РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2023Справа № 910/1636/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" (вул. Машинобудівна 8, кв. 141, Київ, 03058, )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" (пров. Бехтерівський 4, Київ, 04053, )

про стягнення 773 181, 92 грн,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" (далі - ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС", позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" (далі - ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ", відповідач) про стягнення 773 181, 92 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором купівлі-продажу №08.07.1600 від 08.07.2021 (далі - Договір) в частині здійснення повної та своєчасної поставки обумовленого товару, у зв`язку з чим виникла заборгованість у розмірі 735 504, 56 грн та обов`язок сплатити на користь позивача 37 677, 36 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини четвертої статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України відомості про місцезнаходження юридичної особи вносяться до Єдиного державного реєстру.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 11.02.2022 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: пров. Бехтерівський 4, Київ, 04053.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

З метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду від 11.02.2022 була надіслана відповідачу на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: пров. Бехтерівський 4, Київ,04053.

Станом на дату розгляду справи конверт з ухвалою про відкриття провадження у справі на адресу суду не повертався.

Частиною 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи підтверджень наявності порушень оператором поштового зв`язку вимог Правил надання послуг поштового зв`язку, суд вважає, що у разі, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто, повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії.

Сам лише факт неотримання заявником кореспонденції, якою суд з додержанням вимог процесуального закону надсилав ухвали про повідомлення про час, дату та місце розгляду справи за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на її адресу.

Суд також звертає увагу на те, що направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним. При цьому, отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, суд належним чином виконав свій обов`язок щодо повідомлення відповідача про розгляд справи.

У даному випадку судом також враховано, що за приписами ч. 1 ст. 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

За змістом частини 1 та 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

У відповідності до вимог статей 165, 251 Господарського процесуального кодексу України, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Втім відповідач, у визначений судом строк, не подав ні відзиву на позовну заяву, ні клопотання про продовження строку на його подання.

Приписами ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Приймаючи до уваги, що відповідач у встановлений строк не подав до суду відзив на позов, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору, суд

ВСТАНОВИВ:

16.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №08.07.1600, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується на підставі замовлення Покупця в порядку та на умовах визначених у цьому договорі, передати партіями у власність Покупця продукцію, Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі та додатками до нього оплатити вартість продукції (п. 1 розділу 1 Договору).

Відповідно до п. 4 розділу 2 Договору у випадку запізнення Продавця з виготовлення та поставки партіями замовленого Товару більше ніж на 12 робочих днів від крайнього терміну, визначеного в Специфікації, та на за відсутності письмових домовленостей між Сторонами, Покупець має право відмовитись від такого Товару, що не був виготовлений.

Згідно із п. 9 розділу 3 Договору Покупцеві надається право дострокової оплати Товару (право попередньої оплати).

Пункт 5 розділу 10 Договору передбачає, що у разі порушення строків поставки більш ніж на 25 днів, неодноразового браку Товару, або загальний обсяг забракованого Товару буде складати більш ніж 30% партії Товару, Покупець має право відмовитися від прийому партії Товару без будь-яких компенсацій Постачальнику, а Постачальник зобов`язаний повернути Покупцю грошові кошти.

Договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2021 включно (п. 1 розділу 12 Договору).

Відповідно до Специфікації № 1 ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" зобов`язалося передати ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" товару на суму 1 487 749, 92 грн в строк до 15.10.2021.

На виконання умов Договору відповідач виставив рахунок на оплату №443 від 16.07.2021 на суму 1 487 749, 92 грн.

ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" здійснило оплату на загальну суму 1 487 749, 92 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №2521 від 19.07.2021 на суму 87 749,92 грн, №2562 від 29.07.2021 на суму 800 000,00 грн, №11 від 29.07.2021 на суму 400 000, 00 грн та №2582 від 29.07.2021 на суму 180 000, 00 грн.

ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" поставило товар ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" відповідно до видаткових накладних: №628 від 05.10.2021 на суму 133 384, 47 грн, №692 від 20.10.2021 на суму 352 743, 56 грн, №806 від 09.12.2021 на суму 266 117, 33 грн.

28.12.2021 ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" надіслало відповідачу вимогу про погашення заборгованості у зв`язку із нездійсненням повної та своєчасної поставки обумовленого товару, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач вказує, що відповідач свої зобов`язання щодо поставки товару, у т.ч. у визначений строк не виконав, отримані кошти не повернув, у зв`язку із чим позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 735 504, 56 грн та сплатити пені у сумі 37 677, 36 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного.

Стаття 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання, в силу вимог статей 526, 525 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і у ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки, а відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною 2 цієї ж статті унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Так, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Частиною 1 статті 662 Цивільного кодексу України встановлений обов`язок продавця передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Положенням ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до п. 4 розділу 2 Договору у випадку запізнення Продавця з виготовлення та поставки партіями замовленого Товару більше ніж на 12 робочих днів від крайнього терміну, визначеного в Специфікації, та на за відсутності письмових домовленостей між Сторонами, Покупець має право відмовитись від такого Товару, що не був виготовлений.

Згідно із п. 9 розділу 3 Договору Покупцеві надається право дострокової оплати Товару (право попередньої оплати).

Право власності Покупця на замовлений Товар виникає з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін видаткової накладної, виписаної Продавцем на замовлений Товар та оформлення інших бухгалтерських документів за умови його оплати відповідно до вимог розділу 3 даного Договору (п. 9 розділу 6 Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" виставило рахунок на оплату №443 від 16.07.2021 на суму 1 487 749, 92 грн, а ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" здійснило оплату на суму 87 749,92 грн, 800 000,00 грн, 40 000,00 грн, 180 000, 00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №2521 від 19.07.2021, №2562 від 29.07.2021, №11 від 29.07.2021, №2582 від 29.07.2021.

Відтак, позивач здійснив оплату відповідачу за поставку товарів на суму 1 487 749, 92 грн, водночас станом на 26.01.2021 ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" здійснило поставку товарів на суму 752 245, 36 грн.

Відповідно до Специфікації № 1 ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" зобов`язався передати ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" товару на суму 1 487 749, 92 грн в строк до 15.10.2021.

Таким чином, враховуючи умови Договору та Специфікації №1, граничний строк поставки товару ТОВ "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" обумовленого на суму 1 487 749, 92 грн становив до 15.10.2021 включно.

Проте як встановлено судом, відповідач свій обов`язок щодо своєчасної поставки обумовленого товару у повному обсязі не виконав.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки. Приписами ст. 230 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання, він зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

При цьому, за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до частини другої статті 693 Цивільного кодексу України у покупця виникає право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати від продавця, який одержав суму попередньої оплати товару і не поставив його у встановлений строк.

Отже, у розумінні приписів цієї норми покупцю належить право вимагати, крім іншого, повернення передоплати за непоставлений товар. При цьому, попередньою оплатою є часткова або повна оплата товару до його передання продавцем.

Тобто, виходячи з аналізу положень статті 693 Цивільного кодексу України умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов`язання зі своєчасного передання товару покупцю. А у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно: або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати. Тобто, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до продавця.

При цьому, оскільки законом не визначено форму пред`явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом: як шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред`явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Пункт 5 розділу 10 Договору передбачає, що у разі порушення строків поставки більш ніж на 25 днів, неодноразового браку Товару, або загальний обсяг забракованого Товару буде складати більш ніж 30% партії Товару, Покупець має право відмовитися від прийому партії Товару без будь-яких компенсацій Постачальнику, а Постачальник зобов`язаний повернути Покупцю грошові кошти.

ТОВ "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" надіслало відповідачу вимогу про погашення заборгованості у зв`язку із не здійсненням повної та своєчасної поставки обумовленого товару, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідач відповіді на таку вимогу позивача не надав.

В контексті встановлених обставин справи суд зазначає, що відповідач прострочив своє грошове зобов`язання з повернення суми оплати у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки, та яку позивач зажадав повернути на підставі частини другої статті 693 ЦК України. Вказане зобов`язання, відповідно до положень частини першої статті 530 ЦК України, фактично виникло у відповідача у зв`язку із закінченням обумовленого сторонами у Договорі строку поставки, який виходячи із суті зобов`язання сторін є тим строком, після настання якого постачальник (продавець) усвідомлював протиправний характер неповернення грошових коштів.

Таким чином, у відповідача (продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, частини першої статті 530 ЦК України з наступного дня після спливу строку поставки.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Враховуючи вищенаведене, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, Суд приходить до висновку, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання з повернення перерахованих позивачем коштів у розмірі 735 504, 56 грн (1 487 749, 92 грн - 752 245, 36 грн).

Матеріали справи не містять жодних належних, допустимих та достовірних доказів відповідно до статей 76 - 79 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження повернення відповідачем грошових коштів позивачу у сумі 735 504, 56 грн, як і не містять доказів поставлення Товару на загальну суму визначену Договором.

Підсумовуючи суд зазначає, що відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив поставку товару та не здійснив повернення перерахованих грошових коштів в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов`язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 735 504, 56 грн - суми основної заборгованості є обґрунтованими.

Щодо стягнення з відповідача пені за прострочення поставки Товару суд зазначає, що приписами статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Разом з цим, відповідно до п. 3 розділу 10 Договору Постачальник сплачує пеню за кожен прострочений день прострочення поставки/заміни неякісного Товару в розмірі 0,1% від суми невиконання зобов`язання, але не більш подвійної облікової ставки НБУ за кожень день, яка діяла в період за який нараховується пеня.

Відтак, оскільки відповідач допустив прострочення поставки товару, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та пункту 3 розділу 10 договору позивачем нараховано пеню у розмірі 37 677, 36 грн. за період з 16.10.2022 по 26.01.2022.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині, оскільки позивачем невірно визначено кількість днів прострочення зобов`язання.

За розрахунком суду за спірний період, виходячи з дати виникнення прострочення зобов`язання, умов пункту п. 3 розділу 10 Договору та періоду часу, за який нараховується пеня, обґрунтованим є розмір пені в сумі 25 349, 72 грн, який не перевищує подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня, в іншій частині цих позовних вимог належить відмовити.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.ст. 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов`язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

За таких обставин, приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 74, 76, 129, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 254 Господарського процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЮМ-ХОЛДИНГ" (пров. Бехтерівський 4, Київ,04053, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НОВІТНІ ПРОЗОРІ ТЕХНОЛОГІЇ-ВС" (вул. Машинобудівна 8, кв. 141, Київ, 03058, ) заборгованість у розмірі 735 504 (сімсот тридцять п`ять тисяч п`ятсот чотири) грн 56 коп., пеню у розмірі 25 349 (двадцять п`ять тисяч триста сорок дев`ять) грн 72 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 11 412 (одинадцять тисяч чотириста дванадцять) грн 80 коп.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене у строки та порядку, встановленому розділом ІV ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.09.2023

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА