ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

14 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/873/23
Південно-західний апеляційний господарський суд

у складі судді Савицького Я.Ф.

розглянувши в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи, заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В. (вх.№2370/23/Д1 від 11.09.2023) від розгляду апеляційної скарги Садівничого масиву "Магістраль"

на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023

по справі №916/873/23

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Садівничого масиву "Магістраль"

про визнання недійсним рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23 позовні вимоги ОСОБА_1 до Садівничого масиву "Магістраль" про визнання недійсним рішення позачергової конференції уповноважених Садівничого масиву "Магістраль", яке оформлене протоколом №1 від 21.11.2017, задоволені у повному обсязі.

Не погодившись зі вказаним рішенням суду першої інстанції, Садівничий масив "Магістраль" звернувся до Південно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою на останнє.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.07.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Богатир К.В., судді - Поліщук Л.В., Таран С.В.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.08.2023 за апеляційною скаргою Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23 відкрито апеляційне провадження.

11.09.2023 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В. (вх.№2370/23/Д1 від 11.09.2023) від розгляду апеляційної скарги Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 по справі №916/873/23.

В обґрунтування вказаної заяви про відвід, ОСОБА_1 зазначає, що в апеляційній скарзі апелянт ставить питання щодо правового аналізу протоколу №4 від 06.10.2012 загальних зборів СМ "Магістраль", на який він посилається для підтвердження своїх правової позиції. Разом з цим, колегія суддів у складі Таран С.В., Богатиря К.В. та Поліщук Л.В. вже висловили свою думку щодо протоколу №4 від 06.10.2012 загальних зборів СМ "Магістраль", розглядаючи справу №916/68/22 та ухвалюючи постанову у цій справі від 09.08.2023. З огляду на те, що у даній справі - №916/873/23 апелянт знову просить аналізувати протокол №4 від 06.10.2012, у позивача не виникає будь-якого сумніву щодо того, який саме буде результат розгляду апеляційної скарги опонентів, що на його думку є підставою для відводу колегії суддів.

Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі головуючого судді: Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В., розглянувши вказану заяву про відвід, дійшла висновку про її необґрунтованість, у зв`язку з чим ухвалою суду від 13.09.2023 справу №916/873/23 передано на автоматизований розподіл для визначення судді в порядку ст. 32 Господарського процесуального кодексу України для вирішення питання про відвід.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.09.2023 для розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В. у справі №916/873/23 визначено суддю Савицького Я.Ф.

Розглянувши та оцінивши викладені в заяві про відвід доводи ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 48 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Частиною четвертою статті 11 Господарського процесуального кодексу України та статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. За суб`єктивним критерієм беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (пункт 49 рішення у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

Європейський суд з прав людини зазначив, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Булут проти Австрії" від 22.02.1996, у справі "Томан проти Швейцарії" від 10.06.1996). Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення.

При цьому, особиста безсторонність суду, як суб`єктивний критерій, презюмується, поки не надано доказів протилежного (пункт 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України" від 09.11.2006).

У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. При оцінці об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункти 29, 31 рішення Європейського суду з прав людини "Газета "Україна-центр" проти України" від 15.07.2010).

Господарський процесуальний кодекс України не встановлює вичерпного переліку обставин, які свідчать про необ`єктивність судді, однак зазначається, що такі підстави повинні бути обґрунтовані особою, яка ініціює питання про відвід судді.

Суд зазначає, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Таким чином, щодо суб`єктивної складової безсторонності суду на заявника покладається обов`язок подати докази фактичної наявності упередженості судді для відводу його від справи, оскільки існує презумпція неупередженості судді.

Відповідно до частин 2, 3 статті 38 Господарського процесуального кодексу України, з підстав, зазначених у статтях 35, 36 і 37 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як зазначалось вище, колегію суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді: Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В. визначено Протоколом автоматизованого розподілу судової справи №916/873/23 між суддями від 31.07.2023.

Таким чином, вказаний склад судової колегії для розгляду апеляційної скарги Садівничого масиву "Магістраль" сформовано автоматизованою системою документообігу за принципом вірогідності в порядку частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, що відповідає об`єктивному критерію безсторонності суду апеляційної інстанції при розгляді справи №916/873/23.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України визначено підстави для відводу (самовідводу) судді.

Так, відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 36 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

В контексті наведеного обставин, які б свідчили про упередженість суддів у даній справі або окремих суддів стосовно заявника, зацікавленість складу суду в певному рішенні в цій справі чи про необ`єктивне ставлення до сторін у справі, заявник не навів, а судом не встановлено.

З огляду на доводи заяви позивача вбачається, що вони зводяться до незгоди з висновком колегії суддів, зробленим під час розгляду справи №916/68/22.

Однак, як зазначалось вище, норми чинного господарського процесуального законодавства передбачають, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу, оскільки тлумачення закону у поєднанні з обставинами справи є підґрунтям здійснення правосуддя і у протилежному випадку судді позбавляються можливості на висловлення позиції при розгляді інших подібних справ у подальшому.

Доводи заявника щодо необхідності відводу суддів з підстав незгоди з їх правовою позицією прямо порушують один з найважливіших принципів судочинства - nemo iudex in causa sua (ніхто не може бути суддею у власній справі), який виключає для учасника процесу можливість обирати суддю на власний розсуд, зокрема, шляхом заявлення відводів тим суддям, відома правова позиція яких заявника не влаштовує.

Відтак сама по собі незгода учасника справи із рішенням судді (суддів) не свідчить про його (їх) упередженість, необ`єктивність чи заінтересованість та не є підставою для відводу останнього (останніх) відповідно до наведених норм Господарського процесуального кодексу України.

Отже, незгода заявника з судовим рішенням у справі №916/68/22 за змістом частини 4 статті 35 Господарського процесуального кодексу України не може бути підставою для відводу суддів, з урахуванням не надання стороною, яка заявляє відвід, доказів проявлення зазначеним суддями саме необ`єктивності чи упередженості при ухвалені такого судового рішення на користь однієї із сторін.

Інших обставин, які викликають у ОСОБА_1 сумніви у неупередженості та об`єктивності суддів, позивачем не зазначено.

Отже, розглянувши доводи в обґрунтування заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Богатиря К.В., суддів: Поліщук Л.В., Таран С.В. від розгляду справи №916/873/23, суд дійшов висновку, що вказана заява не містить обґрунтованого посилання на дійсні обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів, або свідчать про їх особисту небезсторонність, упереджене ставлення до ОСОБА_1 , особисту прихильність до інших учасників справи тощо і, відповідно, можуть бути підставою для відводу.

Мотиви, викладені у заяві про відвід є власними судженнями та суб`єктивними припущеннями сторони, а тому підстави для задоволення заяви відсутні.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 не наведено ґрунтовних аргументів на доведення наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності колегії суддів у складі головуючого судді Богатиря К.В., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В., а всі доводи, що викладені у заяві про відвід є виключно припущеннями позивача у даній справі та незгодою із судовим рішенням у справі №916/68/22, що є підставою для відмови у задоволенні заяви про відвід у зв`язку з її необґрунтованістю.

Положеннями ч.ч. 1-3, 7-8, 11 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 39 234, 235, 281 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді К.В. Богатиря, суддів: Л.В. Поліщук, С.В. Таран від розгляду апеляційної скарги Садівничого масиву "Магістраль" на рішення Господарського суду Одеської області від 30.06.2023 у справі №916/873/23 відмовити.

Ухвала відповідно до ст. 235 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Суддя Я.Ф. Савицький