ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
04.09.2023 Справа № 914/2468/20(914/200/23)
Господарський суд Львівської області у складі судді Чорній Л.З., при секретарі Х. Гусак, розглянувши матеріали заяви Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області, м.Львів
про прийняття додаткового рішення
у справі за позовом: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів
до відповідача: Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області, м.Львів
про стягнення 3 058 342,71 грн
в межах провадження у справі № 914/2468/20
за заявою: Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, м. Львів
Представники сторін:
від позивача: Кіх О.Г.
від відповідача (заявника): не з`явився
У провадженні Господарського суду Львівської області перебувала справа №914/2468/20(914/200/23) за позовом Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до відповідача Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про стягнення 3 058 342,71 грн.
Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 у справі №914/2468/20(914/200/23) у задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про стягнення 3 058 342,71 грн відмовлено.

18 серпня 2023 за вх.№3239/23 на адресу суду надійшла заява від представника Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про прийняття додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу на суму 8 680,00 грн.

Ухвалою суду від 23.08.2021 прийнято до розгляду заяву представника Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області від 18.08.2023 за вх.№3239/23 про прийняття додаткового рішення. Розгляд заяви призначено на 04.09.2023.

У судове засідання 04.09.2023 представник відповідача (заявника) не з`явився, подав клопотання про розгляд заяви за відсутності останнього через участь в інших судових засіданнях, про що надав докази.

Представник позивача у судове засідання з`явився, подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у справі №914/2468/20 (914/200/23) за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» про стягнення 3 058 342,71 грн заборгованості, оскільки вважає їх необґрунтованими і непідтвердженими документально.

У заяві про прийняття додаткового рішення представник відповідача просить стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області на користь ДП «Виробничо-сервісний центр у Львівській області» 8 680,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Заява про ухвалення додаткового рішення мотивована тим, що рішенням Господарського суду Львівської області від 16.08.2023 у справі №914/2468/20(914/200/23) у задоволенні позову Головного управління Державної податкової служби у Львівській області до Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про стягнення 3 058 342,71 грн відмовлено. Відповідачем у відзиві повідомлено про орієнтовний розмір витрат на професійну правничу допомогу, яка надавалася адвокатом у даній справі у розмірі 7 000,00 грн. Адвокат відповідача зазначає, що остаточний розмір судових витрат становить 8 680,00 грн, що підтверджується договором № А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги; додатком №1 про розмір та умови оплати до договору про надання правової допомоги №А6-21 від 12.04.2021; актом здачі - прийняття наданих послуг до договору №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги від 16.08.2023; детальний опис робіт (надання послуг) №1.

Позивач у клопотанні про зменшення витрат на оплату правничої допомоги посилається на те, що додатком №1 про розмір та умови оплати до договору №А6-21 від 12.04.2021 про надання правової допомоги про надання правової допомоги №А6- 21 від 12.04.2021 визначено, що на прохання адвоката сторони укладають окремий акт надання послуг стосовно тих послуг, які було надано замовникові, за які виставлено рахунок замовникові, та за які сплачено замовником до дати укладення акту. При цьому, положення акту не можуть суперечити інформації, що міститься у рахунку, виставленому замовникові у зв`язку з такими послугами. Адвокат виставляє рахунки за цим Договором після завершення кожного етапу окремого проекту. Завершення етапу для цілей цього Договору вважається ухвалення судом першої інстанції остаточного рішення у відповідному провадженні, якщо сторони не погодили інше.

Позивач вважає, що адвокатом Міла Поляков Д. П. до понесених витрат на правничу допомогу не було надано доказів на підтвердження реальності витрат (рахунок на оплату, копії платіжного доручення, квитанції), у зв`язку із чим неможливо встановити, що інформація яка міститься в акті не суперечить інформації, що міститься у рахунках, згідно умов Договору, та в свою чергу є підставою для відмови у задоволенні заяви про розмір судових витрат, які сторона Позивача має сплатити у зв`язку із розглядом справи у зв`язку з недоведеністю їх фактичної оплати.

Також, позивач зазначає, що послуга, яка зазначена в п.1 детального опису робіт, а саме: «Ознайомлення з наданими клієнтом документами, збір інших доказів, що стосуються предмету розгляду у справі» є самостійним видом адвокатської послуги, а тому визначена оплата витраченого часу на надання цієї послуги має бути виключена із загальної вартості наданих послуг правничої допомоги.

Також, у судовому засіданні представник позивача просила зменшити суму витрат, зазначену в п. 6 детального опису робіт «Підготовка та подача необхідних процесуальних документів в ході розгляду судової справи (зокрема, клопотання про визначення адреси для листування, клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо, направлення їх стороні».

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст. 244 ГПК України передбачено, що заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ст. 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст. 126 ГПК України).

Згідно ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 3 ст. 126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що докази на підтвердження понесених судових витрат подані відповідачем в межах строків визначених ч. 8 ст. 129 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2023 між Державним підприємством Виробничо-сервісний центр у Львівській області та адвокатом Міла Поляков Денисом Педровичем укладено договір А 06-12 про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, адвокат зобов`язується здійснити представництво інтересів замовника в справі №914/2468/20, а також в усіх інших справах, що розглядаються в її межах, яка перебуває в провадженні Господарського суду Львівської області за заявою Головного управління Державної податкової служби у Львівській області, а також надати інші види правової допомоги, а замовник зобов`язується оплатити послуги адвоката на умовах, визначених цим Договором.

Додатком № 1 до договору А 06-12 про надання правової допомоги від 12.04.2021 передбачено розмір та умови оплати.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року Лавентс проти Латвії (Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, за статтею 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Ніколова проти Болгарії та Єчюс проти Литви, пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини четвертої ст. 126 ГПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, постановах від 22.11.2019 у справі № 910/906/18, від 04.06.2020 у справі № 906/598/19 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

У детальному описі робіт (наданих послуг) №1 клієнт та адвокат узгодили перелік та вартість послуг, які адвокат надав клієнту, тариф за 1 год. 1 400,00 грн, а саме: - ознайомлення з наданими клієнтом документами, збір інших доказів, що стосуються предмету розгляду у справі 2 год., - ознайомлення в суді з матеріалами справи 1 год., - підготовка відзиву на позовну заяву 1 год., - направлення відзиву разом з додатками позивачу 0,2 год., - участь в судових засіданнях 1 год., - підготовка та подача необхідних процесуальних документів в ході розгляду судової справи (зокрема, клопотання про визначення адреси для листування, клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо, направлення їх стороні 1 год. Всього розмір витрат у детальному описі зазначено на суму 8 680,00 грн.

Суд дійшов висновку, що заявлені витрати за підготовку та подачу необхідних процесуальних документів в ході розгляду судової справи (зокрема, клопотання про визначення адреси для листування, клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо, направлення їх стороні не підлягають стягненню, оскільки зазначення адреси відповідача відповідно до п.2 ч.3 ст.165 ГПК України є обов`язковим реквізитом, що зазначається у відзиві. Також, суд зазначає, що такого документа за назвою «клопотання про включення до складу витрат витрати відповідача на професійну правничу (правову) допомогу тощо, направлення їх стороні» матеріали справи не містять.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доведеними витратами на оплату послуг адвоката, які були фактичними, підтвердженими матеріалами справи та співрозмірними наданому об`єму адвокатських послуг є витрати відповідача у розмірі 7 280,00 грн.

Керуючись ст.ст. 126, 129, 244 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Заяву Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області про прийняття додаткового рішення у справі за вх. №3239/23 від 18.08.2023 задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35; ) на користь Державного підприємства Виробничо-сервісний центр у Львівській області (79026, м.Львів, вул.Стрийська, 35; ) 7 280,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Згідно з ст. 244 ГПК України додаткове рішення або ухвала про відмову в прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, встановленому статтями 256-258 ГПК України.

Повний текст рішення складений 07.09.2023.

Суддя Чорній Л.З.