ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05 вересня 2023 року Справа № 903/551/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Слободян О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Лівандовського Т.Г.,

представників позивача: адвоката Манченко О.В.,

представника відповідача: адвоката Косендюка Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова група Зернарі"

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю імені Лесі Українки

про стягнення 1324216грн 44коп

встановив: позивач - ТОВ "Торгова група Зернарі" звернувся до суду з позовом до СГ ТОВ імені Лесі Українки (відповідача), в якому просить стягнути з відповідача 1324216грн 44коп, у тому числі 686916грн 44коп пені та 637300грн збитків.

Також позивач зазначив, що попередній розрахунок суми судових витрат складається із судового збору у розмірі 19863,25 грн та витрат на професійну правничу допомогу на суму 70000 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання у повному обсязі відповідачем своїх зобов`язань щодо поставки товару у строк до 15.01.2023 згідно договору поставки №26/12/2 від 26.12.2022, у зв`язку з чим відповідачу нараховано 686916,44грн пені за період з 16.01.2023 по 26.04.2023 та 635000грн збитків.

Ухвалою суду від 09.06.2023р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

27.06.2023р. представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву (вх.№01-75/3786/23), в якому заперечив проти позову та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. При цьому зазначив, що сторонами не погоджувалися умови щодо можливості електронного листування між сторонами під час виконання договору. Між позивачем і відповідачем не було договірної домовленості про ведення ділової переписки та відправлення договорів, додаткових угод, заявок, актів приймання-передачі тощо на конкретні електронні адреси, у договорі відсутня офіційна електронна адреса сторін. Крім того, надана позивачем переписка не відповідає вимогам Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Тому, надане позивачем листування між сторонами за допомогою електронної пошти не є належними та допустимими доказами. Посилання позивача на те, що його транспорт весь час до 15.01.2023 року простоював та не був завантажений з вини відповідача є необґрунтованими та безпідставними. Матеріали справи не містять відповідних актів складених водіями позивача, які б засвідчували факт відмови відповідача від завантаження товару. Доказів звернення позивача до відповідача про складання акту про обставини відмови вантажовідправника від завантаження автомобіля матеріали справи не містять. Також відсутні будь-які докази, які б підтверджували той факт, що вищевказані автомобілі позивача дійсно прибували в пункт завантаження. Таким чином, позивачем не було доведено відмову відповідача завантажити товар у погодженій кількості, в той час коли позивачем суду надано докази на підтвердження готовності виконати свої зобов`язання за договором поставки в частині завантаження узгодженої кількості товару. Вимога позивача про стягнення пені та збитків також є безпідставною.

Крім цього представник відповідача зазначив, що решта доказів буде подано стороною відповідача в підготовчому судовому засіданні.

01.08.2023р. на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення додатків (матеріалів) до справи. В поданому клопотанні представник відповідача просить суд: визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання нотаріально посвідчених заяв свідків та поновити його; визнати поважними причини пропуску процесуального строку на подання відповіді на адвокатський запит від 26.06.2023 та поновити його; приєднати до матеріалів справи в якості письмових доказів копію нотаріально посвідчених заяв свідків та відповіді на адвокатський запит від 26.06.2023. Предстанвик відповідача зазначив, що дані докази були відсутні у відповідача на момент подання відзиву, так як заяви свідків датовані 18.07.2023, а відповідь на запит - 26.06.2023.

Ухвалою суду від 01.08.2023р. закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті 08.08.2023р.

Ухвалою суду від 08.08.2023 відкладено розгляд справи на 05.09.2023.

05.09.2023 у судовому засіданні, розглянувши подане клопотання представника відповідача про долучення додатків (матеріалів) до справи та заслухавши пояснення представника позивача, судом задоволено клопотання представника відповідача.

Відповідно до ст.119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Судом визнано поважними причини пропуску процесуального строку на подання суду відповіді на адвокатський запит від 26.06.2023 та нотаріально посвідчених заяв свідків від 18.07.2023 та долучено дані докази до матеріалів справи.

Також, у судовому засіданні представник позивача заявив усне клопотання про виклик свідків.

Суд, враховуючи строки розгляду справи по суті та обізнаність позивача про подані відповідачем нотаріально посвідчені заяви свідків, відмовив в усному клопотанні представника позивача про виклик свідків з огляду на його необгрунтованість.

У судовому засіданні 05.09.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити у позові.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

26 грудня 2022р. між ТОВ «Торгова група Зернарі» (Покупець) та СГ ТОВ «Імені Лесі Українки» (Постачальник) укладено Договір поставки №26/12/2.

Згідно п.1.1 Договору Постачальник зобов`язується поставити (передати) у власність Покупця сільськогосподарську продукцію (надалі іменується «Товар»), вказаний в Специфікаціях, що є невід`ємними додатками до цього договору, а Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та своєчасно здійснити його оплату.

Поставка товару здійснюється на умовах відповідно до вимог Міжнародних правил щодо тлумачення термінів "Інкотермс" (в редакції 2010р), обумовлених сторонами в специфікаціях до даного договору (п.2.1 Договору).

Одночасно з товаром Постачальник передає наступні документи: видаткова накладна; рахунок-фактура; товарно-транспортна накладна (п.2.3).

Згідно розділу 3 Договору "Строки та порядок поставки" встановлено, що поставка Товару здійснюється партіями. Під партією слід розуміти ту кількість Товару, яка зазначена у Специфікаціях. Поставка партії Товару здійснюється в строки, обумовлені в специфікаціях до даного договору. Право власності на Товар від Постачальника до Покупця переходить за цим договором з моменту оплати повної вартості Товару. Перевезення Товару здійснюється автомобільним транспортом Покупця. Датою поставки Товару є дата, що вказана у видатковій накладній. Сторони цього Договору визнають, що особи які підписують від їх імені видаткові, товарно-транспортні накладні, та інші документи, що підтверджують виконання взаємних обов`язків по цьому Договору та відображають рух Товару, є особами належним чино,м уповноваженими на підписання зазначених документів, та виконання у зв`язку з цим відповідних дій, як то приймання або відпуск Товару, передачу Товару перевізнику на зберігання, тощо.

Відповідно до п.5.4, 5.5 Договору умови та порядок проведення розрахунків за кожну партію Товару визначаються в Специфікації до даного Договору, які є його невід`ємною частиною. Датою оплати за Товар буде вважатися день зарахування грошових коштів на рахунку Постачальника.

Відповідно до п.7.1 - 7.3 Договору за невиконання, неналежне виконання зобов`язань за цим Договором, Сторони погодили, що несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України та цим Договором. У випадку порушення строків оплати Товару з боку Покупця, Постачальник має право в односторонньому порядку відмовитися від подальшого виконання зобов`язань, визначених у даному Договорі, та вимагати повернення товару частково або в повному обсязі. У випадку прострочення строків поставки за даним договором, Постачальник сплачує Покупцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення.

Пунктами 9.1, 9.2 Договору встановлено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до 12.08.2023. У випадку, якщо за тридцять календарних днів до закінчення терміну дії Договору, жодна із сторін письмово не заявить про свій намір його розірвати, Договір автоматично пролонгується на кожен наступний календарний рік на тих же умовах. Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою Сторін та вчиняється в письмовій формі з обов`язковим підписанням обома Сторонами відповідної додаткової угоди.

Договір підписаний сторонами та завірений їх печатками.

Відповідно до Специфікації №1 від 26.12.2022р. до Договору поставки №26/12/2 від 26.12.2022р. постачальник - СГ ТОВ «Імені Лесі Українки» взяв на себе зобов`язання: здійснити поставку партії товару Покупцеві: 300 тон ріпака загальною вартістю 5100000грн. включно з ПДВ. Відповідно до п. 5, 6 специфікації строк поставки товару - до 15 січня 2023р, оплата Товару здійснюється по факту завантаження автотранспорту Покупця в обсязі 86 відсотків вартості завантаженого товару, але до моменту розвантаження Товару із транспорту Постачальника та 14 відсотків - протягом двох днів після реєстрації податкової накладної податку на додану вартість та надання оригінальних документів Покупцю.

Позивач зазначає, що частину товару за договором поставки №26/12/2 від 26.12.2022р. було належним чином поставлено та оплачено на умовах договору. Відповідно до умов Специфікації №1 від 26.12.2022р. Позивач електронною поштою надіслав відповідачу лист на завантаження №27/12/2022 від 27.12.2022р. з проханням завантажити ріпак у пункті завантаження (м.Ковель, вул.Луцька,15).

Відповідно до видаткових накладних № РН-000280, РН-000281, РН-000282 від 28.12.2022р. ТОВ «Торгова група Зернарі» отримано ріпак урожаю 2022р. в загальній кількості 73 т. Вказаний товар позивачем оплачено повністю згідно з умовами п. 6 Спеціфікації № 1 до Договору поставки №26/12/2 від 26 грудня 2022 року, а саме по факту завантаження автотранспорту покупця в обсязі 86 відсотків вартості завантаженого товару, але до моменту розвантаження Товару із транспорту Постачальника та решта 14% мало бути оплачено протягом двох днів після реєстрації податкової накладної податку на додану вартість та надання оригінальних документів покупцю.

Позивач вказує, що незважаючи на те, що відповідач не надав оригіналів документів, визначених п. 2.3. Договору поставки, а саме рахунків-фактур; товарно-транспортних накладних, покупець повністю оплатив придбаний товар, що підтверджується платіжними інструкціями №732 від 28.12.2022, №645 від 06.03.2023р.

Згідно з митними деклараціями, придбаний ТОВ «Торгова група Зернарі» в загальній кількості 73 т. був реалізований та завантажений на транспортні засоби UAB "Agrologistika LT".

Позивач ствержує, що 03.01.2023р. електронною поштою він надіслав відповідачу черговий лист на завантаження вих.№04/01/2023 з проханням завантажити ріпак для ТОВ «ТГ Зернарі» 04.01.2023р. за адресою: м.Ковель, вул.Луцька, 15 згідно договору поставки та специфікації №1 від 26.12.2022р. на чотири авто (UAB "Agrologistika LT"): НОМЕР_1 /НОМЕР_5, водій ОСОБА_1 ; НОМЕР_6/ НОМЕР_2 , водій ОСОБА_2 ; НОМЕР_7/НОМЕР_8, водій ОСОБА_3 ; НОМЕР_3/НОМЕР_4, водій ОСОБА_4 . Проте, 04.01.2023р. відповідач не надав доступ для здійснення поставки (завантаження товару) вказаним водіям, які прибули та очікували завантаження за адресою м.Ковель вул.Луцька,15.

Оскільки про причини ненадання товару відповідач не повідомив, позивач очікував виконання договору та 09.01.2023р. змушений був повторно надіслати відповідачу електронною поштою лист (вих.№09/01/2023) на завантаження товару 10.01.2023р. на зазначені чотири авто, які очікували завантаження.

Також позивач доводить, що оскільки строк поставки за специфікацією №1 спливав 15 січня 2023р. і весь транспорт для завантаження товару вже був в дорозі до м.Ковель, 10.01.2023р. позивач засобами електронного зв`язку надіслав відповідачу повідомлення-заяву про те, що на виконання Договору №26/12/2 від 26.12.2022р. та специфікації №1 від 26.12.2022р. в терміни, передбачені специфікацією буде поставлено автомобілі на завантаження всієї партії товару згідно договору; листи на завантаження будуть надані згідно партій завантаження.

Також позивач зазначає, що 10.01.2023р. ТОВ "Торгова група Зернарі" електронною поштою надіслало відповідачу два листи вих.№ 10/01/2023 та вих.№11/01/2023 на завантаження товару 11.01.2023р. та 13.01.2023р. на чергові вісім авто.

Після цього, 10.01.2023р. відповідач надіслав позивачу повідомлення вих.№7, у якому вказано про неможливість виконання договору поставки №26/12/2 від 26.12.2022р. з незалежних від відповідача причин, оскільки ріпак знаходився на збереженні у ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів»; внаслідок тяжких погодних умов (велика кількість опадів у вигляді дощу, снігу) та регулярних відключень електроенергії не вдалось зберегти ріпак належної якості, тобто його якість на даний момент не відповідає вимогам ДСТУ; на даний момент приймаються всі можливі зусилля для того, щоб вийти з цієї ситуації.

В той же день, 10.01.2023р. електронною поштою позивач надіслав відповідь на вищевказане повідомлення, у якому повідомив про готовність сприяти вирішенню сторонами усіх проблем для виконання договору та зазначив, що автомобілі на весь об`єм товару, який був законтрактований, поставлено на завантаження згідно термінам специфікації N91 від 26.12.2022р., простій кожного автомобіля буде коштувати 250 євро; за неналежне зберігання товару несе відповідальність безпосередньо продавець по договору. Зазначено прохання надати контактні дані особи, яка може надати доступ для відбору зразка якості зерна для вирішення питання щодо якості товару. Також було вказано, що в разі отримання показників ріпаку, який відповідає нормам ДСТУ, позивач готовий переглянути умови оплати, вказані в специфікації №1 від 26.12.2022р та викупити одним платежем. Щодо нерегулярного постачання електроенергії, повідомлено про готовність автомобілів стояти на завантаження згідно графіку подачі електроенергії на підприємстві. Крім того, у вказаній відповіді позивач заявив про можливість розгляду продовження термінів відвантаження товару та просить розглянути запропоновані варіанти вирішення ситуації.

Позивач також вказує, що у зв`язку з відсутністю реагування на вказані пропозиції позивача, 12.01.2023 позивач надіслав заяву-повідомлення про те, що СГТОВ «Імені Лесі Українки» не надано відповіді на лист від 10.01.2023р. щодо усунення форс-мажорних обставин: також не отримано відповідь щодо перевірки показників якості зерна ріпака: не надано відповідь щодо продовження чи корегування терміну відвантаження зерна, чи будь-яких інших варіантів виконання договору зі сторони відповідача. У цьому ж листі позивач просив повідомити чи усунені форс-мажорні обставини чи наміри щодо виконання договору поставки. Крім того, повторно повідомлено, що 12 автомобілів зупинені та очікують завантаження товару.

13.01.2023р., тобто за два дні до закінчення передбачених специфікацією строків поставки товару, відповідач надіслав позивачу повідомлення, у якому зазначив, що згідно специфікації № 1 від 26.12.2023р. відвантаження має бути здійснено до 15.01.2023р. Станом на 18:00 робочого дня 13.01.2023р. автомобілі від позивача на завантаження не прибули. ТзДВ «Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів» не буде працювати 14.01.2023р. та 15.01.2023р., тому не буде можливості здійснити відвантаження продукції . Вважає, що з 16.01.2023р. специфікація №1 від 26.12.2022р. до договору поставки №26/12/2 від 26.12.2022р. втрачає свою чинність.

31.01.2023р. та повторно 20.02.2023р. позивач надсилав відповідачу претензії, у яких зазначалося прохання розглянути претензію протягом 10 календарних днів, повідомити про дату виконання зобов`язання за договором поставки та специфікацією №1 від 26.12.2022р., а також сплатити позивачу неустойку та збитки. Факт надіслання претензій відповідачу підтверджується описом вкладення та накладною Укрпошти.

13.03.2023р. Відповідач надіслав повідомлення про відмову від виконання зобов`язань, визначених договором поставки №26/12/2 від 26.12.2022р.

Позивач вказує, що у зв`язку з невиконання відповідачем договору, ТОВ "Торгова група Зернарі" змушене було придбати подібний товар (ріпак) у іншого постачальника - ТОВ «Агротрейд групп», проте за вищою ціною.

Таким чином, позивач доводить, що відповідач в повному обсязі не виконав умови договору поставки, не завантажив обумовлений товар (ріпак) на надані позивачем автомобілі. Починаючи з 16 січня 2023 року і станом на сьогоднішній день має місце прострочення виконання договірного зобов`язання з поставки товару в кількості 227 тон на суму 3 857 300,05 грн., у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу 686916,44грн пені за період з 16.01.2023 по 26.04.2023 та поніс збитки на суму 635000грн, пов`язані з простоєм транспорту та відсутністю товару.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.ч. 1, 7 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частинами першою та другою статті 712 ЦК України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 664 ЦК України передбачено, що обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це.

Згідно ч. 4 ст. 690 ЦК України якщо покупець без достатніх підстав зволікає з прийняттям товару або відмовився його прийняти, продавець має право вимагати від нього прийняти та оплатити товар або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1, 2, 4 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу.

За ст. 538 ЦК України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.

При зустрічному виконанні зобов`язання сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту.

Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов`язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону.

У разі невиконання однією із сторін у зобов`язанні свого обов`язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов`язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов`язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.

Умовами договору поставки та специфікації сторони погодили, що перевезення Товару здійснюється автомобільним транспортом Покупця (п.3.4 Договору).

Згідно з частиною другою статті 908 ЦК України загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Права, обов`язки і відповідальність власників автомобільного транспорту - перевізників та вантажовідправників і вантажоодержувачів - замовників визначають Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997.

Відповідно до п. 11 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Підпунктом 15.1 п. 15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні встановлено, що у разі зіпсуття або пошкодження вантажу, а також у разі розбіжностей між перевізником і вантажовідправником (вантажоодержувачем) обставини, які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актом, що може бути складений у паперовій або електронній формі, за формою, що наведена в додатку 4.

Перевізник, вантажовідправник і вантажоодержувач засвідчують в акті такі обставини: а) невідповідність між найменуванням, масою і кількістю місць вантажу в натурі і тими даними, які зазначені у товарно-транспортній накладній; б) порушення або відсутність пломб на кузові автомобіля або контейнері; в) простій автомобіля у пунктах вантаження і розвантаження понад встановлені норми часу; г) інші обставини (пошкодження упаковки, вантажу), які можуть служити підставою для матеріальної відповідальності сторін (підпункт 15.2 п. 15 Правил).

Як визначено в підпункті 15.3 п. 15 Правил записи в акті засвідчуються підписами вантажовідправника (вантажоодержувача) і водія. Односторонні записи в акті як вантажовідправника (вантажоодержувача), так і водія вважаються недійсними.

Згідно підпунктів 15.4 п. 15 Правил жодна із сторін не має права відмовитись від підписання акта. У разі незгоди зі змістом акта кожна із сторін має право викласти в ньому свою думку в рядку "Особливі відмітки" і засвідчити її підписом.

При відмові від складання акта або від внесення записів у товарно-транспортну накладну у випадках недостачі, псування або ушкодження вантажу акт складається за участю представника незацікавленої сторони (підпункт 15.5 п. 15 Правил).

Заперечуючи позов, відповідач зазначає, що поставка ріпаку врожаю 2022 року у відповідності до умов укладеного Договору та Специфікації здійснювалася відповідачем на транспорт позивача. Зокрема, від позивача на пункт завантаження товару, що визначений Специфікацією, 28.12.2022 року прибули автомобілі. По факту їх прибуття на них було завантажено ріпак в кількості 73,08 тон., що підтверджується видатковими накладними, підписаними сторонами. В подальшому від позивача автомобілів ні 04.01.2023 року, ні 10.01.2023 року, ні в інші дати на пункт завантаження не надходили. Згідно умов Специфікації саме позивач мав забезпечити подачу відповідного транспорту для можливості реалізації умов поставки.

Суд зазначає, що у випадку відмови відповідача від завантаження товару на автомобілі позивача, такі обставини мали бути оформлені актом у передбаченій Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні формі. Акт засвідчуються підписами вантажовідправника і водія. При відмові однієї із сторін від складання акта він складається за участю представника незацікавленої сторони. У акті викладаються обставини відмови вантажовідправника від завантаження автомобіля. Отже, водії позивача та представник відповідача мали скласти акт про обставини відмови СГ ТОВ імені Лесі Українки від завантаження автомобіля. У разі відмови представника СГ ТОВ імені Лесі Українки від складання та підписання такого акту, водій позивача мав скласти його самостійно та засвідчити викладені в акті обставини підписом представника незацікавленої сторони. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.06.2021 у справі № 915/1988/19.

Таким чином, позивачем не надано суду відповідних актів, складених водіями позивача, які б засвідчували факт відмови відповідача від завантаження товару. Докази звернення позивача до відповідача про складання акту про обставини відмови вантажовідправника від завантаження автомобіля також відсутні.

Водночас, позивачем взагалі не надано доказів прибуття автомобілів позивача до пункту завантаження відповідача (дорожніх листів, ТТН тощо).

Як вбачається з наданих відповідачем нотаріально посвідчених заяв свідків від 18.07.2023, а саме охоронників ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів" ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в період з 03.01.2023 по 15.01.2023 на територію товариства автомобілі від ТОВ "Торгова група Зернарі" не прибували, водіїв чи представників ТОВ "Торгова група Зернарі" в дні роботи не бачили. Зазначене також підтверджується відповіддю ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів" на адвокатський запит позивача від 26.06.2023.

Крім того, згідно листа ТОВ "Ковельська реалізаційна база хлібопродуктів" (вих.№21/06 від 21.06.2023) на території елеватора товариства у складах, що орендуються СГ ТОВ імені Лесі Українки з листопада 2022 року по 21.06.2023 знаходиться зерно ріпаку у кількості 300 тон, що належить СГ ТОВ імені Лесі Українки.

Поряд із цим, на підтвердження факту направлення відповідачу автомобілів на завантаження згідно договору, позивач посилається на надіслані листи ТОВ "Торгова група Зернарі" відповідачу засобами електронного зв`язку (на електронну пошту відповідача).

Згідно ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом (копіями електронних документів) в розумінні частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована «у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, що використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Згідно ч.1-3 ст. 11 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» Електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу. Якщо попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу не визначено порядок підтвердження факту одержання електронного документа, таке підтвердження може бути здійснено в будь-якому порядку автоматизованим чи іншим способом в електронній формі або у формі документа на папері. Зазначене підтвердження повинно містити дані про факт і час одержання електронного документа та про відправника цього підтвердження. У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Як вбачається з умов укладеного між сторонами договору та специфікацій, сторонами не передбачено умов щодо можливості електронного листування під час виконання договору. Сторони не погоджували електронні адреси та перелік осіб, уповноважених вести електронне листування щодо виконання договору поставки. У договорі відсутня офіційна електронна адреса сторін.

Воджночас, з наданих позивачем роздруківок електронних листів, адресованих СГ ТОВ імені Лесі Українки, не вбачається кому саме та що саме було надіслано електронною поштою. Крім того, документи не містять електронного підпису, який є обов`язковим реквізитом електронного документа та відсутні докази отримання адресатом таких листів. А отже, надане позивачем листування за допомогою електронної пошти не є належними та допустимими доказами.

Таким чином, позивачем не доведено факту невиконання відповідачем умов договору щодо поставки обумовленого товару позивачу, оскільки саме на позивача покладено обов`язок забезпечити подачу транспорту до відповідача для отримання товару, у зв`язку з чим нарахування позивачем пені за прострочення строків поставки та стягнення збитків за купівлю позивачем товару за вищою ціною у іншого постачальника є безпідставними та необгрунтованими.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про відмову в позові у повному обсязі.

Згідно із ч.ч. 2-4 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору та на професійну правничу допомогу покладаються на позивача у зв`язку з відмовою в позові.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 233, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

в и р і ш и в:

У позові відмовити повністю.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 11.09.2023.

Суддя О. Г. Слободян