного договору, сума кредиту, наданого в межах цього договору, не може перевищити еквівалент 7000000,00 грн за курсом, встановленим Національним банком України на дату надання/погашення чергового траншу кредиту за договором та/або укладення кредитної угоди в межах цього договору щодо надання кредитних коштів.

Як передбачено п. 1.5 генерального кредитного договору, підставою для надання кредитором позичальнику кредитних коштів є цей договір та укладена між сторонами відповідна кредитна угода, що є невід`ємною частиною цього договору, щодо надання кредитних коштів.

Термін дії цього генерального кредитного договору встановлюється 17 лютого 2028 року. Строк користування кредитом, виданим в межах цього договору встановлюється кредитною угодою (п. 1.6 генерального кредитного договору).

Кінцевий термін погашення кредиту відповідно до кредитної угоди до договору не може перевищувати термін дії, встановлений п. 1.6. цього договору (п. 3.2 генерального кредитного договору).

Відповідно до п. 2.1 генерального кредитного договору, протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору проценти за користування кредитом, максимальний розмір яких в межах цього договору становить 40% процентів річних та розраховується на основі фіксованої процентної ставки або змінюваної процентної ставки.

Процентна ставка може бути виражена як числом, так і формулою, яка може включати складові, що можуть час від часу змінюватися. Сторони погоджуються з тим, що вираження розміру процентів у вигляді формули з такими змінними складовими цілком відповідає волі сторін і така зміна не може розглядатися як одностороння зміна умов договору/кредитної угоди, оскільки сторони наперед обумовили настання або зміну своїх прав та обов`язків відповідною обставиною.

Зобов`язання позичальника забезпечуються заставою майна, що належить позичальнику або будь-якій третій особі, шляхом оформлення відповідного договору застави/іпотеки/поруки, що вчинений на користь кредитора протягом строку дії договору (п. 3.4 генерального кредитного договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до дати погашення всіх зобов`язань, що виникли на підставі цього договору (п. 15.1 генерального кредитного договору).

27.10.2021 між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» та Фермерським господарством Гранд-Агро 2019 укладено кредитну угоду № 3-864 до генерального кредитного договору № 864 від 18.02.2021 (далі кредитна угода) (а.с.15-18).

Відповідно до п. 2 кредитної угоди, кредитор зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної відкличної кредитної лінії з лімітом кредитної лінії в сумі 2000000,00 грн, а позичальник зобов`язується використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, а також виконати інші обов`язки, визначені кредитною угодою.

Згідно з п. 3 кредитної угоди, кінцевий термін надання кредиту 15 серпня 2022 року (останній день строку, коли позичальник може отримати кредит або його частину).

Погашення кредиту здійснюється відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії (додаток № 1 до кредитної угоди). Кінцевий термін погашення кредиту 25 жовтня 2022 року (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за кредитною угодою) (п. 4 кредитної угоди).

Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору щомісяця в строк з 1 по 5 число кожного місяця, наступним за тим, за який вони були нараховані, проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 16,5 % процентів річних (п. 6 кредитної угоди).

Відповідно до додатку № 1 до кредитної угоди № 3-864 від 27.10.2021 «Графік зменшення ліміту кредитної лінії» позичальник зобов`язується згідно умов вищезазначеної кредитної угоди № 3-864 від 27.10.2021 до генерального кредитного договору № 864 від 18.02.2021 повернути кредитору суму кредиту у терміни, передбачені графіком, а саме: 27.10.2021 - 2000000,00 грн, 15.08.2022 - 1333000,00 грн, 15.09.2022 - 666000,00 грн, 25.10.2022 - 0,00 грн (а.с.16 зворотня сторона).

З метою забезпечення виконання зобов`язань Фермерського господарства Гранд-Агро 2019 за кредитною угодою 27.10.2021 було укладено два договори поруки (далі договір поруки), а саме:

- №2/864/3-864-пор-ТТР між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» (банк), ОСОБА_1 (поручитель) та Фермерським господарством Гранд-Агро 2019 (позичальник) укладено договір поруки (а.с.17-19);

- № 2-864/3-8664-пор-МВР між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» (банк), ОСОБА_2 (поручитель) та Фермерським господарством Гранд-Агро 2019 (позичальник) укладено договір поруки (а.с.20-22).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням позичальника, які виникають з умов кредитної угоди № 3-864 від 27.10.2021 до генерального кредитного договору № 864 від 18.02.2021 з усіма змінами та доповненнями до нього, за умови якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 2000000,00 грн, а позичальник зобов`язується перед банком повернути кредитні кошти шляхом сплати суми кредиту (частини кредиту), відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, щомісячної сплати процентів, комісій, а також штрафів та пені, в розмірах, строки та на умовах, обумовлених кредитним договором. Строк остаточного виконання зобов`язань за кредитним договором не пізніше 25 жовтня 2022 року у відповідності до положень кредитного договору та/або договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору.

Згідно із п. 1.4 договору поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, в обсязі визначеному у п. 1.2 цього договору, в тому числі й в разі пред`явлення банком вимоги до позичальника достроково виконати зобов`язання за кредитним договором згідно його умов.

Сторони визначили, що у випадку невиконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель несе солідарну відповідальність перед банком нарівні з позичальником за кредитним договором. Банк має право вимагати виконання зобов`язань за кредитним договором як від позичальника, так і від поручителя; так і від них обох одночасно. Банк, який одержав виконання обов`язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від іншого солідарного боржника (п. 2.1 договору поруки).

Відповідно до п. 3.1 договору поруки, у випадку невиконання та/або неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, що забезпечені порукою за цим договором, банк звертається до поручителя з письмовим повідомленням про факт порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором з викладенням змісту цього порушення та з вимогою до поручителя виконати забезпечені цим договором зобов`язання за позичальника, а поручитель зобов`язується виконати таку вимогу банку протягом двох банківських днів з моменту отримання такого повідомлення.

Згідно з п. 4.1 договору поруки, сторони цього договору встановлюють, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Сторони цього договору встановлюють, що поручитель, у випадку невиконання чи неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує, в безспірному порядку банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на дату виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість позичальника, за кожний день прострочки, від несвоєчасно погашеної суми заборгованості. При цьому, моментом виникнення зобов`язання поручителя погасити заборгованість позичальника, рахується день, наступний за днем, коли повинен бути погашений кредит (частина кредиту) та/або проценти, та/або комісії за кредитним договором. Про виникнення заборгованості позичальника банк повідомляє поручителя письмово (п. 4.2 договору поруки).

Пунктом 5.1 договору поруки сторони визначили, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання усіма сторонами та втрачає свого дію з моменту повного виконання позичальником забезпеченого ним зобов`язання за кредитним договором в тому числі й зобов`язань по сплаті неустойки та відшкодуванню збитків та/або належного виконання поручителем зобов`язань за цим договором. При цьому, сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується сторонами конкретно, так як він визначається моментом повернення суми кредиту за кредитним договором.

У заяві на видачу кредитних коштів № 1 від 27.10.2021 голова Фермерського господарства Гранд-Агро 2019 Тендюк Т.Р., просить АТ «Агропросперіс Банк» надати 28 жовтня 2021 року кредитні кошти в сумі 2000000,00 грн в межах ліміту, встановленого на підставі кредитної угоди № 3-864 від 27.10.2021 шляхом зарахування на поточний рахунок, вказаний у заяві у банку для подальшого використання за цільовим призначенням (а.с.23).

Позивач, посилаючись на невиконання боржником умов генерального кредитного договору № 864 від 18.02.2021 та кредитної угоди № 3-864 від 27.10.2021, звернувся з позовом до суду, в якому просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість, яка станом на 23.06.2023 складає 2046511,65 грн.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 174 Господарського кодексу України (далі ГК України), однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст. 345 ГК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Щодо змісту поняття користування кредитом Велика Палата Верховного Суду в п. 76-78, 80 постанови від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зазначила, що позичальник (1) отримує від банку грошові кошти, власником яких він не був, та (2) отримує можливість певний час правомірно не повертати надані грошові кошти. Натомість у позичальника виникає зобов`язання (1) повернути грошові кошти у встановлений строк та (2) сплатити визначені договором проценти за користування кредитом.

Отже, позичальник отримує чужі грошові кошти в борг, який зобов`язується повернути в майбутньому.

Поняття користування кредитом, яким послуговуються скаржники, є окремим випадком користування чужими коштами. Термін користування чужими коштами Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Отже, користування кредитом це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Після настання терміну внесення чергового платежу за договором і після спливу строку кредитування зобов`язання простроченого боржника за договором не припиняється (постанова ВП ВС від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12).

Якщо позичальник прострочив виконання зобов`язання з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, сплив строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту не може бути підставою для невиконання такого зобов`язання (постанова ВП ВС від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16).

Статтею 631 ЦК України, ч. 7 ст. 180 ГК України передбачено, що строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Згідно ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов`язаними доти, доки їхній обов`язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.

Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У відповідності до ст. 554, 555 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Суд установив, що 18.02.2021 між Акціонерним товариством «Агропросперіс Банк» та Фермерським господарством Гранд-Агро 2019 укладено кредитний договір № 864 та 27.10.2021 кредитну угоду № 3-864 до нього.

Згідно п. 3 кредитної угоди, кінцевий термін надання кредиту 15 серпня 2022 року (останній день строку, коли позичальник може отримати кредит або його частину).

А згідно п. 4 кредитної угоди, кінцевий термін погашення кредиту 25 жовтня 2022 року (останній день строку користування кредитом, в який позичальник має здійснити остаточне погашення будь-якої заборгованості за цією кредитною угодою).

Для забезпечення зобов`язань Фермерським господарством Гранд-Агро 2019 за кредитною угодою до генерального кредитного договору між АТ «Агропросперіс Банк», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ФГ Гранд-Агро 2019 укладено договори поруки від 27.10.2021 №2/864/3-864-пор-ТТР та № 2-864/3-8664-пор-МВР.

Укладеними між сторонами договорами поруки від 27.10.2021 сторони установили, що поручителі на добровільних засадах взяли на себе зобов`язання перед банком відповідати в повному обсязі по зобов`язанням ФГ Гранд-Агро 2019, які виникають з умов кредитної угоди № 3-864 від 27.10.2021 з усіма змінами та доповненнями до нього, за умови якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 2000000,00 грн, а позичальник зобов`язується перед банком повернути кредитні кошти, шляхом сплати суми кредиту (частини кредиту), відповідно до графіку зменшення ліміту кредитної лінії, щомісячної сплати процентів, комісій, а також штрафів та пені, в розмірах, строки та на умовах, обумовлених кредитним договором не пізніше 25 жовтня 2022 року, та/або договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує на те, що відповідач-1 порушив умови кредитного договору в частині своєчасної сплати заборгованості за кредитом та не повернув у строк, узгоджений в кредитному договорі, передбачені платежі по тілу кредиту, що підтверджується розрахунком суми позову. Контррозрахунку чи заперечень відповідачі суду не подали.

Згідно наданого позивачем розрахунку, загальна сума заборгованості за кредитною угодою станом на 23.06.2023 становить 2046511,65 грн, в тому числі: 1990000,00 грн заборгованість по тілу кредиту, 49314,94 грн прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкова заборгованість за процентами за користування кредитом (а.с.172 Т.1).

Враховуючи зазначене, судом перевірено розрахунок позивача, та встановлено, що вимога позивача про стягнення солідарно з відповідачів 1990000,00 грн заборгованості по тілу кредиту підлягає задоволенню як підставна та обґрунтована.

Протягом всього строку фактичного користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитору щомісяця в строк з 1 по 5 число кожного місяця, наступним за тим, за який вони були нараховані, проценти за користування кредитом, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 16,5 % процентів річних (п. 6 кредитної угоди).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 у справі № 910/4518/16 (провадження № 12-16гс22) зазначила, що важливим є тлумачення умов договорів, на яких ґрунтуються вимоги кредиторів, для з`ясування того, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування. Для цього можуть братися до уваги формулювання умов про сплату процентів, їх розміщення в структурі договору (в розділах, які регулюють правомірну чи неправомірну поведінку сторін), співвідношення з іншими положеннями про відповідальність позичальника тощо. У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач також просить стягнути солідарно з відповідачів 49314,94 грн простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкової заборгованість за процентами за користування кредитом.

Отже, перевіривши розрахунок процентів за користування кредитом, наданий позивачем, на який відповідача не подано контррозрахунку чи будь яких заперечень, суд визнає його обґрунтованим та арифметично правильним, тому позовні вимоги в частині солідарного стягнення 49314,94 грн простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкової заборгованості за процентами за користування кредитом є підставними та обґрунтованими та підлягають задоволенню.

03.07.2023 позивач через відділ документального забезпечення та контролю суду подав заяву про повернення частини надміру сплаченого судового збору в сумі 6823,44 грн у зв`язку із зменшенням розміру позовних вимог.

Частиною 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що у разі якщо розмір позовних вимог збільшено або пред`явлено нові позовні вимоги, недоплачену суму судового збору необхідно сплатити до звернення до суду з відповідною заявою. У разі зменшення розміру позовних вимог питання щодо повернення суми судового збору вирішується відповідно до статті 7 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при заявлені позову було сплачено судовий збір в сумі 37506,49 грн, згідно платіжного доручення № 16258028 від 24.03.2023 та 14,62 грн згідно платіжної інструкції № 16258191 від 29.05.2023, ціна позову становить 20466511,65 грн (розмір судового збору за яку становить 30697,67 грн).

Враховуючи викладене, заява Акціонерного товариства Агропросперіс Банк про повернення сплаченого судового збору в сумі 6823,44 (37521,11 30697,67) грн підлягає задоволенню.

В силу положень ст. ст. 73 ГПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1, 3 ст. 74 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказі.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи докази, господарський суд, оцінюючи за своїм переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у розмірі 30697,67 грн підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст. 7 Закону України "Про судовий збір", ст. ст. 73,74, 77, 86, 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд України,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з Фермерського господарства Гранд-Агро 2019 (вул. М.Олексюка,12Б, с.Озеро, Луцький район, Волинська область, 45222, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Агропросперіс Банк (бульвар Вацлава Гавела,6, корпус 3, м.Київ, 03124, код ЄДРПОУ 35590,65 грн (два мільйони сорок шість тисяч п`ятсот одинадцять гривень 65 коп.), з них 1990000,00 грн заборгованості по тілу кредиту, 49314,94 грн простроченої заборгованості за процентами за користування кредитом, 7196,71 грн строкової заборгованості за процентами за користування кредитом.

3. Стягнути з Фермерського господарства Гранд-Агро 2019 (вул. М.Олексюка,12Б, с.Озеро, Луцький район, Волинська область, 45222, ) на користь Акціонерного товариства Агропросперіс Банк (бульвар Вацлава Гавела,6, корпус 3, м.Київ, 03124, ) 10232,56 грн (десять тисяч двісті тридцять дві гривні 56 коп.) витрат по сплаті судового збору.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Агропросперіс Банк (бульвар Вацлава Гавела,6, корпус 3, м.Київ, 03124, ) 10232,56 грн (десять тисяч двісті тридцять дві гривні 56 коп.) витрат по сплаті судового збору.

5. Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства Агропросперіс Банк (бульвар Вацлава Гавела,6, корпус 3, м.Київ, 03124, ) 10232,55 грн (десять тисяч двісті тридцять дві гривні 55 коп.) витрат по сплаті судового збору.

6. Головному управлінню Державної казначейської служби України у Волинській області повернути Акціонерному товариству Агропросперіс Банк (бульвар Вацлава Гавела,6, корпус 3, м.Київ, 03124, ) сплачений, згідно платіжного доручення № 16258028 від 24.03.2023, судовий збір в сумі 6823,44 грн (шість тисяч вісімсот двадцять три гривні 44 коп.).

7. Підставою для повернення судового збору є дане рішення, підписане суддею та скріплене печаткою суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного

судового рішення

13.09.2023.

Суддя А. С. Вороняк