ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/720/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Шніт А.В.

секретар судового засідання Малярчук Р.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Нестерова І.В. - адвокат, довіреність від 01.01.2023 (в режимі відеоконференції);

від відповідача: не з`явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" в особі відокремленого підрозділу Філії №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ"

про стягнення 1 558 336,35грн

Процесуальні дії у справі.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" в особі відокремленого підрозділу Філія №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" 1 558 336,35грн, з яких: 1 123 276,26грн заборгованості, 355 447,69грн пені, 79 612,40грн інфляційних втрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання умов договору поставки №2435 від 25.10.2020 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою від 30.05.2023 суд відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 13.07.2023.

Ухвалою від 13.07.2023 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 08.08.2023.

В судовому засіданні 08.08.2023 суд прийняв до розгляду клопотання представника ТОВ "Баядера Логістик" про виправлення описки в позовній заяві (вих. №31-7/23 від 31.07.2023), закрив підготовче провадження та призначив справу №906/720/23 до судового розгляду по суті на 31.08.2023 о 14:15.

Представник позивача в засіданні суду позовні вимоги підтримала.

Відповідач в судове засіданні не з`явився.

Копія ухвали від 08.08.2023 направлялася ТОВ "ТНВ" (0031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 169) та відокремленому підрозділу Філії №4 ТОВ "ТНВ" (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, офіс 201) рекомендованою кореспонденцією.

За інформацією з офіційного сайту "Укрпошта" - http:// services. ukrposhta. com/ barcodesiaglе/ - щодо відстеження пересилання поштових відправлень, відправлення за номерами (штрихкодовий ідентифікатор) 162 (ТОВ "ТНВ"), 138 (Філія №4 ТОВ "ТНВ"), не вручені під час доставки: інші причини (а.с. 153-155).

Враховуючи вказані обставини, суд здійснив електронний запит до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за пошуковими параметрами - ідентифікаційний код підприємства 43657669, зареєстровано юридичну особу ТОВ "ТНВ", місцезнаходження якої: 10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 169. Відокремленими підрозділами юридичної особи є, зокрема, Філія №4 ТОВ "ТНВ" - 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, офіс 201 (а.с. 156-160).

У ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" зазначено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Згідно з п.10 ч.2 ст.9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", до реєстру вносяться відомості про місцезнаходження юридичної особи.

Як визначено ч.1 ст.10 Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Варто зазначити, що кореспонденція суду, яка направлялася ТОВ "ТНВ" та Філії №4 ТОВ "ТНВ" за адресою, вказаною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, поверталася з відміткою відділення поштового зв`язку: "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 98-100, 126-128, 130-131,150-152).

Пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України передбачено, що днем вручення судового рішення вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення (в тому числі ухвали суду) чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Станом на 31.08.2023 відомостей про зміну місцезнаходження ТОВ "ТНВ" та Філії №4 ТОВ "ТНВ" у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань немає.

Отже, суд вчинив всі необхідні дії для належного повідомлення відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" в особі відокремленого підрозділу Філії №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" про розгляд справи.

Справа розглядається за наявними в ній матеріалами, відповідно до ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст.178 ГПК України.

Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.

25.10.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (постачальник/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТНВ" в особі директора Філії №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" Купича Андрія Олексійовича (дистиб`ютор /покупець/ відповідач) укладено договір №2435 (а.с. 9 -13), за умовами якого постачальник зобов`язується поставляти дистриб`ютору продукцію, а дистриб`ютор зобов`язується приймати цю продукцію та своєчасно здійснювати її оплату в порядку за на умовах, визначених цим договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.2. договору, постачальник поставляє дистриб`ютору продукцію на умовах її реалізації.

У п. 1.3. договору зазначено, що асортимент та ціни на продукцію погоджені сторонами і зазначені в додатках до цього договору, що є невід`ємними частинами цього договору.

Оплата за поставлену продукцію згідно умов цього договору здійснюється дистриб`ютором шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Моментом оплати вважається момент зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника. Ціна однієї партії продукції являє собою ціну продукції, що зазначена у видатковій накладній, за якою ця партія поставляється. Загальна сума договору складається із сум ціни всіх видаткових накладних, складених відповідно до договору (п. 2.2., 2.3. договору).

За п 2.4. договору розрахунки за товар здійснюються дистриб`ютором протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня отримання товару шляхом перерахування грошових коштів на рахунок постачальника або по іншому узгодженими сторонами порядку та формі, що не суперечить чинному законодавству, або за домовленістю сторін шляхом попередньої оплати.

Сторони у п. 4.1. договору домовилися, що умови поставки: DDP, згідно Офіційних Правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс) в редакції 2010 року, місце поставки: м. Миколаїв, вул. Кагатна, буд.1 (скл. прим. №11-3, №15), якщо сторони не домовилися про інше. Місце поставки повинно бути місцем торгівлі або складом дистриб`ютора, зазначеним як такий у відповідних дозвільних документах (ліцензія на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, довідка про внесення місця зберігання оптових партій алкогольних напоїв до Державного реєстру, довідка про внесення місця зберігання алкогольних напоїв, відокремленого від місця торгівлі), копії яких надаються дистриб`ютором постачальнику.

На виконання умов договору ТОВ "Баядера Логістик" поставило Філії №4 ТОВ "ТНВ" товар на суму 1 193 602,62грн, що підтверджується видатковими накладними (а.с.14-42).

Згідно з накладними від 16.08.2022, від 21.09.2022, Філія №4 ТОВ "ТНВ" здійснила повернення товару на суму 70 326,36грн (а.с.43-60).

Внаслідок невиконання Філією №4 ТОВ "ТНВ" свого обов`язку щодо оплати вартості товару, станом на момент звернення з позовом до суду у відповідача наявна заборгованість у сумі 1 123 276,26грн (1 193 602,62 - 70 326,36), яку ТОВ "Баядера Логістик" просить стягнути в позовній заяві, а також нарахування, здійснені відповідно до ст. 549, 625 ЦК України.

Норми права, які застосував суд, оцінка доказів та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст. 509 ЦК України, ст. 173 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Частиною 1 статті 193 ГК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Такі ж положення містить ст. 526 ЦК України.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання (ч. 2 ст. 193 ГК України).

Згідно з матеріалами справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору поставки №2435 від 25.10.2020.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Умовами договору визначено, що розрахунки за товар здійснюються дистриб`ютором протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дня отримання товару шляхом перерахування грошових коштів рахунок постачальника.

Згідно з ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 95 ЦК України, філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Представництвом є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює представництво і захист інтересів юридичної особи. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення. Керівники філій та представництв призначаються юридичною особою і діють на підставі виданої нею довіреності. Відомості про філії та представництва юридичної особи включаються до єдиного державного реєстру.

За інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відокремленими підрозділами юридичної ТОВ "ТНВ" (ідентифікаційний код 43657669) є Філія №4 ТОВ "ТНВ" - 54001, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, офіс 201 (ідентифікаційний код ВП 43731134).

Серед оригіналів документів, які надіслало ТОВ "Баядера Логістик", наявна копія протоколу №3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" від 12.10.2020, на яких вирішено надати повноваження директору Філії №4 товариства Купичу Андрію Олексійовичу на укладення та підписання від імені товариства, зокрема, договору поставки з Товариством з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" () з правом самостійно та на власний розсуд: а) визначати усі умови таких договорів: ціну, порядок розрахунків та строк їх дії; б) визначати умови та підписувати усі додатки до них; в) уклади та підписувати усі додаткові угоди до таких договорів у майбутньому, у тому числі про продовження строку їх дії (а.с. 102).

Отже, договір поставки №2435 від 25.10.2020 підписаний уповноваженими особами.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не виконав передбаченого договором зобов`язання щодо сплати вартості отриманої продукції в повному обсязі та у встановлений строк.

З врахуванням наведеного, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" в особі відокремленого підрозділу Філії №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" 1 123 276,26грн основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні з позовом ТОВ "Баядера Логістик" також заявило до стягнення 355 447,69 грн штрафної санкції (пені), яка нарахована у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на суму 1 123 276,26грн за період з 21.09.2022 до 09.05.2023, а також інфляційні витрати у розмірі 79 612,40грн за період жовтень 2022 року - березень 2023 року, відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України (а.с.7-8).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України унормовано, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Абзацом 2 частини 1 статті 193 ГК України встановлено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено в ч. 7 ст. 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як передбачено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно приписів ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 4, 6 ст. 231 ГК України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано (ч. 6 ст. 232 ГК України).

Отже, законодавець передбачив право сторін визначати у договорі розмір санкцій і строки їх нарахування за прострочення виконання зобов`язання. У разі відсутності таких умов у договорі нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України.

Згідно з ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі сплином якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Статтею 252 ЦК України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

У п. 11.2. договору поставки зазначено, що у випадку несвоєчасної оплати продукції за цим договором дистриб`ютор зобов`язаний сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день затримки оплати від суми простроченої оплати.

У письмових пояснення щодо періоду нарахування пені (а.с.103-105) представник ТОВ "Баядера Логістик" зазначила, що у п. 11.2. договору наявні домовленості сторін про нарахування пені за кожен день затримки оплати від суми простроченої оплати, тобто сторони узгодили, що штрафні санкції за цим договором нараховуються протягом усього періоду порушення за кожен день такої затримки. А тому відповідно до вказаного пункту позивач має право розраховувати штрафні санкції за кожен день затримки оплати від суми простроченої оплати, а відповідач зобов`язаний сплатити борг з урахуванням вимог договору.

У постанові Верховного Суду від 15.11.2019 у справі №904/1148/19 досліджувалося питання вжите в умові договору формулювання у вигляді: "Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язань" у співвідношенні зі строком нарахування штрафних санкцій, наведеному в ч. 6 ст. 232 ГК України. Так, Суд зробив висновок, що умови укладених між сторонами договорів у справах (пункт 24 цієї постанови) містили або певний термін, шляхом вказівки на подію (день сплати заборгованості, день фактичної оплати, фактичний момент оплати - справи №912/1433/16, №910/6379/14, №910/2031/16) або інший строк (не обмежується 6-місячним строком - справа №904/6455/17). У справі, що переглядається, пункт договору поставки про нарахування штрафних санкцій, не містить ні іншого строку, відмінного від встановленого частиною 6 статті 232 ГК України, наприклад, який є меншим або більшим шести місяців, ні вказівки на подію, що має неминуче настати. Водночас Суд зазначив, що ближчими за змістом до даних правовідносин є висновки у ряді інших постанов Верховного Суду, зокрема, у постанові від 07.06.2019 у справі №910/23911/16, у постанові від 13.09.2019 у справі №902/669/18, від 12.06.2018 у справі №910/4164/17, від 22.11.2018 у справі №903/962/17, у яких висловлено позицію про те, що "умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов`язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції".

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30.03.2020 доповнено Розділ IX Прикінцеві положення Господарського кодексу України п. 7 такого змісту: "Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені ст. 232, 269, 322, 324 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину".

Всесвітня організація охорони здоров`я (ВООЗ) 11.03.2020 оголосила пандемію коронавірусу. Постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 на усій території України установлено карантин з 12.03.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Станом на 09.05.2023 (кінцева дата нарахування пені) на усій території України продовжував діяти карантин, пов`язаний із запобіганням поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Отже, нарахування пені за порушення відповідачем зобов`язань зі сплати за період з 21.09.2022 до 09.05.2023 є правомірним.

Суд перевірив нарахування пені на суму 1 123 276,26грн у розмірі подвійної ставки НБУ за 231 день (21.09.2022 - 09.05.2023), яка становить 355 447,69грн, вказана вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

За розрахунком позивача (а.с. 7), інфляційні витрати розраховані за період жовтень 2022 року - березень 2023 року на суму 1 123 276,26грн у розмірі 79612,40грн.

Дослідивши поданий розрахунок вказаних нарахувань, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині стягнення з відповідача 79 612,40грн інфляційних.

Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 73 ГПК України).

Отже, позовні вимоги про стягнення 1 123 276,26грн заборгованості, 355 447,69грн пені, 79 12,40грн інфляційних втрат є обґрунтованими та заявленими відповідно до вимог чинного законодавства.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судовий збір у розмірі 23 375,05грн (1 558 336,35грн (сума задоволених позовних вимог) х 1,5%) покладається на ТОВ "ТНВ" в особі Філії №4 ТОВ "ТНВ".

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" (10031, м. Житомир, вул. Покровська, буд. 169, ідентифікаційний код 43657669) в особі відокремленого підрозділу Філії №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" (54001, м. Миколаїв, вул. Садова, буд. 1, офіс 201, ідентифікаційний код ВП 43731134)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Баядера Логістик" (02088, м. Київ, вул. Харченка Євгенія, буд. 42, ідентифікаційний код 35871504)

- 1 123 276,26грн заборгованості;

- 355 447,69грн пені;

- 79 612,40грн інфляційних втрат;

- 23 375,05грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.09.23

Суддя Шніт А.В.

Віддрукувати:

1 - позивачу (рек.) та представнику на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1

2 - ТОВ "ТНВ" (рек.) та на електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_2

3 - Відокремленому підрозділу Філія №4 Товариства з обмеженою відповідальністю "ТНВ" (рек.)