ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" вересня 2023 р. м. Одеса Справа № 916/2530/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Смелянець Г.Є.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін

справу №916/2530/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР" (67667, Одеська обл., Одеський р-н, селище міського типу Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, будинок 22 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1)

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІР ГРУП" (65049, м. Одеса, Адміральський Проспект, будинок 7, квартира 6, ; електронна пошта: )

про стягнення 182 643 грн.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР" звернулося до Господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІР ГРУП" 182 643, 22 грн., з яких: 135 351,22 грн. заборгованість за договором та інфляційне збільшення суми заборгованості станом на 05.06.2023 року - 41 549,97 грн., 3 % річних станом на 05.06.2023 року - 5 742,03 грн., а також судових витрат, які складаються із судового збору у розмірі 2 739, 47 грн., та витрат на професійну правничу допомогу, орієнтовний розмір яких становить 2000 грн./год.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки №949 від 12.01.2021 щодо оплати поставленого позивачем товару.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

19.06.2023 Господарським судом Одеської області постановлено ухвалу, якою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР" прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження. В ухвалі суду сторонам встановлено строки на подання до суду заяв по суті справи, а також роз`яснено про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.

Ухвалу суду від 19.06.2023, яку надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позові та у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, повернуто до суду органами поштового зв`язку із зазначенням причин повернення «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до п.п.4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Господарський суд також враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.03.2021 у справі № 910/1487/20, згідно з якою направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, яким в даному випадку є суд (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідач відзив на позов у встановлений в ухвалі суду від 19.06.2023 строк до суду не надав.

Клопотання про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України, від сторін до суду також не надходило.

Згідно ст.248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Отже, враховуючи, вжиття господарським судом всіх залежних від нього заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд даної справи, та забезпечення реалізації відповідачем своїх прав на судовий захист, в тому числі шляхом надання відповідних заяв по суті справи, а також враховуючи строки розгляду даної справи, господарський суд визнав за можливе вирішити справу за наявними матеріалами справи відповідно до ч. 9 ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено:

12.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР" (Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІКІР ГРУП" укладено договір поставки №1949, згідно з яким Постачальник на підставі замовлень Покупця, передає останньому товар, а Покупець приймає та оплачує товар відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 2.2. договору умови поставки: DDP склад Покупця.

Згідно з умовами п. 5.6. договору Сторони погодили, що дата отримання Товару (дата поставки Товару) є дата, яка вказана Сторонами на видатковій та товарно транспортній накладній на відповідну партію Товару, Факт отримання Покупцем Товару підтверджується підписанням Покупцем видаткової та товарно-транспортної накладної. В якості підтвердження повноважень на отримання Товару після підписання цього Договору Покупець надає Постачальнику генеральну довіреність на отримання Товару за цим Договором.

Відповідно до п. 8.1. договору ціна товару погоджена Сторонами та вказується у видаткових накладних на поставку товару, що є невід`ємною частиною цього Договору.

У п. 8.5. договору сторони погодили, що оплата за поставлену партію товару, за цим Договором, здійснюється протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів починаючи з дати, вказаної у видатковій накладній.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2. договору сторона, яка порушила зобов`язання, визначене цим Договором, зобов`язана відшкодувати завдані цим збитки стороні, чиї права або законні інтереси було порушено. Склад та розмір відшкодування збитків визначається Сторонами за правилами, встановленими діючим законодавством У країни.

Згідно з п. 13.1. договору Договір набирає чинності з моменту підписання Сторонами та скріплення печатками, при наявності, і діє до 31.12.2021 р., а в частині оплати або повернення, згідно п. 10.3 цього Договору - до повного виконання Сторонами прийнятих зобов`язань. Якщо ні одна зі Сторін до закінчення строку дії Договору не звістить письмово іншу сторону про припинення Договір, строк його дії буде автоматично подовжуватись на кожний наступний календарним рік.

Як встановлено судом, на виконання умов договору за період з 10.12.2021 по 23.12.2021 позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 135 351, 22 грн., про що свідчать підписані між сторонами та скріплені печатками товариств видаткові накладні, а саме: №ЭК-32532 від 10.12.2021, №№ЭК-32627 від 13.12.2021, №ЭК-33653 від 22.12.2021, №ЭК-33654 від 22.12.2021, №ЭК-33955 від 23.12.2021, №ЭК-33727 від 23.12.2021.

10.02.2022 позивач направив відповідачу претензію про оплату заборгованості в сумі 135 351,22 грн., про що свідчать наявні у справі опис вкладення та накладна Укрпошти №080.

В подальшому позивач завернувся до суду з даним позовом, в якому. Окрім стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 135351.22 грн., просить суд стягнути з відповідача інфляційне збільшення суми заборгованості у розмірі 41 549,97 грн. та 3 % річних у сумі 5 742,03 грн.

Висновки суду.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вище встановлено господарським судом, між сторонами у справі укладений договір поставки №1949 від 21.01.2021, згідно з яким позивач зобов`язався передати у власність відповідача товар, а відповідач зобов`язався прийняти та оплатити товар протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів починаючи з дати, вказаної у видатковій накладній.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 762 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За умовами ст. 663 ЦК України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: 1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; 2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар.

Згідно вимог ч. 7 ст. 193 ГК України законодавцем в імперативному порядку закріплено, що не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 525 Цивільного Кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вище встановлено господарським судом, обставини поставки товару позивачем відповідачу на загальну суму 135 351, 22 грн. підтверджуються матеріалами справи, а саме підписаними видатковими накладними №ЭК-32532 від 10.12.2021, №№ЭК-32627 від 13.12.2021, №ЭК-33653 від 22.12.2021, №ЭК-33654 від 22.12.2021, №ЭК-33955 від 23.12.2021, №ЭК-33727 від 23.12.2021, та не спростовані відповідачем під час розгляду даної справи у суді.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Перевіривши розрахунок 3% річних, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір 3 % річних становить 5 742, 03 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, який здійснений позивачем, та згідно з яким розмір інфляційних втрат становить 41549,97 грн., господарським судом встановлено відповідність цього розрахунку обставинам справи щодо прострочення відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У ст.76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість і правомірність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР", а отже, і їх задоволення.

На підставі ст.129 ГПК України на відповідача покладаються судові витрати позивача по сплаті судового збору.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу, то позивачем у позовній заяві зазначено, що докази понесення витрат на правову допомогу будуть надані протягом п`яти днів з моменту винесення рішення.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР" до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІР ГРУП" про стягнення 182 643 грн. задовольнити.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКІР ГРУП" (65049, м. Одеса, Адміральський Проспект, будинок 7, квартира 6, ; електронна пошта: ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕСКАРО КОЛОР" (67667, Одеська обл., Одеський р-н, селище міського типу Хлібодарське, вул. Маяцька дорога, будинок 22 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_1) 182 643 (сто вісімдесят дві тисячі шістсот сорок три) грн. 22 коп., з яких: 135 351,22 грн. - заборгованість за договором, 41 549,97 грн. - інфляційне збільшення суми заборгованості станом на 05.06.2023, 5742.03 грн. - 3 % річних станом на 05.06.2023, а також судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 739 (дві тисячі сімсот тридцять дев`ять) грн. 47 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Повне рішення складено 06 вересня 2023 р.

Суддя Г.Є. Смелянець