ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/13760/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковський О.В. - головуючий, Жуков С. В., Огороднік К. М.,

за участю секретаря судового засідання Аліференко Т. В.

розглянув касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк"

на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023

та постанову Господарського суду міста Києва від 01.02.2023

у справі за заявою ОСОБА_1

про неплатоспроможність

Учасники справи:

АТ КБ "ПриватБанк": Куценко О. В. (адв.);

ОСОБА_1 : особисто, Меше О. П. (адв.);

Керуючий реалізацією майна Бурлаков В. В. : не з`явився;

ГУ ДПС у м. Києві: не з`явився;

КП "Київтеплоенерго": Кондзерський А. В. ;

1. Рух справи

1.1. Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2020 відкрито провадження у справі №910/13760/20 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник), введено процедуру реструктуризації боргів боржника та мораторій на задоволення вимог кредиторів.

1.2. Ухвалою попереднього засідання від 10.02.2021 (з урахуванням змін, внесених ухвалою від 29.06.2022) визнано кредиторами фізичної особи ОСОБА_1 :

- Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" з грошовими вимогами на суму 56047,83 грн (з них: 4204 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 51843,83 грн - вимоги другої черги задоволення);

- Головне управління ДПС у м. Києві з грошовими вимогами на суму 41686 грн (з них: 4204 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 37482 грн - вимоги другої черги задоволення);

- Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі - АТ КБ "ПриватБанк") з грошовими вимогами на суму 302421,63 грн (з них: 4204 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 158728,22 грн - вимоги другої черги задоволення, 139489,41 грн - вимоги третьої черги задоволення);

- Акціонерне товариство "Універсал Банк" з грошовими вимогами на суму 3030500,85 грн (з них: 4204 грн - витрати, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 3026296,85 грн - вимоги другої черги задоволення).

1.3. 18.02.2022 до суду надійшло клопотання керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бурлакова В. В. про визнання ОСОБА_1 банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника.

1.4. 28.06.2022 до суду надійшло клопотання АТ КБ "Приватбанк" про закриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 , обґрунтоване наступним:

- боржником не виконано вимог суду (ухвали від 26.10.2021, 24.11.2021) щодо встановлення обов`язку оформлення поданого суду плану реструктуризації відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ);

- на розгляд кредиторам надано план реструктуризації, що не відповідає вимогам статті 124 КУзПБ та унеможливлює розгляд такого плану;

- боржник переслідує намір спонукати кредиторів відхилити запропонований план реструктуризації та створити формальні підстави для переходу в процедуру погашення боргів, де отримати можливість повного списання своєї заборгованості, а також намагається імітувати виконання ним завдань і цілей процедури реструктуризації боргів, при цьому маючи єдину ціль - списати борги "руками суду" та прихований намір уникнути процедури неплатоспроможності відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ;

- боржником подано недостовірні декларації про майновий стан; боржник не є відкритим у процедурі та здійснює приховування реальних джерел свого існування.

2. Стислий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Постановою Господарського суду міста Києва від 01.02.2023, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023:

- відмовлено АТ КБ "Приватбанк" у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі;

- припинено процедуру реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та повноваження керуючого реструктуризацією боргів боржника арбітражного керуючого Бурлакова В. В.;

- визнано банкрутом фізичну особу ОСОБА_1 та введено процедуру погашення боргів;

- призначено керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Бурлакова В. В. та вирішено інші процедурні питання.

2.2. Судові рішення мотивовані наступним:

- відсутня жодна з перелічених АТ КБ "Приватбанк" підстав для закриття провадження у справі;

- боржником подавалися місцевому господарському суду проекти плану реструктуризації боргів;

- поведінка боржника свідчить про його активну участь у справі про неплатоспроможність (боржник особисто та його представник брали участь у всіх судових засіданнях, що підтверджується протоколами судових засідань; боржник приймав участь у зборах кредиторів особисто або через свого представника, при цьому подаючи на розгляд кредиторам плани реструктуризації боргів; боржником вчасно подавались письмові пояснення та/або долучалися відповідні докази та документи на виконання вимог ухвал суду);

- матеріали справи не містять погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника;

- більшістю голосів повноважних зборів кредиторів боржника від 17.02.2022 прийнято рішення не схвалювати план реструктуризації боргів боржника та звернутися до Господарського суду міста Києва з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів;

- кредитори не були позбавлені можливості брати участь у розробці зазначеного плану, надсилати свої пропозиції щодо покращення його умов, узгоджувати з боржником та іншими учасниками провадження у справі про неплатоспроможність спірні питання, пропонувати свої варіанти плану реструктуризації, тобто вчиняти дії, які свідчать про активну поведінку кредиторів, яка є необхідною для досягнення мети даної процедури - відновлення платоспроможності боржника за умови дотримання прав та законних інтересів усіх без винятку учасників провадження у справі.

3. Фактичні обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

3.1. 12.08.2022 до Господарського суду міста Києва подано звіт керуючого реструктуризацією Бурлакова В. В. про перевірку декларації боржника у справі №910/13760/20, в якому за результатами перевірки декларацій боржника керуючим реструктуризацією зазначено наступне.

3.1.1. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник є засновником юридичних осіб, а саме:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Сувенір Ленд", частка 23000 грн, що становить 50% статутного капіталу. Не вказано в деклараціях. Вартість не перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Пі Ес Ей Консалтинг Енд Менеджмент Системз", частка 1000 грн, що становить 100% статутного капіталу. Вказано в деклараціях. Вартість не перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати;

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр Іноваційних Технологій", частка 1000 грн, що становить 100% статутного капіталу. Не вказано в деклараціях. Вартість не перевищує 30 розмірів мінімальної заробітної плати.

3.1.2. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань боржник є бенефіціаром юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Ло Файндер Юкрейн".

3.1.3. За даними Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту (Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності") боржник має наступні об`єкти права інтелектуальної власності:

- Діючий знак для товарів і послуг (торгівельну марку) - Свідоцтво України на торговельну марку №233198 від 25.10.2017. Не вказано в деклараціях. Вартість не відома;

- Діючий знак для товарів і послуг (торгівельну марку) - Свідоцтво України на торговельну марку №233197 від 25.10.2017. Не вказано в деклараціях. Вартість не відома;

- Діючий знак для товарів і послуг (торгівельну марку) - Свідоцтво України на торговельну марку №204456 від 12.10.2015. Не вказано в деклараціях. Вартість не відома;

- Діючий знак для товарів і послуг (торгівельну марку) - Свідоцтво України на торговельну марку №248279 від 10.10.2018. Не вказано в деклараціях. Вартість не відома;

- Не діючий знак для товарів і послуг (торгівельну марку) - Свідоцтво України на торговельну марку №146726 від 25.10.2011. Не вказано в деклараціях. Вартість не відома;

- Не діючий знак для товарів і послуг (торгівельну марку) - Свідоцтво України на торговельну марку №163138 від 12.11.2012. Не вказано в деклараціях Вартість не відома;

- Авторське право на твір - Свідоцтво України про реєстрацію авторського права на твір №46776 від 14.12.2012. Не вказано в деклараціях. Вартість не відома.

3.2. 12.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшло клопотання боржника про надання виправлених декларацій про майновий стан ОСОБА_1 у справі про неплатоспроможність. Тобто, боржником не було порушено строку, визначеного пунктом 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, для надання виправленої декларації про майновий стан після отримання звіту за результатами перевірки керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бурлакова В.В.

3.3. Боржником подавались проекти плану реструктуризації на засідання зборів кредиторів боржника.

3.4. 17.02.2022 відбулися збори кредиторів ОСОБА_1 , на яких були присутні наступні кредитори:

- КП "Київтеплоенерго" (2% голосів);

- АТ КБ "Приватбанк" (4% голосів);

- ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" (90% голосів, заочне голосування);

- Головне управління ДПС у м. Києві (1% голосів).

Також із правом дорадчого голосу на зборах були присутні керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Бурлаков В.В. та представник боржника.

3.5. Зборами кредиторів, зокрема, прийнято рішення, затверджене протоколом №5 від 17.02.2022:

- не схвалювати поданий керуючим реструктуризацією арбітражним керуючим Бурлаковим В. В. план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ;

- звернутися до Господарського суду міста Києва з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів боржника;

- запропонувати Господарському суду міста Києва призначити керуючим реалізацією майна боржника арбітражного керуючого Бурлакова В. В.;

- доручити керуючому реструктуризацією арбітражному керуючому Бурлакову В.В. скласти, підписати та надати на адресу Господарського суду міста Києва відповідне клопотання.

Вказане рішення було прийняте більшістю голосів, а саме: 91% голосів "ЗА", 0% голосів "Проти" та 6% голосів "Утрималися".

4. Стислий зміст касаційної скарги

4.1. 10.07.2023 АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 та постанову Господарського суду міста Києва від 01.02.2023, ухвалити нове рішення про закриття провадження у справі.

5. Узагальнені доводи касаційної скарги

5.1. Судами невірно застосовано положення КУзПБ, а саме:

- статті 116, 124, частина 11 статті 126 Кодексу та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування вказаних норм у подібних правовідносинах, викладених у постановах від 25.05.2022 у справі № 903/806/20, від 25.08.2021 у справі № 925/473/20, від 16.12.2021 у справі № 910/8306/20, від 20.04.2023 у справі № 902/1106/21, від 14.06.2023 у справі № 916/3871/21;

- пункт 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу та не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування наведеної норми, викладені у постановах від 20.01.2022 у справі № 910/11257/20 та від 05.07.2022 у справі № 911/82891/19.

5.2. Судами не застосовано належний судовий контроль за процедурою неплатоспроможності, що призвело до прийняття помилкового рішення про перехід до процедури погашення боргів.

6. Позиція інших учасників щодо касаційної скарги

6.1. ОСОБА_1 (боржник) у відзиві заперечував проти касаційної скарги, просив Суд відмовити в її задоволенні, зазначаючи наступне:

- поведінка боржника є сумлінною та добросовісною, про що свідчать матеріали справи №910/13760/20 та процесуальні рішення Господарського суду міста Києва;

- боржником виконано всі вимоги статей 123-126 КУзПБ, оскільки підготовлено та надано на розгляд кредиторів 4 (чотири) плани реструктуризації боргів. В свою чергу, кредитори зловживають своїми правами, не затверджують плани реструктуризації та фактично здійснюють тиск на боржника, вимагаючи здійснити неможливе - погасити всі кредиторські вимоги у реструктуризації боргів;

- після проведення Зборів кредиторів боржника 17.02.2022 та прийняття рішення перейти до процедури погашення боргів, кредитором AT КБ "ПриватБанк" подаються процесуальні документи, які фактично унеможливлювали розгляд переходу до наступної процедури у цій справі і подання таких документів спрямоване на затягування розгляду справи та спонукання Господарського суду міста Києва на розгляд необґрунтованих заяв і клопотань без фактичного розгляду та вирішення процесуальних питань у справі № 910/13760/20.

6.2. КП ВО Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" у відзиві підтримало касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просило Суд скаргу задовольнити.

7. Касаційне провадження

7.1. Ухвалою Верховного Суду від 14.07.2023 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ "ПриватБанк" на постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 та постанову Господарського суду міста Києва від 01.02.2023, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 29.08.2023 о 14:45. Крім того, витребувано з Господарського суду міста Києва та/або Північного апеляційного господарського суду томи матеріалів справи №910/13760/20.

7.2. 24.07.2023 на запит Верховного Суду від Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи № 910/13760/20.

7.3. 25.08.2023 від представника ОСОБА_1 надійшли письмові пояснення та клопотання про залишення відзиву КП ВО Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" без розгляду, мотивоване тим, що за своїм змістом поданий відзив є заявою про приєднання до касаційної скарги, а тому при його подачі мали бути дотримані вимоги статті 297 Господарського процесуального кодексу України. Проте вимоги вказаної статті не виконані КП ВО Київради (КМДА) "Київтеплоенерго", оскільки до відзиву не додано докази сплати судового збору, що є підставою для залишення його без розгляду.

7.4. В судовому засіданні 29.08.2023 представник ОСОБА_1 адвокат Меше О.П. підтримав подане ним клопотання та просив Суд його задовольнити.

7.5. Розглянувши вищезгадане клопотання, колегія суддів вирішила відмовити у його задоволенні, оскільки по своїй сутті відзив на позов (заяву чи скаргу) є викладенням учасником справи у письмовій формі своєї позиції по суті спору (порушеного питання) із вказівкою на обставини, зазначені заявником у позові (заяві, скарзі), які ним визнаються, або з якими учасник не погоджується, та власною правовою оцінкою таких обставин. Викладення КП ВО Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" у відзиві власної позиції по суті наведених у касаційній скарзі аргументів, згідно з якою підприємство вважає скаргу обґрунтованою та просить Суд її задовольнити не може автоматично прирівнювати поданий відзив до заяви про приєднання до касаційної скарги.

7.6. В судовому засіданні 29.08.2023 представник AT КБ "ПриватБанк" та КП ВО Київради (КМДА) "Київтеплоенерго" підтримали касаційну скаргу з викладених у ній підстав, просили Суд скаргу задовольнити. Бессарабов Є. В. та його представник заперечували проти касаційної скарги, просили Суд в задоволенні скарги відмовити.

7.7. Решта учасників справи явку своїх представників у судове засідання не забезпечили.

7.8. До визначеної дати проведення судового засідання від учасників справи не надійшло заяв чи клопотань, пов`язаних з рухом касаційної скарги, із вказівкою на наявність обставин, які б об`єктивно унеможливили розгляд справи у судовому засіданні 29.08.2023.

7.9. Враховуючи, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні, з метою дотримання принципу розумності строків розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутністю учасників, які не забезпечили явку своїх представників.

8. Висновки Верховного Суду

8.1. На розгляд Суду поставлено питання щодо обґрунтованості рішення про визнання боржника банкрутом та перехід до наступної судової процедури у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - погашення боргів боржника.

8.2. Врахувавши доводи касаційної скарги та заперечення на неї, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права на підставі встановлених у цій справі обставин, Верховний Суд зазначає наступне.

8.3. Відповідно до статті 116 КУзПБ лише боржник наділений правом ініціювати справу про його неплатоспроможність з метою реструктуризації його боргів, прощення (списання) вимог кредиторів та/або звільнення від боргів і відновлення власної платоспроможності.

8.4. За змістом приписів Книги четвертої КУзПБ законодавцем презюмується, що фізична особа - боржник, ініціюючи щодо себе справу про неплатоспроможність, прагне досягнути компромісу з кредиторами щодо зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а у разі недосягнення згоди стосовно плану реструктуризації боргів, такий боржник припускає визнання його банкрутом і задоволення кредиторських вимог за рахунок коштів від продажу його майна.

8.5. Системний аналіз положень статті 1, частини другою статті 6, частини п`ятої статті 119 КУзПБ дає підстави для висновку про те, що процедура реструктуризації боргів боржника є першим, обов`язковим та пріоритетним етапом справи про неплатоспроможність фізичної особи, у якій боржник може реалізувати право на зміну способу та порядку сплати боргів. При цьому, враховуються об`єктивні можливості і прагнення боржника до розрахунку з кредиторами, а також забезпечуються гарантії залишення частини доходу на задоволення побутових потреб, прощення (списання) кредиторських вимог чи їх частини.

8.6. Водночас, відповідно до положень КУзПБ, судова процедура реструктуризації боргів боржника має строковий характер та вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.

8.7 Зі змісту статті 122 КУзПБ слідує, що у справі про неплатоспроможність фізичної особи КУзПБ не встановлює граничного строку здійснення судової процедури реструктуризації боргів боржника. Разом з тим, законом визначено максимальні строки щодо кожної стадії цієї судової процедури, крім виконання плану реструктуризації боргів, що має індивідуальні особливості для кожного боржника.

8.8. Системний аналіз положень КУзПБ дає підстави для висновку, що строк судової процедури реструктуризації боргів боржника від дня її введення та до затвердження судом погодженого кредиторами плану реструктуризації боргів або прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів чи про закриття провадження, зокрема у разі неподання чи незатвердження такого плану, не повинен перевищувати 120 днів.

8.9. Таке тлумачення кореспондується з приписами частини першої статті 130 КУзПБ про перехід до процедури погашення боргів боржника у разі, якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не схвалено плану реструктуризації боргів боржника, що розуміється як додатковий стимул для дієвої реалізації кредиторами своїх правомочностей та засіб захисту інтересів добросовісного боржника від зволікання кредиторів.

8.10. Крім того, положення пункту 2 частини четвертої статті 122, частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ дають підстави для висновку про те, що до встановленого строку визнання боржника банкрутом за частиною першою статті 130 КУзПБ господарський суд у судовому засіданні, призначеному згідно з пунктом 2 частини четвертої статті 122 КУзПБ зобов`язаний з`ясувати причини неподання на затвердження плану реструктуризації боргів і позиції сторін та за результатами ухвалити рішення про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника, або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність в порядку частини одинадцятої статті 126 КУзПБ.

8.11. При цьому, хоч КУзПБ докладно не регламентує закінчення процедури реструктуризації боргів боржника, проте за приписами пункту 8 частини п`ятої статті 119, частини одинадцятої статті 126 цього Кодексу визначено строк, три місяці з дня введення процедури реструктуризації боргів, протягом якого, але не пізніше строків установлених законом і судом, сторони мають здійснити свої права та обов`язки задля узгодження плану реструктуризації боргів у випадку, якщо господарський суд раніше не дійде висновку про наявність підстав для переходу до наступної судової процедури або закриття провадження у справі, зокрема, відповідно до частини сьомої, пункту 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ.

8.12. Суд звертає увагу, що однією з процесуальних гарантій захисту інтересів сторін та ухвалення справедливого рішення за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є закріплена у цій нормі дискреція господарського суду - можливість обрати з двох варіантів рішення (про визнання боржника банкрутом і відкриття процедури погашення боргів боржника або про закриття провадження у справі про неплатоспроможність) такий, що є найбільш оптимальним у правових і фактичних умовах вирішення конкретної справи, з урахуванням принципів добросовісної поведінки боржника, неналежної реалізації кредиторами власних правомочностей та судового контролю у відносинах неплатоспроможності, а також відповідно до основної мети провадження у справі про неплатоспроможність фізичних осіб.

8.13. Крім того, приписи частини одинадцятої статті 126 та частини першої статті 130 КУзПБ у їх системному зв`язку є послідовністю процесуальних засобів, де дискреція господарського суду у вирішенні питання про перехід до наступної судової процедури чи закриття провадження у справі за частиною одинадцятою статті 126 КУзПБ є основним процесуальним інструментом, що застосовується крізь призму судового контролю та відповідно до мети провадження про неплатоспроможність фізичної особи, а частина перша статті 130 КУзПБ формалізує початок судової процедури погашення боргів боржника та є спеціальною процесуальною гарантією для добросовісного боржника у разі зволікання зборів кредиторів із прийняттям рішення щодо плану реструктуризації його боргів.

Подібні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 01.11.2022 у справі №904/6042/20, від 17.01.2023 у справі № 914/3085/21.

8.14. Перевіряючи доводи касаційної скарги щодо невірного застосування судами попередніх інстанцій положень КУзПБ, наслідком чого стало ухвалення помилкового та передчасного рішення про перехід до процедури погашення боргів, Суд враховує встановлені місцевим та апеляційним господарськими судами фактичні обставини справи, згідно з якими:

- провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 відкрито 07.10.2020;

- боржником подавалися місцевому суду та на засідання зборів кредиторів проекти плану реструктуризації боргів;

- зборами кредиторів прийнято рішення: не схвалювати наданий план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 ; звернутися до Господарського суду міста Києва з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів боржника;

- підстави для закриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , передбачені частиною сьомою статті 123 КУзПБ, відсутні.

8.15. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини та досліджені докази, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів, а також звертає увагу на наступне.

8.16. Концепція інституту неплатоспроможності фізичних осіб та аналіз положень КУзПБ, які регламентують судову процедуру реструктуризації боргів боржника, дають підстави для висновку, що запорукою досягнення мети цієї процедури є компроміс між кредиторами і боржником щодо зміни способу та порядку виконання його грошових зобов`язань з урахуванням майнового стану та об`єктивних можливостей боржника.

8.17. Верховний Суд зауважує, що боржник не може бути примушений до врахування пропозицій кредиторів чи погодження плану реструктуризації боргів у запропонованій ними редакції, а інтереси кредиторів на цій стадії можуть полягати як у реструктуризації боргів, так і у найскорішому переході до їх погашення за наявності у боржника майна.

8.18. Відтак, за недосягнення згоди з боржником збори кредиторів наділені процесуальними засобами впливу на рух справи задля припинення судової процедури відновлення платоспроможності щодо недобросовісного боржника чи переходу до погашення боргів відповідно до своїх інтересів у справі, зокрема можуть:

- за результатами розгляду плану реструктуризації боргів боржника відмовити у його схваленні та звернутися до господарського суду з клопотанням про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів боржника або з клопотанням про закриття провадження у справі про неплатоспроможність (пункт 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ);

- звернутися до господарського суду з клопотанням про закриття процедури реструктуризації боргів у зв`язку з невиконанням або неможливістю виконання плану реструктуризації боргів та введення процедури погашення боргів боржника (пункт 4 частини восьмої статті 123 КУзПБ).

8.19. Також збори кредиторів не позбавлені права заявити клопотання про перехід до процедури погашення боргів чи закриття провадження у справі в порядку частини одинадцятої статті 126 КУзПБ з обґрунтуванням відповідних підстав.

8.20. Водночас, спеціальні норми КУзПБ не обмежують кредиторів боржника - фізичної особи у виборі позиції у справі, проте за їх пасивної участі в провадженні, зволіканні з реалізацією правомочностей чи невчиненні ними необхідних процесуальних дій, ризики такої бездіяльності покладаються саме на кредиторів та не повинні зашкодити законним інтересам боржника.

8.21. Так, за приписами частини першої статті 130 КУзПБ, у разі якщо протягом 120 днів з дня відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зборами кредиторів не прийнято рішення про схвалення плану реструктуризації боргів боржника господарський суд ухвалює постанову про визнання боржника банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника.

8.22. При цьому судами попередніх інстанцій встановлено, що станом на день ухвалення (01.02.2023) судом першої інстанції постанови про визнання боржника банкрутом та введення процедури погашення боргів комітетом кредиторів до суду не подано на затвердження план реструктуризації боргів боржника. Разом з тим зборами кредиторів було прийнято рішення про звернення до суду із клопотанням про перехід до процедури погашення боргів боржника.

8.23. З огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини, у цьому випадку зборами кредиторів реалізовано право, передбачене пунктом 2 частини восьмої статті 123 КУзПБ та здійснено через арбітражного керуючого звернення до суду із клопотанням про введення процедури погашення боргів боржника, що також було враховано судами попередніх інстанцій.

8.24. Доводи скаржника щодо неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду щодо застосування положень КУзПБ (пункт 5.1 цієї постанови) колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

8.25. Зі змісту постанови Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 вбачається, що підставою для закриття провадження у справі про неплатоспроможність є звернення керуючого реструктуризацією боржника до місцевого суду із заявою про закриття провадження у справі. При цьому підставою для закриття провадження у зазначеній справі є частина одинадцята статті 126 КУзПБ, тобто закриття провадження було здійснено з огляду на дискреційні повноваження суду, визначені зазначеною нормою закону.

8.26. Однак у справі, що переглядається, однією з підстав для переходу до наступної судової процедури є відповідне клопотання арбітражного керуючого, подане за результатами прийнятого рішення на зборах кредиторів боржника, які відбулися 17.02.2022, а правовою підставою для переходу до наступної судової процедури судами було визначено частину першу статті 130 КУзПБ.

8.27. Відтак, правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 25.08.2021 у справі № 925/473/20 не є в повній мірі релевантними до правовідносин, які виникли у цій справі з огляду на інші обставини, встановлені судом, та правову підставу прийняття судових рішень у зазначеній справі.

8.28. За результатами касаційного розгляду у справі №903/806/20 (постанова від 26.05.2022) Верховний Суд дійшов висновку, що у судових процедурах неплатоспроможності фізичної особи скористатися правом на реабілітацію, зокрема у спосіб, що певною мірою утискає інтереси кредиторів, заслуговує лише сумлінний боржник, оскільки інше б суперечило принципу добросовісності, який ґрунтується на приписах статей 3 та 13 ЦК України, відповідно до яких дії учасників правовідносин мають бути добросовісними (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Тобто дії боржника у процедурі неплатоспроможності повинні відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, а також завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (частини друга, третя статті 13 ЦК України).

8.29. Разом з тим, скаржником у порядку, передбаченому статтями 73, 76-77 ГПК України, не надано доказів, а судами у цій справі не встановлено обставин умисного затягування процедур боржником, приховування майна та джерел доходів з метою уникнення погашення наявної заборгованості, здійснення інших дій, які б свідчили про недобросовісну поведінку ОСОБА_1 у провадженні про неплатоспроможність.

8.30. З аналогічних підстав відхиляється посилання скаржника на процитовані у касаційній скарзі висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №910/8306/20 та від 20.04.2023 у справі №902/1106/21, від 14.06.2023 у справі №916/3871/21, які за своїм змістом також стосуються встановлення добросовісності чи недобросовісності поведінки боржника.

8.31. Стосовно тверджень скаржника про не застосування судами попередніх інстанцій належного судового контролю за процедурою неплатоспроможності у цій справі, колегія суддів зазначає наступне.

8.32. За змістом касаційної скарги, в обґрунтування вищевказаних доводів скаржник наголошує на тому, що поза увагою судів попередніх інстанцій залишено невідповідність запропонованого проекту плану реструктуризації вимогам статті 124 КУзПБ, а також невиконання боржником та керуючим реструктуризацією вимог місцевого господарського суду щодо оформлення поданого плану реструктуризації відповідно до КУзПБ.

8.33. У постанові від 22.09.2021 у справі № 910/6639/20 Верховний Суд зазначив про те, що неподання до господарського суду протягом трьох місяців погодженого боржником і схваленого кредиторами плану реструктуризації боргів боржника, повинно оцінюватись судом через призму судового контролю за своїм внутрішнім переконанням та за наявними у матеріалах справи доказами.

8.34. Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, судами попередніх інстанцій, серед іншого, досліджено звіт керуючого реструктуризацією за результатами перевірки декларацій боржника, в якому наведено відомості з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про юридичних осіб, відносно яких боржник є засновником та бенефіціаром, а також відомості Спеціальної інформаційної системи Укрпатенту (ДП "Український інститут інтелектуальної власності") про наявність у боржника об`єктів права інтелектуальної власності (пункт 3.1 цієї постанови).

8.35. Крім того, боржник звернувся до місцевого господарського суду з клопотанням про надання виправлених декларацій стосовно свого майнового стану. При цьому, суди попередніх інстанцій встановили, що боржником не було порушено строку, визначеного пунктом 1 частини сьомої статті 123 КУзПБ, для надання виправленої декларації про майновий стан після отримання вищезгаданого звіту керуючого реструктуризацією арбітражного керуючого Бурлакова В.В.

8.36. Розглядаючи доводи АТ КБ "Приватбанк" стосовно невиконання боржником вимог ухвал місцевого суду в частині подання проектів плану реструктуризації з приведенням їх у відповідність до вимог КУзПБ, суди попередніх інстанцій встановили, що:

- матеріали справи містять подані проекти плану реструктуризації боргів ОСОБА_1 , також боржником подавались проекти плану реструктуризації на засідання зборів кредиторів;

- 17.02.2022 на засіданні зборів кредиторів боржника більшістю голосів (91% голосів "ЗА", 0% - "Проти", 6% - "Утрималися") прийнято рішення не схвалювати поданий план реструктуризації боргів фізичної особи ОСОБА_1 та звернутися до суду з клопотанням про перехід до процедури погашення боргів боржника;

- поведінка боржника свідчить про його активну участь у справі про неплатоспроможність, а саме: боржник особисто та його представник брали участь у всіх судових засіданнях, що підтверджується протоколами судових засідань; боржник приймав участь у зборах кредиторів особисто або через свого представника, при цьому подаючи на розгляд кредиторам плани реструктуризації боргів. Боржником вчасно подавались письмові пояснення та/або долучалися відповідні докази та документи на виконання вимог ухвал суду.

8.37. Скаржником наведених висновків судів попередніх інстанцій не спростовано і в цій частині аргументи скаржника щодо не застосування судами належного судового контролю за процедурою неплатоспроможності у цій справі фактично зводяться до до встановлення обставин, які на переконання скаржника не були встановлені, та переоцінки наявних у справі доказів всупереч тому, що відповідну оцінку їм вже було надано судами першої та апеляційної інстанції. Однак відповідно до меж розгляду справ судом касаційної інстанції, визначених статтею 300 ГПК України, зокрема частини другої названої статті, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

8.38. Тобто, суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги (аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 925/698/16).

8.39. Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (висновок Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 17.09.2020 у справі №908/1795/19).

8.40. Решта аргументів касаційної скарги стосовно неналежного судового контролю за процедурою неплатоспроможності ОСОБА_1 колегія суддів також не приймає та не розглядає, оскільки такі доводи, всупереч положенням статті 300 ГПК України, фактично зводяться до необхідності додаткової перевірки доказів та обставин справи.

8.41. Відхиляючи доводи скаржника, Суд враховує висновки в рішенні ЄСПЛ у справі "Проніна проти України" в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Лише той факт, що суд окремо та детально не відповів на кожний аргумент, представлений сторонами, не є свідченням несправедливості процесу (рішення ЄСПЛ у справі "Шевельов проти України").

8.42. Зважаючи на вищезазначене, Верховний Суд вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про наявність підстав для визнання фізичної особи ОСОБА_1 банкрутом і введення процедури погашення боргів боржника відповідно до частини першої статті 130 КУзПБ, та відхиляє протилежні аргументи скаржника як такі, що не знайшли свого підтвердження та не спростовують обґрунтованість оскаржуваних у цій справі судових рішень.

9. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

9.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

9.2. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

9.3. Враховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваних судових рішень відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги АТ КБ "ПриватБанк" слід відмовити.

9.4. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" залишити без задоволення.

2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 та постанову Господарського суду міста Києва від 01.02.2023 у справі №910/13760/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. В. Васьковський

Судді С. В. Жуков

К. М. Огороднік