ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
ДОДАТКОВЕ СУДОВЕ РІШЕННЯ
06.09.2023 Справа № 905/393/23
Господарський суд Донецької області у складі судді Сковородіної О.М.,
секретар судового засідання (помічник судді) Лукашенко В.Є.,
розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна сертифікація та інспекція "ССІ"
про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 253 500,00 грн.
про стягнення 2 002 054,69 грн.
за участю представників сторін:
від позивача: Ніколенко М.Є. - адвокат, на підставі ордеру (в режимі відеоконференції);
від відповідача: Лисак Т.Г. - адвокат, за довіреністю (в режимі відеоконференції).
21.08.2023 на електронну адресу суду від позивача надійшла заява про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 253 500,00 грн.
Рішенням Господарського суду Донецької області від 22.08.2023 у справі № 905/393/23 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна сертифікація та інспекція "ССІ" були задоволені у повному обсязі.

З метою надання стороні відповідача строку на підготовку заперечень щодо заяви про стягнення витрат на професійну правову допомогу, судом у рішенні №905/393/23 від 22.08.2023 не були розглянуті витрати на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 22.08.2023 заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна сертифікація та інспекція "ССІ" призначена до розгляду на 04.09.2023.

Ухвалою суду від 04.09.2023 у судовому засіданні було оголошено перерву до 06.09.2023.

Представники сторін у судове засідання 06.09.2023 з`явились в режимі відеоконференції.

06.09.2023 відповідачем було надано відзив, в якому вказано, що вартість правничої допомоги завищена та не співрозмірна. Вказано про відсутність попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат та доказів, які б підтверджували факт перерахування коштів позивачем на рахунок адвоката.

Розглянувши матеріали заяви, судом встановлено наступне.

Відповідно до частин 2, 3 статті 221 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до частин 1-3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Частиною четвертою статті 244 Господарського процесуального кодексу України. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Статтею 233 Господарського процесуального кодексу України визначено порядок ухвалення судових рішень і передбачено, що суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 зазначеної норми суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до приписів статті 126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено порядок розподілу судових витрат, а згідно з частиною 4 цієї норми інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9 статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.

В обґрунтування витрат на професійну правничу допомогу в сумі 12000,00 грн. представник позивача надав суду копії: свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія ДП №3870 від 14.09.2018 року; ордеру на надання правової допомоги серії АЕ № 1182680; договору про надання правової допомоги №2/02/01 від 02.01.2023 року; додаткової угоди № 1 від 03.01.2023 року до договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 року; акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 26 від 21.08.2023 року на суму 253 500, 00 грн.; детального опису робіт виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги до договору про надання правової допомоги від 02.01.2023 року, (додаток №1 до акту здачі-приймання робіт (надання послуг) № 26 від 21.08.2023 року); рахунку-фактури № 26 від 21.08.2023 року на суму 253 500, 00 грн.

Суд враховує те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Як вказано колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 07.11.2019 по справі № 905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Так, із матеріалів справи вбачається, що позивач заявив до стягнення з відповідача 253 500, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу із розрахунку 3000,00 грн. за годину, та витрат часу в сумі 84,5 години.

Суд враховує, що даний спір для кваліфікованого юриста є спором незначної складності, та є типовим з огляду на діяльність позивача. У спорах такого характеру, за відсутності протиріч між наявними у справі документами, судова практика є сталою.

Крім того, Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України. Великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають.

Також, з детального опису робіт вбачається, що адвокатом було витрачено 20,5 годин на копіювання, сканування документів та моніторинг сайту судової влади впродовж 4 годин.

Суд не погоджується з такою позицією позивача та його представника, оскільки, копіювання та сканування документів неможливо віднести до правничої допомоги з оплатою 3000,00 грн. за годину.

При цьому, незрозуміло з якою метою адвокат позивача впродовж 4 годин займався моніторингом сайту судової влади в межах даної справи, з огляду на те, що 24.04.2023 (ще до відкриття провадження у справі) позивач та його представник були підписані (адреси електронної пошти: , ) на автоматичну розсилку процесуальних документів суду та отримували їх одразу після накладання суддею електронно-цифрового підпису та такі документи.

Матеріали справи 905/393/23 розглядалися за правилами загального позовного провадження, та не містять великої кількості документів на дослідження б яких адвокат витратив значний час.

Виходячи з принципу співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); враховуючи обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, господарський суд, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача про розподіл судових витрат і стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу частково - в сумі 60 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна сертифікація та інспекція "ССІ" про стягнення витрат на професійну правову допомогу в розмірі 253 500,00 грн. - задовольнити частково в сумі 60 000,00 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасна сертифікація та інспекція "ССІ" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 60 000,00 грн.

Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного додаткового рішення.

Текст додаткового рішення складено та підписано - 07.09.2023.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасна сертифікація та інспекція "ССІ" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Громової, 26; ).

Відповідач: Акціонерне товариство "ДТЕК Добропільська ЦЗФ" (85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Київська, 1; ).

Суддя О.М. Сковородіна