ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" червня 2023 р. Справа№ 910/4278/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

при секретарі судового засідання Репіковій З.А.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 15.06.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023

у справі № 910/4278/22 (суддя Гумега О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Центренерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут"

про стягнення 10 098 816,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі - позивач, ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО") звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" (далі - відповідач, ТОВ "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ") про стягнення 10 098 816,00 грн штрафних санкцій, передбачених Договором № 20/21-64-РДД купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів від 16.04.2021 (далі - Договір).

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплати та відмовився від відбору зазначеного у Додатку № 1 до Договору обсягу електричної енергії за період з 02.06.2021 по 31.08.2021, що є підставою для стягнення з відповідача штрафу згідно п. 4.4 Договору.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі № 910/4278/22 позов задоволено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на користь Публічного акціонерного товариства "Центренерго" 10 098 816,00 грн. штрафу, 151 482,24 грн. судового збору.

Задовольняючи позов, суд виходив з доведеності та обґрунтованості заявлених позовних вимог.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник відповідача 10.02.2023 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апелянт вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та прийнятим з неправильним застосуванням норм матеріального права (неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню).

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- судом першої інстанції не застосовано закон, що підлягав застосуванню, а саме ч.4 ст.231 ГК України та при ухваленні рішення базою нарахування штрафу визначив саме обсяг електричної енергії, яка не була відпущена позивачем та не відібрана відповідачем, не встановивши при цьому, від якого обсягу електричної енергії відповідач відмовився та у чому саме виявилась така відмова, неправильно визначив від якої суми у відсотковому співвідношенні має застосовуватися передбачена п.4.4 договору штрафна санкція;

- не з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а саме обставину наявності відмови відповідача від відбору електричної енергії;

- суд не з`ясував обставину фактичної неможливості здійснення відбору електричної енергії, та як наслідок наявності такої обставини, неможливим є факт відмови покупцем від договірних обсягів електричної енергії;

- не з`ясовано ключову обставину, необхідну для задоволення позовних вимог,: підставу та базу нарахування штрафної санкції - суму обсягу електричної енергії, від відбору якого нібито відмовився відповідач, так само як не встановлено, від якого саме обсягу відмовився покупець та у яких діях це проявилося;

- висновки суду щодо наслідків застосування п.3.5 договору для можливості стягнення передбаченої п.4.4 договору санкції не відповідають обставинам справи, а саме:

формулювання, зазначене у листах, давало покупцеві підстави вважати, що позивачем реєструватимуться нульові обсяги відпуску електричної енергії, відтак не має значення, які обсяги були б зареєстровані покупцем;

застосування п.3.5 договору призвело до неможливості застосування п.4.4 договору, оскільки виходячи з суті зазначеної у п.4.4 договору санкції, активна дія продавця не може бути одночасно відмовою покупця від договірних обсягів електричної енергії;

-з рішення не вбачається жодного належного та допустимого доказу, що підтверджував би вольове діяння саме відповідача, що свідчило б саме про відмову від відбору договірних обсягів, а не просто про факт не відпуску /не відбору електричної енергії.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2023 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.

Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.02.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/4278/22.

Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі №910/4278/22.

06.03.2023 матеріали справи №910/4278/22 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.03.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі №910/4278/22, справу призначено до розгляду на 06.04.2023.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції по справі оголошувалась перерва, останній раз на 15.06.2023.

Під час апеляційного провадження до справи від позивача отримано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній категорично заперечує доводи апелянта.

Явка представників сторін

Відповідно до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно частини 12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Нормами статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачена можливість повідомлення сторін про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії шляхом направлення повідомлень на адресу електронної пошти та з використанням засобів мобільного зв`язку.

В судових засіданнях апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржуване рішення скасувати, прийняти нове про відмову в позові.

В судових засіданнях апеляційної інстанції представник позивача заперечував доводи апеляційної скарги, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні 15.06.2023 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції

16.04.2021 між Публічним акціонерним товариством "ЦЕНТРЕНЕРГО" (далі - продавець, позивач, та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" (далі - покупець, відповідач) укладено Договір № 20/21-64-РДД купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів (далі - Договір № 20/21-64-РДД від 16.04.2021 або Договір), предметом якого є електрична енергія в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому Договорі (п. 1.1 Договору).

Пунктом 1.2 Договору встановлено, що тип графіку продажу електричної енергії (базове навантаження, пікове навантаження, позапікове навантаження) визначається у Додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва.

Згідно з п. 1.5 Договору сторони зобов`язуються під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені цим Договором, однак, стосуються договірних зобов`язань, керуватися законодавством України, зокрема Законом України "Про ринок електричної енергії", Правилами ринку, Кодексом системи передачі, Кодексом систем розподілу, Кодексом комерційного обліку електричної енергії та іншими нормативно-правовими актами, що забезпечують функціонування ринку електричної енергії України.

Відповідно до п. 2.1 Договору продавець зобов`язується відпустити електричну енергію в Об`єднану Енергосистему України, а покупець зобов`язується відібрати електричну енергію з Об`єднаної Енергосистеми України згідно Графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у Додатку №1, згідно п.п. 23 п. 3 Порядку проведення електронних аукціонів з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами, затвердженим постановою КМУ від 05.06.2019 № 499.

При терміні постачання, що перевищує 7 днів, в разі необхідності зменшення графіку відпуску/відбору електричної енергії не більше ніж на 5% від загального обсягу відпуску/відбору електричної енергії визначеного у Додатку №1, продавець та покупець письмово, за 3 доби до дати початку відпуску/відбору електричної енергії, узгоджують зміни обсягів відпуску/відбору визначеного у Додатку №1. Підписане продавцем та покупцем письмове узгодження є Додатком до договору.

У разі виникнення технічної необхідності та/або прийняття регулятором змін в Правила ринку в частині змін умов діяльності продавця на ринках електричної енергії, продавець має право в односторонньому порядку, письмово попередивши покупця не менше ніж за 3 доби до дати початку відпуску/відбору електричної енергії, знизити обсяг відпуску/відбору електричної енергії до 50% від загального обсягу відпуску/відбору електроенергії визначеного у Додатку №1.

Згідно з п. 3.1 Договору ціна на електричну енергію, яка підлягає продажу, та загальна вартість Договору визначаються у Додатку №1 за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва.

Відповідно до п. 3.2 Договору плата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у Розділі 10 цього Договору шляхом перерахування грошових коштів не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до початку Періоду відпуску/відбору у розмірі не меншому, ніж вартість електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору в цілому за такий етап.

У п. 3.3 Договору визначено, що період відпуску/відбору складається з таких етапів: 1 етап: 1-5 число місяця (червень) відпуску/відбору; 2 етап: 6-10 число місяця (червень) відпуску/відбору; 3 етап: 11-15 число місяця (червень) відпуску/відбору; 4 етап: 16-20 число місяця (червень) відпуску/відбору; 5 етап: 21-25 число місяця (червень) відпуску/відбору; 6 етап: 26-30 число місяця (червень) відпуску/відбору; 7 етап: 1-5 число місяця (липень) відпуску/відбору; 8 етап: 6-10 число місяця (липень) відпуску/відбору; 9 етап: 11-15 число місяця (липень) відпуску/відбору; 10 етап: 16-20 число місяця (липень) відпуску/відбору; 11 етап: 21-25 число місяця (липень) відпуску/відбору; 12 етап: 26-31 число місяця (липень) відпуску/відбору; 13 етап: 1-5 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 14 етап: 6-10 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 15 етап: 11-15 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 16 етап: 16-20 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 17 етап: 21-25 число місяця (серпень) відпуску/відбору; 18 етап: 26-31 число місяця (серпень) відпуску/відбору.

Відповідно до п. 3.5 Договору, у випадку не оплати покупцем електричної енергії або часткової оплати у строки, визначені цим Договором, продавець має право в односторонньому порядку призупинити виконання своїх зобов`язань в частині відпуску електричної енергії або відпустити обсяг електричної енергії, що відповідає сумі здійсненої оплати.

Датою оплати покупцем електричної енергії є дата зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця (п. 3.6 Договору).

В платіжних дорученнях покупець повинен обов`язково зазначати номер і дату Договору та призначення платежу з зазначенням періоду відпуску/відбору, за який здійснюється оплата. Якщо сума здійсненої покупцем попередньої оплати перевищує вартість обсягу електричної енергії, вказану в Акті купівлі-продажу, надлишок перерахованих грошових коштів зараховується як попередня оплата електричної енергії на наступний період відпуску/відбору або повертається покупцеві за його вимогою, впродовж 5 банківських днів з дня надходження відповідної вимоги (п. 3.7 Договору).

Пунктом 4.4 Договору встановлено, що у випадку повної або часткової відмови покупця від відбору зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії (що може проявлятися як в активних діях або бездіяльності покупця) на відповідний період та (або) у разі порушення пункту 3.2 цього Договору (внаслідок чого продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно пункту 3.5 цього Договору), покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець.

Цей Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, та скріплення відбитками печаток сторін і діє до моменту повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором (п. 8.1 Договору).

Звертаючись з даним позовом до суду, позивач зазначив, що відповідач, всупереч умов укладеного між сторонами Договору, не здійснив оплати та відмовився від відбору зазначеного у Додатку № 1 до Договору № 20/21-64-РДД від 16.04.2021 обсягу електричної енергії за період з 02.06.2021 по 31.08.2021, з огляду на що просить суд стягнути з відповідача 10 098 816,00 грн штрафу на підставі п. 4.4 Договору.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись у заявах по суті справи на таке:

- порушення п. 3.2 Договору (порядок оплати) не є відмовою покупця від відбору зазначеного у Додатку №1 до Договору обсягу електричної енергії, оскільки це є окремими порушеннями умов Договору;

- штраф у розмірі 20 % можливо застосувати лише у випадку наявності відмови покупця від відбору договірних обсягів електричної енергії, що не є порушенням порядку оплати;

- Договором не визначено, які саме дії покупця є відмовою від відбору договірного обсягу електричної енергії, відтак, неможливо встановити, яка сума має бути базою нарахування штрафу, внаслідок чого неможливо визначити і сам розмір штрафу;

- через вжиття позивачем заходів, передбачених п. 3.5 Договору (починаючи з 02.06.2021 позивачем в односторонньому порядку призупинено відпуск електричної енергії), неможливим є здійснення активної дії чи бездіяльності відповідача, що призводить до безпідставності застосування п. 4.4 Договору як такого;

- відповідач вважає, що позивач першим порушив зобов`язання щодо відпуску електричної енергії, оскільки при отриманні попередньої оплати за Договором у вигляді перерахованого гарантійного внеску від ТБ "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА", у позивача виник обов`язок щодо відпуску оплаченого обсягу електричної енергії за Договором або повернення такої суми попередньої оплати, а так як позивачем не було здійснено жодних дій щодо повернення перерахованої попередньої оплати, то презюмується, що позивач погодився з обов`язком поставити сплачений товар;

- у зв`язку з нереєстрацією позивачем оплачених договірних обсягів електричної енергії, у відповідача виникло право відмовитися від виконання обов`язку оплати товару;

- позивачем не надано доказів на підтвердження того, що протягом всього періоду, за який нараховується штраф, саме відповідачем першим не реєструвалися обсяги електричної енергії, таким чином, нічим не підтвердженою є аргументація позивача, що відповідач відмовився від обсягів електричної енергії, зокрема, у липні - серпні 2021 року.

Позивач заперечив доводи відповідача, посилаючись у відповіді на відзив на таке:

- у пункті 4.4 Договору сторони прямо передбачили відповідальність покупця за порушення порядку оплати електричної енергії з подальшими наслідками для покупця шляхом припинення або зменшення обсягів відпустку такої електричної енергії та як наслідок застосування до покупця неустойки у вигляді штрафу у розмірі 20% вартості електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець, відтак умовами Договору передбачена відповідальність покупця за порушення порядку оплати електричної енергії у вигляді штрафу;

- відповідач не здійснив оплати та відбір зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії, зокрема за період: з 02.06.2021 по 31.08.2021, що підтверджується даними на електронній платформі Системи управління ринком "Market management system" (Платформа MMS НЕК "УКРЕНЕРГО", як адміністратора комерційного обліку електричної енергії та оператора системи передачі), відтак позивач набув права застосування штрафу, передбаченого п. 4.4 Договору;

- позивач заперечив доводи відповідача про порушення ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" першим зобов`язання щодо відпуску електричної енергії, оскільки саме на відповідача Договором покладено обов`язок першим виконати зобов`язання за Договором (з оплати за електричну енергію), отже зустрічне виконання ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" своїх зобов`язань щодо відпущення електричної енергії залежить від належного виконання відповідачем обов`язку щодо повної оплати електричної енергії. Грошові кошти на оплату електричної енергії, у повному обсязі, за 1 етапом (1-5 число місяця (червень) відпуску/відбору) від відповідача не надійшли, відтак саме відповідач першим порушив умови Договору в частині оплати;

- позивач зазначив, що скориставшись своїм правом, передбаченим п. 3.5 Договору та ст. 538 ЦК України, зупинив на два дні з 02.06.2021 по 03.06.2021 року відпущення електричної енергії через недотримання відповідачем умов оплати електроенергії, а вже починаючи з 04.06.2021 по 31.08.2021 відповідач одноособово відмовився від відбору обсягів електричної енергії, шляхом первісної реєстрації обсягів електричної енергії з показником "0 МВт*год" на електронній платформі Системи управління ринком "Market management system" до реєстрації обсягів електричної енергії зі сторони позивача.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 129 Конституції України та ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

При цьому колегія суддів зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України no.4241/03 від 28.10.2010).

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Як встановлено судом, між сторонами укладено Договір № 20/21-64-РДД від 16.04.2021 купівлі-продажу електричної енергії на ринку двосторонніх договорів (з додатками №1, 2) (а.с. 9-18 т. 1), предметом якого є електрична енергія в обсягах та за ціною, що визначаються за результатами аукціону з продажу електричної енергії за двосторонніми договорами на підставі відповідного аукціонного свідоцтва та на умовах, що визначені у цьому Договорі.

З огляду на встановлений ст. 204 ЦК України принцип презумпції правомірності правочину, суд приймає наведений Договір як належну підставу, у розумінні норм статті 11 ЦК України, для виникнення у позивача та відповідача взаємних цивільних прав та обов`язків.

За своїм змістом та правовою природою укладений сторонами Договір є двостороннім договором купівлі-продажу електричної енергії (двосторонній договір).

Приписами п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про ринок електричної енергії" (тут і далі в редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що двосторонній договір - договір купівлі-продажу електричної енергії, укладений між двома учасниками ринку поза організованими сегментами ринку, крім договору постачання електричної енергії споживачу.

Частиною 1 статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії" визначено, що купівлю-продаж електричної енергії за двосторонніми договорами здійснюють виробники, електропостачальники, оператор системи передачі, оператори систем розподілу, трейдери, гарантований покупець та споживачі.

Згідно з ч. 3 ст. 66 Закону України "Про ринок електричної енергії" відповідний двосторонній договір має встановлювати: 1) предмет договору; 2) ціну електричної енергії та/або порядок її розрахунку (формування); 3) обсяг електричної енергії та графіки погодинного обсягу купівлі-продажу електричної енергії; 4) строки та порядок постачання електричної енергії; 5) порядок повідомлення про договірні обсяги купівлі-продажу електричної енергії за укладеним двостороннім договором; 6) порядок та форму розрахунків; 7) строки та порядок оформлення актів приймання-передачі обсягів купівлі-продажу електричної енергії; 8) права, обов`язки та відповідальність сторін; 9) строк дії договору.

Абзацем 2 частини 4 статті 66 Закону України "Про ринок електричної енергії" передбачено, що сторони двостороннього договору відповідно до правил ринку інформують про договірні обсяги купівлі-продажу електричної енергії за укладеним договором. Таке повідомлення є підставою для внесення зазначених обсягів до добових графіків електричної енергії відповідних учасників ринку відповідно до правил ринку.

Додатком № 1 до Договору "Графік відпуску/відбору електричної енергії на період з 01 червня 2021 року по 30 серпня 2021 року" визначено обсяг відпуску/відбору електричної енергії за вказаний період (92 доби) - 37 536 МВт.г.; ціна за 1 МВт.г. (з акцизним податком та без ПДВ) - 1 360,00 грн; загальна вартість електроенергії (з акцизним податком та з ПДВ) - 61 258 752,00 грн.

Відповідно до п. 2.1 Договору позивач (продавець) зобов`язався відпустити електричну енергію в Об`єднану Енергосистему України, а відповідач (покупець) зобов`язується відібрати електричну енергію з Об`єднаної Енергосистеми України згідно Графіку відпуску/відбору електричної енергії, визначеного у Додатку №1.

Згідно з пунктом 2.4. Договору продавець та покупець зобов`язались своєчасно у відповідності до Правил ринку здійснити реєстрацію узгоджених, з урахуванням п 2.1, обсягів електричної енергії на електронній платформі Оператора системи передачі, згідно графіку у Додатку № 1.

Відповідно до пункту 3.2. Договору оплата за електричну енергію проводиться покупцем грошовими коштами у національній валюті України на розрахунковий рахунок продавця, зазначений у Розділі 10 цього Договору шляхом перерахування грошових коштів не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до початку періоду відпуску/відбору у розмірі не меншому, ніж вартість електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору в цілому за такий етап.

Водночас, пунктом 3.4. Договору передбачено, що у разі надходження від організатора аукціону - ТБ "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" на розрахунковий рахунок продавця суми гарантійного внеску, внесеної покупцем для участі в аукціоні, вказана сума гарантійного внеску після його фактичного надходження на розрахунковий рахунок продавця зараховується продавцем як оплата електричної енергії за цим Договором, із врахуванням строку та порядку оплати, визначених у абзаці першому п. 3.2 Договору. Покупець не пізніше 1 (одного) банківського дня з дати отримання покупцем повідомлення продавця про надходження на розрахунковий рахунок продавця суми гарантійного внеску, додатково забезпечує перерахування продавцю суми у розмірі 20 % від сплаченого гарантійного внеску.

Отже, умовами Договору визначено обов`язок покупця (відповідача) придбати на умовах попередньої оплати електричну енергію в обсязі, за ціною та за графіком відпуску/відбору електричної енергії, визначеними у Договорі.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що період відпуску/відбору складається з 18 етапів, зокрема, 1 етап: 1-5 число місяця (червень) відпуску/відбору.

Враховуючи п. 3.2 Договору, відповідач повинен був здійснити оплату 1 етапу відпуску/відбору електричної енергії не пізніше ніж за 2 (два) банківських дні до початку періоду відпуску/відбору, тобто у строк до 27.05.2021, у розмірі не меншому, ніж вартість електричної енергії, що підлягає відпуску/відбору в цілому за 1 етап, тобто у сумі 3 329 280,00 грн (665 856,00 грн, вартість електоенергії за 1 добу з акцизним податком та з ПДВ х 5).

Як підтверджується матеріалами справи, та не заперечується сторонами, відповідач здійснив оплату за електричну енергію за Договором у загальній сумі 2 297 203,20 грн у наступному порядку:

- 19.04.2021 на розрахунковий рахунок позивача від ТБ "УКРАЇНСЬКА ЕНЕРГЕТИЧНА БІРЖА" було перераховано гарантійний внесок відповідача згідно електронного аукціону за Договором у розмірі 1 914 336, 00 грн, що підтверджується реєстром оплат від ТОВ "ПІВДЕНЬ ЕНЕРГО ЗБУТ" за Договором (а.с. 21 т. 1), листом ПАТ "ЦЕНТРЕНЕРГО" № 02/1139 від 21.04.2021 (а.с. 123 т. 1);

- 22.04.2021 відповідачем перераховано позивачу 382 867,20,20 грн (20 % від сплаченого гарантійного внеску), що підтверджується платіжним дорученням № 793 від 22.04.2021 (а.с. 124 т. 1).

Отже, у строк до 27.05.2021 відповідач повинен був доплатити за відпуск електричної енергії за 1 етапом 1 032 076,80 грн (3 329 280,00 грн - 2 297 203,20 грн).

Листом №29/1570 від 01.06.2021 (а.с. 70 т. 1) позивач звернувся до відповідача з вимогою щодо термінового погашення заборгованості по Договору, зазначав, що у разі її непогашення позивач буде змушений припинити постачання електричної енергії з 02.06.2021.

Відповідач не здійснив оплату електричної енергії у повному обсязі за 1 етапом (1-5 число місяця (червень) відпуску/відбору), не були оплачені відповідачем і наступні етапи відпуску/відбору електричної енергії - з 2 по 18 включно.

Матеріалами справи також підтверджується та не заперечується позивачем, що останнім у порядку, визначеному п. 3.5 Договору, 02.06.2021 було призупинено в односторонньому порядку відпуск електричної енергії, оскільки відповідачем не було здійснено у повному обсязі розрахунків за 1 етап відпуску/відбору електричної енергії.

З наявних у матеріалах справи Довідки про дату та час завантаження обсягів електричної енергії на електронній платформі Системи управління ринком "Market management system" у період з 28.05.2021 по 10.06.2021 року (а.с. 198 т. 1) та інформації з платформи "Market management system" у форматі Історія завантажень (версія 1 та версія 2) за червень 2021 року (а.с. 199-216 т. 1) вбачається:

по даті відпуску/відбору - 01.06.2021 за версією 1: позивач зареєстрував "обсяг за годину BASE, МВт" на цю добу з показниками - 94 МВт*год 28.05.2021 о 15 год. 28 хв., а відповідачем такі ж самі показники були зареєстровані 31.05.2021 о 08 год. 50 хв., зміни (версія 2) до зареєстрованих попередньо обсягів сторонами в подальшому не вносилися, відповідач відібрав електричну енергію;

по даті відпуску/відбору - 02.06.2021 за версією 1: позивач зареєстрував "обсяг за годину BASE, МВт" на цю добу з показниками - 94 МВт*год 31.05.2021 о 16 год. 27 хв., а відповідачем такі ж самі показники були зареєстровані 31.05.2021 о 19 год. 42 хв., за версією 2: позивач змінив зареєстрований "обсяг за годину BASE, МВт" на цю добу з показниками - 0 МВт*год 01.06.2021 о 09 год. 56 хв., а відповідачем зміни по таким же самим показникам були зареєстровані 01.06.2021 о 10 год. 07 хв, відповідач не відібрав електричну енергію у зв`язку із призупиненням позивачем в односторонньому порядку відпуску електроенергії, що було зумовлено порушенням відповідачем п. 3.2 Договору;

- по даті відпуску/відбору - 03.06.2021 за версією 1: відповідач зареєстрував "обсяг за годину BASE, МВт" на цю добу з показниками - 94 МВт*год 01.06.2021 о 19 год. 40 хв., а позивач зареєстрував "обсяг за годину BASE, МВт" на цю добу з показниками - 94 МВт*год 02.06.2021 о 08 год. 05 хв., за версією 2: позивач змінив зареєстрований "обсяг за годину BASE, МВт" на цю добу з показниками - 0 МВт*год 02.06.2021 о 09 год. 17 хв., а відповідачем зміни по таким же самими показникам були зареєстровані 02.06.2021 о 09 год. 52 хв, відповідач не відібрав електричну енергію, у зв`язку із призупиненням позивачем в односторонньому порядку відпуску електричної енергії, що було зумовлено порушенням відповідачем п. 3.2 Договору.

З матеріалів справи вбачається, що в період з 02.06.2021 по 31.08.2021 відповідачем не здійснювався відбір електричної енергії у обсязі, зазначеному у Додатку №1, і такі обставини не спростовано відповідачем жодними належними та допустимими доказами.

Наведене, в свою чергу, свідчить, що мало місце порушення відповідачем зобов`язань за Договором у вигляді відмови від відбору обсягів електричної енергії.

Відповідачем не заперечувався факт порушення ним п. 3.2 Договору. Так, матеріали справи не містять доказів на підтвердження обставин здійснення відповідачем оплати вартості зазначеного у Додатку №1 до Договору обсягу електричної енергії за період з 02.06.2021 по 30.06.2021.

Аналіз змісту п. 4.4 Договору свідчить, що факт порушення покупцем п. 3.2 Договору, що виражається у несвоєчасній оплаті електричної енергії, є нічим іншим, як одним із проявів відмови покупця від відбору зазначеного у додатку №1 обсягу електричної енергії.

Пунктом 3.5 Договору передбачено, що у випадку не оплати покупцем електричної енергії або часткової оплати у строки, визначені цим Договором, продавець має право в односторонньому порядку призупинити виконання своїх зобов`язань в частині відпуску електричної енергії або відпустити обсяг електричної енергії, що відповідає сумі здійсненої оплати.

Разом з тим, призупинення виконання продавцем своїх зобов`язань на підставі п. 3.5 Договору не звільняє покупця від виконання своїх зобов`язань за Договором (оплати та відбору електричної енергії у обсягах, визначних Додатком №1) та відповідальності за порушення таких зобов`язань.

Зазначеним спростовуються доводи відповідача стосовно того, що невиконання умов Договору зі сторони відповідача були зумовлені діями позивача, а тому підстави для притягнення відповідача до відповідальності відсутні.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що у випадку повної або часткової відмови покупця від відбору зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії (що, може проявлятися як в активних діях або бездіяльності покупця) на відповідний період та (або) у разі порушення пункту 3.2 цього Договору (внаслідок чого продавець припиняє відпуск або зменшує його обсяги згідно пункту 3.5. цього Договору), покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 20% (двадцять відсотків) вартості такого обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився покупець.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (частина перша статті 628 ЦК України).

Як зазначено раніше, сторони у цій справі уклали договір, згідно з яким позивач продавав відповідачу електричну енергію.

Відповідно до частин першої та другої статті 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з приписами статті 610 цього ж Кодексу порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідачем не здійснювався відбір зазначеного у Додатку №1 обсягу електричної енергії в період з 02.06.2021 по 31.08.2021, що підтверджується даними на електронній платформі Системи управління ринком "Market management system" (Платформа MMS НЕК "УКРЕНЕРГО", як адміністратора комерційного обліку електричної енергії та оператора системи передачі), відтак позивач набув права застосування штрафу, передбаченого п. 4.4 Договору

Розрахунок погодинного щодобового відпуску/відбору електричної енергії на підставі Договору є таким: 37 536 МВт*год : 24 год : 92 добу = 17 МВт*год (де: 37 536 МВт*год - первісний обсяг електричної енергії, передбачений Договором, 24 год - кількість годин протягом одної кожної доби, 92 доба - кількість діб за період відпуску/відбору електроенергії за Договором з 01.04.2021 по по 30.06.2021).

Розрахунок обсягу електричної енергії, від відбору якого відмовився відповідач, за одну добу є таким:

17 МВт*год х 24 год = 408 МВт*год (де: 17 МВт*год - погодинний щодобовий відпуск/відбір електроенергії, 24 год - кількість годин протягом одної доби)

Розрахунок вартості невідібраної відповідачем електроенергії за одну добу є таким: 408 МВт*год х 1 360,00 грн = 554 880,00 грн без ПДВ (де: 408 МВт*год - обсяг відпуску/відбору електричної енергії за одну добу; 1 360,00 грн - вартість 1 МВт*год).

Відтак, обґрунтованим розрахунком штрафу через невиконання відповідачем зобов`язань щодо оплати та відбору визначених Договором обсягів електроенергії є: 554 880,00 грн х 91 добу х 20% = 10 098 816,00 грн (де: 554 880,00 грн - вартість обсягу 408 МВт*год електроенергії за 1 добу, 91 доба - кількість діб за період з 02.06.2021 по 31.08.2021, за який не здійснювався відбір відповідачем, 20% - розмір штрафу, передбачений п. 4.4 Договору).

З огляду на наведене, враховуючи встановлені судом обставин порушення відповідачем зобов`язань за Договором, що відповідно до положень 4.4 Договору є підставою для застосування відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20% вартості відповідного обсягу електричної енергії, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження належного виконання ним умов Договору або доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення відповідача від відповідальності за неналежне виконання умов Договору, суд дійшов обґрунтованого висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 10 098 816,00 грн штрафу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи відповідача, які зводяться до неможливості застосування до нього відповідальності, передбаченої умовами п. 4.4 Договору, за період, коли припинення відпуску електричної енергії було ініційоване позивачем та не залежало від його власної волі, визнані судом безпідставними, оскільки суперечать змісту зазначених положень Договору та фактичним обставинам справи.

Призупинення виконання продавцем своїх зобов`язань на підставі пункту 3.5 договору не звільняє покупця від виконання своїх зобов`язань за договором і відповідальності за порушення таких зобов`язань, з цих підстав спростували доводи останнього стосовно відсутності підстав для притягнення його до відповідальності, які він обґрунтовував тим, що невиконання ним своїх зобов`язань зумовлено діями позивача.

Позивач зі свого боку на підставі домовленості сторін, погодженої у пункті 4.4 договору, заявив вимоги про стягнення з відповідача штрафу.

За змістом пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Суспільні відносини щодо укладання та виконання господарських договорів регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, а за змістом частини сьомої статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Згідно з частиною другою статті 9 ЦК України законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання.

До правовідносин сторін договору щодо забезпечення належного виконання господарського договору штрафними санкціями (неустойка, штраф, пеня) застосовують положення глави 26 ГК України.

Відповідно до статті 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Частина перша статті 173 ГК України містить визначення господарського зобов`язання, яким визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Тобто у розумінні статей 173 та 230 ГК України пеня є різновидом господарської санкції за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, суть якого може полягати як в зобов`язанні сплатити гроші (грошове зобов`язання), так і в зобов`язанні виконати роботу, передати майно, надати послугу (негрошове зобов`язання).

Відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

19.09.2019 Верховний Суд прийняв постанову у справі № 904/5770/18, в якій сформував правовий висновок щодо питання застосування частини четвертої статті 231 ГК України у подібних правовідносинах, які також виникли з договору купівлі-продажу та внаслідок порушення відповідачем строків поставки спричинили наслідки звернення позивача з позовом про стягнення штрафу. Суд касаційної інстанції зазначив, що: «застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання».

До того ж наразі існує аналогічний висновок Верховного Суду у справах з подібними правовідносинами №№ 922/3548/19 та 922/2220/19. Підстав для формування аналогічного чи то відмінного правового висновку у спірних правовідносинах колегія суддів не вбачає.

Слід звернути увагу на те, що пункт 4.4 договору, яким на відповідача покладено відповідальність у вигляді сплати штрафу у тому числі за відмову покупця від відбору електричної енергії, ним не оспорений, а тому у силу статті 204 ЦК України презюмується правомірність правочину у цій частині як обов`язкового до виконання.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Поряд з цим, за змістом п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З урахуванням наведеного, решта долучених до матеріалів справи доказів та доводів сторін була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків стосовно наявності підстав для задоволення позову не спростовує.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, є ідентичними запереченням на позовну заяву, не спростовують вірного по суті рішення суду, при ухваленні якого судом надано оцінку як кожному доказу окремо, так і в їх сукупності, вірно встановлено характер спірних правовідносин та в цілому правильно застосовані норми матеріального права, які їх регулюють.

Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції про задоволення позову, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що у апеляційній скарзі не наведено достатніх та переконливих доводів, на підставі яких колегія суддів могла б прийти до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).

За таких обставин решту аргументів відповідача (апелянта) суд визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення у даній справі та не спростовують правильних висновків суду про задоволення позову.

Таким чином, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі №910/4278/22.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.129 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут" на рішення Господарського суду міста Києва від 16.01.2023 у справі №910/4278/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва 16.01.2023 у справі №910/4278/22 залишити без змін.

3. Витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Південь Енерго Збут".

4. Матеріали справи №910/4278/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Повний текст постанови підписано 11.09.2023 після виходу членів колегії суддів з відпустки.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко