ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

11 вересня 2023 року м. Черкаси справа № 925/5/23

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за участю секретаря судового засідання А.М.Буднік, у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду розглянув заяву стягувача Черкаської обласної прокуратури №15/2-791вих23 від 12.07.2023 (вх.суду №11817/23 від 17.07.2023) про зміну способу виконання рішення суду у справі

за позовом керівника Смілянської окружної прокуратури в інтересах держави у особі Черкаської обласної військової адміністрації, м.Черкаси, бул.Шевченка,185

до Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області, с.Набутів, вул.Центральна, 190/1

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача:

1) Центрально-західного міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (21018 м.Вінниця, вул.Пирогова, 26);

2) Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (01601, м.Київ, вул.Шота Руставелі,9А) в особі філії "Корсунь-Шевченківського лісового господарства" (Черкаська область, м.Корсунь-Шевченківський, вул.Уколова,3)

про витребування частини земельної ділянки лісового фонду площею 1га,

за участю повноважних представників сторін:

прокурор: Куліш А.А. прокурор відділу за посадою;

решта учасників: участі не брали. Участь представників обов`язковою не визнавалась.

Керівник Смілянської окружної прокуратури звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом в інтересах держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації (за участю у справі третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача) про витребування у власність держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації з незаконного володіння Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області частину земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0253 площею 1,0 га, яка за матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 39 виділ 24 та 41 Корсунського лісництва та перебуває у постійному користуванні ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство", право власності на яку, згідно з Державним реєстром речових прав на нерухоме майно, зареєстровано за Набутівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, номер запису про право власності 28513448 від 22.10.2018; та відшкодування судових витрат.

Рішенням суду від 21.03.2023 позов задоволено повністю та присуджено:

- витребувати у власність держави в особі Черкаської обласної військової адміністрації (бульв.Шевченка,185, м.Черкаси, ідентифікаційний ) з незаконного володіння Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул.Центральна,190/1, с.Набутів, Черкаський район, Черкаська область; ідентифікаційний ) частину земельної ділянки лісового фонду з кадастровим номером :04:001:0253 площею 1,0 га, яка згідно з матеріалами базового лісовпорядкування 2013 року накладається на землі лісового фонду квартал 39 виділ 24 та 41 Корсунського лісництва та перебуває у постійному користуванні ДП "Корсунь-Шевченківське лісове господарство", право власності на яку згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстроване за Набутівською сільською радою Черкаського району Черкаської області, номер запису про право власності 38513448 від 22.10.2018;

- стягнути з Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул.Центральна,190/1, с.Набутів, Черкаський район Черкаської області; ідентифікаційний ) на користь Черкаської обласної прокуратури (бульв.Шевченка,286, м.Черкаси, 18000; ідентифікаційний , р/р UA0003751 в державній казначейській службі України в м.Київ) 2481,00 грн судового збору.

На виконання судового рішення видано накази від 11.04.2023 та від 02.05.2023.

17.07.2023 за вх.№11817/23 до суду надійшла заява стягувача Черкаської обласної прокуратури №15/2-791вих23 від 12.07.2023 з вимогами змінити спосіб виконання рішення Господарського суду Черкаської області від 21.03.2023 у справі №925/5/23 у частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області судового збору у сумі 2481,00 грн на користь Черкаської обласної прокуратури шляхом звернення стягнення на комунальне майно Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (, 19425, Черкаський район, с.Набутів, вул.Центральна, 190/1) з метою реального стягнення судового збору у сумі 2481,00 грн на користь Черкаської обласної прокуратури (, 18015, м. Черкаси, бульв.Шевченка, 286, розрахунковий рахунок UA0003751 в ДКСУ в м.Київ).

Ухвалою суду від 18.07.2023 розгляд заяви Черкаської обласної прокуратури від 12.07.2023 №15/2-791вих23 (вх.суду №11817/23 від 17.07.2023) про зміну способу виконання судового рішення призначено в судове засідання 27.07.2023.

Учасники справи (прокурор, позивач, відповідач та треті особи) були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак участі повноважних представників не забезпечили, про причини їх неявки до суду не повідомили.

На виконання ухвали суду від 18.07.2023:

прокурор, стягувач доказів виключності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим;

відповідач (боржник) письмових заперечень проти заяви прокурора (стягувача), а також пропозицій про врегулювання спору,

до суду не надіслали.

27.07.2023 розгляд заяви прокурора було відкладено на 11.09.2023 у зв`язку з відсутністю у суду підтвердження належного повідомлення боржника Набутівської сільської ради про час і місце проведення судового засідання.

Ухвала суду про відкладення судового засідання вручена боржнику під розписку 01.08.2023, про що свідчить відмітка уповноваженої особи в поштовому повідомленні.

В судовому засіданні 11.09.2023:

представник прокуратури вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Вказує на виключність обставини звернення до суду з заявою про звернення стягнення на майно боржника при наявних грошових вимогах, оскільки сільська рада як юридична особа за законом - не має відкритих рахунків в банківських установах та належних їй грошових коштів, в тому числі і в казначейській службі, що робить неможливим реальне виконання судового рішення в частині стягнення судового збору з боржника органу місцевого самоврядування та ставить під сумнів можливість стягнення коштів з виконкому сільської ради, оскільки виконком сільської ради є самостійною юридичною особою за Законом. Рада ж не вживає ніяких заходів по погашенню заборгованості та реальному виконанню рішення суду;

боржник вимоги не заперечив. Доводів прокурора не спростував. Про наявність рахунків в банківських установах та грошових коштів для погашення вимог - не повідомив. Пропозицій по врегулюванню спору не надав.

Треті особи на ухвали суду не відреагували.

За результатами обговорення доводів прокурора, оцінюючи докази у справі у їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає, що заява прокурора про звернення стягнення на майно боржника підлягає до задоволення.

Застосування судом норм права:

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання судових рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до приписів статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі Глоба проти України, № 15729/07, від 05.07.2012).

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012). Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 N 11-рп/2012).

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).

Оскільки явка представників у судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими їм процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд першої інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду заяви прокурора у даній справі за відсутності представників стягувача та боржника.

Виконання боржником рішення від 21.03.2023 у справі №925/5/23 не встановлено.

Казначейська служба повернула наказ суду без виконання з мотивів відсутності у відповідача (боржника) відкритих рахунків та грошових коштів на казначейському обслуговуванні лист ДКСУ від 31.05.2023 вих.№18672-23 (а.с. 226). УДКСУ в Корсунь-Шевченківському районі не є органом примусового виконання рішення суду і об`єктивно позбавлено можливості забезпечення виконання рішення суду.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (див. рішення від 19.03.1997 зі справи «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи «Шмалько проти України»).

Як вказано у рішенні Європейського суду з прав людини у справі від 05.07.2012 «Глоба проти України», п. 1 ст. 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у п. 1 ст. 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

За таких обставин господарський суд вважає наявними підстави, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим - для зміни способу виконання рішення суду та задоволення заяви прокурора від 12.07.2023 (а.с. 213).

Частинами 1-3 ст. 331 ГПК України передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може змінити спосіб виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Питання про зміну способу виконання рішення суду господарські суди мають вирішувати із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення заяви про зміну способу виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а також вжиття заходів до реального виконання рішення суду (правовий висновок з постанови Верховного Суду від 21.01.2020 у справі №910/1180/19).

На державу покладено позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як у теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до пункту 1 статті 6 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 17.05.2005 у справі "Чижов проти України", заява №6962/02 ).

Водночас суд зазначає, що механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845.

Разом з тим з 01.01.2013 набрав чинності ЗУ "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", нормами якого встановлені гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження", та особливості їх виконання. Дія цього Закону не поширюється на боржників органів місцевого самоврядування.

Відповідачем не спростовані та не заперечені доводи прокурора та не запропоновано спосіб виконання судового рішення в частині відшкодування прокурору його витрат на сплату судового збору при звернення з позовом.

Заява прокурора від 12.07.2023 про зміну способу виконання рішення суду у даній справі підлягає до задоволення шляхом звернення стягнення на майно боржника Набутівської сільської ради.

Керуючись ст.ст.202, 216, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву стягувача - Черкаської обласної прокуратури від 12.07.2023

№15/2-791вих23 (вх.суду №11817/23 від 17.07.2023) про зміну способу виконання рішення суду задовольнити.

2. Звернути стягнення на все майно боржника Набутівської сільської ради Черкаського району Черкаської області (вул.Центральна,190/1, с.Набутів, Черкаський район, Черкаська область; ідентифікаційний )

на користь стягувача - Черкаської обласної прокуратури (бульв.Шевченка,286, м.Черкаси, 18000; ідентифікаційний , р/р UA0003751 в державній казначейській службі України в м.Київ)

в сумі 2481,00 грн судового збору.

Ухвала є виконавчим документом.

Ухвала суду набрала законної сили 12.09.2023. Ухвала суду може бути оскаржена до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені ст.ст.254-257 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено і підписано 12.09.2023.

Суддя Г.М.Скиба