УХВАЛА

04 вересня 2023 року

м. Київ

Справа № 904/105/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснова Є. В. - головуючого, Мачульського Г. М., Рогач Л. І.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 (колегія суддів: Чус О. В., Кощеєв І. М., Орєшкіна Е. В.) у справі

за позовом Криворізької міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс" про повернення земельної ділянки та приведення її у придатний для використання стан,

ВСТАНОВИВ:

У 2020 році Криворізька міська рада звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Форс" привести в придатний для використання стан земельну ділянку площею 0,5978 га з кадастровим номером :03:001:0002 шляхом демонтажу розміщених на ній споруд та парканів за власний рахунок, та повернути її територіальній громаді міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради за актом приймання-передачі.

05.10.2022 Господарський суд Дніпропетровської області ухвалив рішення про часткове задоволення позову.

14.03.2023 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову, повний текст якої склав 21.03.2023, про скасування цього рішення та ухвалення нового - про відмову у позові.

10.04.2023 Криворізька міська рада звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на зазначену постанову апеляційного господарського суду, визначивши підставами касаційного оскарження пункти 1 та 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).

30.05.2023 Верховний Суд постановив ухвалу про закриття касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на підставі пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України.

12.07.2023 Криворізька міська рада вдруге звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023, обґрунтовуючи скаргу підставами касаційного оскарження, визначеними в пунктах 3 та 4 частини другої статті 287 ГПК України. Крім того, скаржник заявив клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 288 ГПК України. Обґрунтовуючи відповідне клопотання, скаржник зазначав, що отримав оскаржувану постанову апеляційного господарського суду 21.03.2023 та вперше звернувся із касаційною скаргою на неї в межах визначеного законом процесуального строку, однак 12.06.2023 на адресу Криворізької міської ради надійшла ухвала Верховного Суду про закриття касаційного провадження. Тому, посилаючись на необхідність повторного звернення до касаційного суду з метою забезпечення захисту прав та інтересів територіальної громади міста, Криворізька міська рада повторно звернулася до касаційного суду з касаційною скаргою та просила визнати причини пропуску строку на подання касаційної скарги поважними, тобто такими, що пов`язані з об`єктивними обставинами.

28.07.2023 Верховний Суд постановив ухвалу, якою визнав неповажними названі вище причини пропуску Криворізькою міською радою строку на касаційне оскарження та залишив касаційну скаргу без руху на підставі частин другої та третьої 292 ГПК України для усунення недоліків шляхом подання суду клопотання (заяви) про поновлення строку на касаційне оскарження з наведенням інших поважних причин пропуску такого строку та обґрунтувань підстави касаційного оскарження, передбаченої пунктом 3 частини другої статті 287 ГПК України.

Ухвалу, в якій скаржнику встановлено строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня її вручення, він отримав 04.08.2023, а 14.08.2023 - направив до суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги, заявивши клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження та навівши обґрунтування підстави касаційного оскарження, визначеної в пункті 3 частини другої статті 287 ГПК України.

21.08.2023 до Верховного Суду надійшли заперечення Товариства з обмеженою відповідальністю "Форс" на заяву Криворізької міської ради про усунення недоліків касаційної скарги, в якій відповідач наводить, зокрема, свої аргументи в спростування доводів клопотання скаржника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження та просить відмовити у його задоволенні та у відкритті касаційного провадження.

Відповідно до частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частинами другою і третьою цієї статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За змістом частини першої статті 119 ГПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Можливість поновлення судом касаційної інстанції пропущеного строку не є необмеженою, а вирішення цього питання пов`язується з наявністю поважних причин пропуску строку звернення зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

На обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження Криворізька міська рада, окрім раніше наведених у касаційній скарзі обставин, зазначила, що причини пропуску процесуального строку зумовлені непереборними обставинами в умовах воєнного стану. Так, працівники юридичного управління міської ради, які безпосередньо здійснюють претензійно-позовну роботу, представництво інтересів Криворізької міської ради, її виконавчих органів, міського голови в усіх судових інстанціях, в умовах воєнного стану також опрацьовують та ведуть юридичний супровід нагальних питань, пов`язаних з організацією та координацією дій, пов`язаних з розселенням внутрішньо переміщених осіб, надання постраждалим необхідної соціальної допомоги тощо. Тому з огляду на велике навантаження, пріоритетність та важливість питань, які виникають та які потребують швидкого вирішення в умовах воєнного стану, значно ускладнена можливість підготовки та подання процесуальних документів у межах строків, встановлених процесуальним законодавством.

Щодо посилань скаржника на такі обставини колегія суддів зазначає таке.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Введення воєнного стану дійсно є підставою для поновлення особі строку касаційного оскарження у випадку, якщо особа зазначає конкретні обставини, що у зв`язку із введенням воєнного стану завадили їй вчасно подати касаційну скаргу (наприклад виїзд з місця проживання в зв`язку з проведенням в місці проживання бойових дій, відсутність інформації про результати розгляду справи та неможливість вчасно її отримати, тощо).

Проте, введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Сам факт запровадження воєнного стану в Україні без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатися поважною причиною пропуску цих строків. Подібні висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Отже, органи державної влади, суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним господарюючим суб`єктам перед іншими учасниками судового процесу призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Тому саме лише посилання скаржника на його особливий режим роботи як органу місцевого самоврядування в умовах воєнного стану не є поважними причинами пропуску строку на касаційне оскарження та в певній мірі зводяться до внутрішньої організації роботи самого скаржника, мають суб`єктивний характер і не свідчать про існування об`єктивно непереборних причин неподання належним чином оформленої касаційної скарги у встановлений законом строк.

Скаржник не надав доказів, які би підтверджували сукупність послідовних та регулярних дій, спрямованих на дотримання вимог процесуального закону стосовно строків на касаційне оскарження судового рішення.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає неповажними підстави, наведені скаржником в обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною четвертою статті 13 ГПК України унормовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 293 ГПК України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Ураховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у цій справі.

Керуючись статтями 234, 235, 288, 290, 292, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Криворізької міської ради на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 14.03.2023 у справі № 904/105/20.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

3. Касаційну скаргу разом з доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику, а її копію залишити у Верховному Суді.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Краснов

Суддя Г. М. Мачульський

Суддя Л. І. Рогач