ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1012/22

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Сичов Д.В. - адвокат, ордер серії АМ №1000388 від 08.11.2022;

від відповідача-1: ОСОБА_2, витяг з ЄДР,

Лященко А.М. - адвокат, ордер серії АІ №1409887 від 14.06.2023;

від відповідача-2: ОСОБА_2,

Лященко А.М. - адвокат, ордер серії АІ №1409886 від 12.06.2023;

від третьої особи: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_1

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н";

2. ОСОБА_2 ;

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо

предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Звягельського

нотаріального округу Лінкевича Броніслава Адамовича

про про визнання недійсним акта приймання-передачі частки в статутному капіталі,

визнання недійсними рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації,

витребування з володіння частки в статутному капіталі, визнання недійсним

договору купівлі-продажу частки в статутному капiталi (враховуючи заяву про зміну

предмета позову від 20.02.2023),

Процесуальні дії по справі.

ОСОБА_1 звернулась до Господарського суджу Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н" та ОСОБА_2 , у якому просить:

- визнати недійним акт приймання-передачі частки в статутному капiталi ТОВ «Паритет Н» вiд 26.09.2022, що зареєстровано в реєстрі №1196,1197 на бланку №НСЕ010825, справжнiсть підписів на якому засвiдчено приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотарiального округу Лiнкевич Б.А.;

- витребувати з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку в статутному капiталi номінальною вартістю 150000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу ТОВ "Паритет Н";

- визнати недійними рішення загальних зборiв учасникiв ТОВ «Паритет Н», оформлені протоколом вiд 26.09.2022, що зареєстровано в реєстрі №1230,1231 на бланку №НСЕ010854, справжнiсть підписів на якому засвiдчено 29.09.2022 приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотарiального округу Лiнкевич Б.А.;

- скасувати державну реєстрацію змін до вiдомостей про юридичну особу вiд 20.10.2022 реєстратора Драч I.I. виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради (запис №024000718), про державну реєстрацію змiни кiнцевого бенефіціарного власника (контролера) або змiни вiдомостей про кiнцевого бенефіціарного власника (контролера), змiни місцезнаходження юридичної особи, зміни складу засновників (учасникiв) або змiни вiдомостей про засновника.

Ухвалою господарського суду від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 24.01.2023.

Ухвалою суду від 24.01.2023 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 23.02.2023.

30.01.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву від 28.01.202, згідно з яким останній з позовними вимогами не погодився, просив відмовити у їх задоволенні повністю (т.1, а.с.201-207).

16.02.2023 через підсистему «Електронний суд» від представника відповідача-2 надійшло клопотання від 16.02.2023 про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Лінкевича Броніслава Адамовича, оскільки ним було здійснено нотаріальне засвідчення підписів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на оскаржуваному акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Паритет Н», який позивач вважає недійсним і обґрунтовує таку недійсність порушенням приватним нотаріусом положень діючого законодавства, а отже рішення у цій справі може вплинути на права та обов`язки останнього, зокрема, може слугувати підставою для притягнення його до дисциплінарної і матеріальної відповідальності за вчинення відповідної дії, якщо суд дійде висновку про її протиправність (т.1, а.с.230-233).

20.02.2023 до суду від представника позивача надійшло клопотання від 20.02.2023 про зміну предмета позову шляхом доповнення його новою позовною вимогою про визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капiталi ТОВ «ПАРИТЕТ Н» від 26.09.2022, враховуючи, що первісні вимоги безпосередньо пов`язані із зазначеним договором (т.1, а.с.237-251).

Ухвалою суду від 23.02.2023 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 21.03.2023; залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача приватного нотаріуса Звягельського нотаріального округу Лінкевича Броніслава Адамовича.

21.03.2023 на електронну пошту суду від представника відповідача-2 надішли письмові пояснення від 20.03.2023, згідно з якими останній вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, просив визнати поважними причини пропуску для їх подання та долучити такі разом із додатковими доказами до матеріалів справи (т.2, а.с.62-77).

21.03.2023 до суду від третьої особи надійшли пояснення від 17.03.2023 на підтвердження правомірності дій приватного нотаріуса, у вирішенні спору останній поклався на розсуд суду (т.2, а.с.78-87).

Ухвалою суду від 21.03.2023 відкладено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.05.2023 призначено підготовче засідання на 18.05.2023.

30.03.2023 через підсистему «Електронний суд» від відповідача-2 надійшла заява, у якій останній повідомив про розірвання з 30.03.2023 договору про надання правничої допомоги з адвокатом Калініним Р.С. (т.2, а.с.91-92).

16.05.2023 на адресу суду від представника відповідача-2 надійшло клопотання від 15.05.2023 про долучення до матеріалів справи заяви свідка від 15.05.2023, обґрунтовуючи це тим, що показання свідка ОСОБА_3 засвідчують факт правомірності її дій як повіреної особи у процедурі укладення та виконання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «ПАРИТЕТ Н», а отже напряму стосуються предмета спору і необхідні для повного та всебічного розгляду даної справи (т.2, а.с.98-104).

Ухвалою суду від 18.05.2023 прийнято до розгляду клопотання представника позивача про зміну предмета позову від 20.02.2023 та постановлено вважати заявленим спір про:

- визнання недійним акту приймання-передачі частки в статутному капiталi ТОВ «Паритет Н» вiд 26.09.2022, що зареєстровано в реєстрі №1196,1197 на бланку №НСЕ010825, справжнiсть підписів на якому засвiдчено приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотарiального округу Лiнкевич Б.А.;

- витребування з володіння ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частку в статутному капiталi номінальною вартістю 150000,00 грн, що становить 50% статутного капіталу ТОВ "Паритет Н";

- визнання недійними рішення загальних зборiв учасникiв ТОВ «Паритет Н», оформлені протоколом вiд 26.09.2022, що зареєстровано в реєстрі №1230,1231 на бланку №НСЕ010854, справжнiсть підписів на якому засвiдчено 29.09.2022 приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотарiального округу Лiнкевич Б.А.;

- скасування державної реєстрації змін до вiдомостей про юридичну особу вiд 20.10.2022 реєстратора Драч I.I. виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради (запис №024000718), про державну реєстрацію змiни кiнцевого бенефіціарного власника (контролера) або змiни вiдомостей про кiнцевого бенефіціарного власника (контролера), змiни місцезнаходження юридичної особи, зміни складу засновників (учасникiв) або змiни вiдомостей про засновника;

- визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капiталi ТОВ «ПАРИТЕТ Н», укладеного 26.09.2022 року.

Також ухвалою від 18.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження на підставі ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; відкладено підготовче засідання на 14.06.2023.

Протокольною ухвалою від 14.06.2023 задоволено клопотання представника відповідача-2 про долучення до матеріалів справи доказів від 15.05.2023, визнано причини пропуску процесуального строку для її подання поважними, поновлено такий строк та долучено заяву свідка до матеріалів справи.

Ухвалою від 14.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/1012/22 до судового розгляду по суті на 02.08.2023.

18.07.2023 на адресу суду від представника відповідача-2 надійшла заява від 12.07.2023 про стягнення витрат на правову допомогу на загальну суму 115000,00 грн (з додатками, т.2: а.с.132-164).

Ухвалою суду від 02.08.2023 відкладено розгляд справи по суті на 30.08.2023.

29.08.2023 на електронну пошту суду від представника позивача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, до 5000,00 грн (т.2, а.с.172-174).

Третя особа та (або) її представник у засідання не з`явився, у клопотанні від 01.08.2023 останній просив розглядати справу за його відсутності з урахуванням попередньо поданих пояснень від 17.03.2023 (т.2, а.с.165).

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх у повному обсязі з урахуванням заяви про зміну предмета позову, підтримав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Представник відповідачів заперечив проти позовних вимог та клопотання позивача про зменшення витрат на правову допомогу, просив відмовити у їх задоволенні.

У засіданні 30.08.2023 проголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірний акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ "Паритет Н" від 26.09.2022 підписаний ОСОБА_3 , яка діяла від імені позивача на підставі довіреності від 11.03.2022, однак у даному випадку наявний дефект волі спірного правочину, оформленого вказаним актом приймання-передачі частки, який полягає у тому, що позивач як дійсний власник корпоративних прав не доручав та не довіряв ОСОБА_3 відчуження таких його прав (майна) на користь третіх осіб, а також не виявляв наміру або бажання відчужити належні йому корпоративні права та користь третіх осіб самостійно. Позивач вказав на те, що як довіритель не надавав заяву про підтвердження дії довіреності, тобто нотаріус безпідставно та неправомірно засвідчив акт приймання-передачі частки в статутному капіталі, на підставі якого позивача протиправно позбавлено майна. Також позивач зазначив, що рішення загальних зборів мають послідовний причинний зв`язок зі спірним актом-приймання-передачі і, у разі визнання його недійним, відповідачем не можуть бути прийняті відповідні рішення без належної на те згоди позивача як учасника товариства, тому прийняті на загальних зборах 26.09.2022 рішення є нелегітимними і такими, що порушують його права та законні інтереси. Позивач відмітив, що не отримував кошти за договором купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "ПАРИТЕТ Н" від 26.09.2022 та не отримував кошти за корпоративні права до укладання договору, не мав наміру відчужувати частку в статутному капіталі будь-яким чином та не повідомляв ОСОБА_3 про жодні фінансові відносини з ОСОБА_2 (т.1: а.с.1-8, 237-247).

Відповідач-2 з позовними вимогами не погодився, у відзиві на позовну заяву від 28.01.2023 просив відмовити у їх задоволенні з огляду на те, що позивач добровільно видав нотаріально посвідчену довіреність на ОСОБА_3 , якою надав останній повноваження з питань розпорядження (продажу, відступлення) за ціною та на умовах за її розсудом належною позивачу часткою статутного капіталу як учасника (засновника) ТОВ "ПАРИТЕТ Н", для чого уповноваженому представнику було надано право, серед іншого, укласти та підписати договір купівлі-продажу частки статутного капіталу, акт прийому-передачі, отримати належні довірительці кошти. На думку відповідача, акт приймання-передачі частки від 26.09.2022 не є окремим правочином у розумінні ст.202 ЦК України, а відтак не підлягає визнанню недійсним відповідно до положень цього Кодексу. Окрім того, посилаючись на практику Верховного Суду, відповідач-2 зазначив, що одночасне пред`явлення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння (віндикація) та про визнання недійсним правочину (наслідком якого є реституція) є помилковим, оскільки вказані позовні вимоги є взаємовиключними, а рішення, яким одночасно будуть задоволені такі вимоги, призведе до конфлікту інтересів та неможливості одночасного виконання цих вимог; витребування майна шляхом віндикації застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин, відтак до спірних правовідносин не можуть застосовуватися положення ст.387 ЦК України щодо витребування майна (т.1 а.с.201-203).

Окрім того, у письмових поясненнях від 20.03.2023 відповідач-2 зазначив, що Центральним міжрегіональним Управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) було проведено перевірку вчинення приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Лінкевичем Б.А. нотаріальних дій та повідомлено про часткове порушення ним п.7.22 розділу 7 Правил в частині неповного зазначення реквізитів документа, за яким встановлено повноваження представника, оскільки в даному випадку повноваження представника ОСОБА_1 підтверджуються довіреністю, посвідченою приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. 11.03.2022 за реєстровим №1062 та заявою ОСОБА_1 про підтвердження дії довіреності, підпис на якій засвідчено нотаріально. Крім того, нотаріусом підтверджено наявність згоди ОСОБА_1 на підтвердження дії довіреності; в нотаріуса відсутнє зобов`язання сканувати та зберігати копію заяви, що передбачена пп.18 п.1 Постанови КМУ від 28.02.2022 №164 "Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану". Відповідач-2 вкотре наголосив, що акт приймання - передачі частки не є правочином, відповідно не може бути оскарженим; необхідності та підстав об`єднання позовних вимог, а саме визнання недійним даного акта та визнання недійсним рішення загальних зборів товариства позивачем не наведено; вимога про витребування частки з володіння не є ефективним способом захисту у даному випадку (т.2, а.с.62-66).

Третя особа, згідно з поясненнями від 17.03.2023, у вирішенні даного спору поклалася на розсуд, при цьому відмітила, що у зв`язку з відсутністю у чинному законодавстві України обов`язку зберігати документи, пов`язані з вчиненням нотаріальної дії щодо засвідчення справжності підпису, факт вчинення зазначених нотаріальних дій підтверджується записами №№ 1194, 1195, 1196 та 1197 у відповідному Реєстрі реєстраційних дій. Третя особа повідомила, що під час вчинення вищезазначених нотаріальних дій підстави, встановлені ст.49 Закону України "Про нотаріат", для відмови у їх вчинені були відсутні (т.2, а.с.78-81).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається з викладених у позовній заяві обставин та матеріалів справи, ОСОБА_1 (позивач) за попереднім усним договором з ОСОБА_3 довіреністю від 11.03.2022 (т.1, а.с.17-18) уповноважила останню представляти свої інтереси у будь-яких установах, організаціях та підприємствах, залежно від їх організаційної форми та підпорядкованості, в органах місцевої влади та самоврядування та їх структурних підрозділах будь-якого рівня та будь-якої направленості, органах нотаріату, правоохоронних органах, перед усіма фізичними та юридичними особами, перед усіма третіми особами, в тому числі перед державними, господарськими, адміністративними та іншими установами та організаціями, з питань розпорядження /продажу, відступлення/ за ціною та на умовах за їх розсудом належною позивачу часткою статутного капіталу як учасника ТОВ «Паритет Н» (ідентифікаційний код 37808303) з усіма правами, обов`язками та повноваженнями, наданими позивачу як учаснику товариства установчими документами товариства та чинним законодавством. Для чого уповноваженому представнику надається право: розписуватись від імені позивача на документах, в тому числі підписувати заяви, зокрема заяви про сімейний стан позивача та про належність позивачу вищевказаної частки статутного капіталу на праві особистої приватної власності, підписувати заяви про вихід зі складу засновників ТОВ, укласти та підписати договір купівлі-продажу частки статутного капіталу, акт прийому-передачі, подавати будь-які довідки та документи, які стосуються виконання цієї довіреності, брати участь у загальних зборах підприємства від імені позивача з правом голосу, підписувати рішення (протоколи) засновників ТОВ, установчі документи, зміни та доповнення до статуту ТОВ (нову редакцію), реєструвати їх у встановленому законом порядку у відповідному органі державної реєстрації, здійснити необхідні грошові розрахунки, одержувати всі необхідні довідки та документи, одержувати інформацію про діяльність ТОВ, розпоряджатися (продати, відступити) належною позивачу часткою статутного капіталу ТОВ за ціну та на умовах за їх розсудом, одержувати належні позивачу гроші, а також вчиняти будь-які інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень, які належало б виконувати позивачу, якби він особисто займався цим питанням, та які на думку представників будуть доцільними для правильного і ефективного виконання довіреності.

Довіреність надана терміном дії на один рік і зберігає чинність до 11.03.2023, якщо раніше зазначеного строку не буде позивачем скасовано в передбаченому для того законом порядку, про що представник буде повідомлений письмово. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. та зареєстрована в реєстрі за №1062 (далі - довіреність від 11.03.2022).

26.09.2022 між ОСОБА_3 , що діє на підставі довіреності від 11.03.2022 учасника ТОВ «Паритет Н» ОСОБА_1 , (продавець) та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ «Паритет Н» (далі - договір) (т.1, а.с.205).

Відповідно до п.1 договору, продавець передає у власність покупцю, а покупець приймає у власність вклад в статутному капіталі ТОВ "ПАРИТЕТ Н» (далі - товариство), статутний капітал якого складає 300000,00 грн, та зобов`язується здійснити всі необхідні дії для внесення змін до установчих документів та проведення їх державної реєстрації у відповідності із законодавством України.

Вклад, що відчужується продавцем, становить 50% статутного капіталу товариства, що складає 150000,00 грн. Вклад, що відчужується, сплачений продавцем повністю та належить йому на праві власності, на підставі статуту ТОВ "ПАРИТЕТ Н" (п.2 договору).

Згідно з п.п.3,4 договору, продаж здійснюється за ціною 150000,00 грн. В результат придбання частки за цим договором, покупець отримує у власність 50% статутного капіталу товариства, номінальною вартістю 150000,00 грн.

Продавець підтверджує, що він отримав грошові кошти в сумі 150000,00 грн до підписання цього договору. Своїм підписом на цьому договорі він підтверджує факт повного розрахунку за ним. Претензій щодо розрахунку за належний йому вклад до покупця не має (п.5 договору).

У п.8 договору сторони підтверджують, що вони не визнані судом недієздатними чи обмежено дієздатними; укладання договору відповідає їхнім інтересам; волевиявлення є вільним і усвідомленим і відповідає їхній внутрішній волі; умови договору зрозумілі, і відповідають реальній домовленості сторін; договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у ньому.

Даний Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань по цьому договору. Після укладення даного договору до установчих документів товариства повинні бути внесені відповідні зміни, оформлені у встановленому чинним законодавством порядку (п.9 договору).

Право власності покупця на вклад, зазначений в п.2 даного договору, виникає з моменту підписання договору з необхідністю подальшої державної реєстрації змін та доповнень до статуту товариства або нової редакції статуту товариства, що містить відповідні зміни (п.10 договору).

Згідно з п.11 договору, підписання сторонами даного договору свідчить про те, що передача-приймання відчужуваного вкладу товариства відбулась. З метою внесення змін до установчих документів сторони мають підписати акт прийому-передачі частки у статутному капіталі товариства та нотаріально посвідчити цей акт.

26.09.2022 згідно з умовами вказаного договору ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності від 11.03.2022, передала, а ОСОБА_2 прийняла частку в статутному капіталі товариства в обсязі 50% статутного капіталу товариства, що становить 150000,00 грн, про що свідчить акт приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «Паритет Н», засвідчений приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лінкевичем Б.А. та зареєстрований в реєстрі №1196, 1197 (т.1, а.с.13-14).

Також, як повідомлено сторонами, 26.09.2022 було проведено загальні збори учасників (власників) ТОВ «Паритет Н», оформлені протоколом (т.1, а.с.15-16), на яких прийнято рішення, зокрема, щодо вибуття ОСОБА_1 зі складу учасників товариства у зв`язку з відчуженням нею частки в статутному капіталі товариства; надання згоди та затвердження продажу частки учасника ОСОБА_1 у статутному капіталі товариства у розмірі 50% на користь ОСОБА_2 , а також перерозподілу часток у статутному капіталі товариства. Протокол загальних зборів учасників (власників) ТОВ «Паритет Н» від 26.09.2022 засвідчено приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лінкевичем Б.А. та зареєстровано в реєстрі №1196, 1197.

14.10.2022 до Єдиного реєстру довіреностей внесено реєстраційний запис про припинення дії довіреності від 11.03.2022, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л., на підставі заяви про скасування довіреності, що вбачається з витягу про реєстрацію №48588162 від 14.10.2022 (т.1, а.с.19).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 08.11.2022 щодо ТОВ «Паритет Н», 20.10.2022 проведено державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, а саме зміну кінцевого бенефіціарного власника або зміну відомостей про кінцевого бенефіціарного власника, зміну місцезнаходження юридичної особи, зміну складу засновників (учасників) або зміну відомостей про засновників (учасників) юридичної особи (т.1, а.с.20-28).

З огляду на викладені обставини, з метою захисту та відновлення порушених прав та інтересів позивач звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються з положеннями ст.20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Договором, згідно зі ст.626 ЦК України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ст.638 ЦК України).

Главою 17 ЦК України унормовано правовідносини представництва при здійсненні правочинів.

Положеннями ч.ч.1, 3 ст.237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Статтею 239 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.244 ЦК України, представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Статтею 1003 ЦК України визначено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними .

Відповідно до ч.1 ст.1004 ЦК України, повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит. У цьому разі повірений повинен повідомити довірителя про допущені відступи від змісту доручення як тільки це стане можливим.

Про те, що у довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити представнику, зазначено також у п.2.1 гл.4 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595. На вказаному також наголосив Верховний Суд у постанові від 19.01.2021 у справі №910/12791/19.

Згідно з положеннями ч.ч.1, 4, 5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», учасник товариства має право відчужити свою частку (частину частки) у статутному капіталі товариства оплатно або безоплатно іншим учасникам товариства або третім особам. Учасник товариства може встановити вимогу нотаріального посвідчення правочину з відчуження, застави частки такого учасника у статутному капіталі відповідного товариства та скасувати таку вимогу, відомості про що вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у порядку, визначеному законом. Така вимога учасника, а також скасування учасником цієї вимоги є одностороннім правочином та підлягає нотаріальному посвідченню. Договір, за яким виникнення, зміна чи припинення прав та обов`язків щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства обумовлені обставинами, вчиняється у письмовій формі. Істотними умовами такого договору є розмір частки у статутному капіталі товариства, що відчужується, ціна договору, обставини, що обумовлюють настання, зміну або припинення прав та обов`язків сторін щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства, строк дії договору.

Суд відзначає, що довіреність може бути направлена на наділення представника за довіреністю повноваженнями щодо відчуження частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю від імені довірителя на користь третьої особи (аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.10.2019 у справі №923/876/16).

Як вже зазначалося вище, в матеріалах справи міститься довіреність від 11.03.2022, посвідчена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. та зареєстрована в реєстрі за №1062, якою ОСОБА_1 , повністю усвідомлюючи значення своїх дій та згідно зі своїм волевиявленням, яке повністю відповідає її внутрішній волі, відповідно до вимог ст.244 ЦК України, за попереднім усним договором уповноважила Рихальську Т.Є на представництво своїх інтересів та вчинення визначеного змістом довіреності переліку юридичних дій.

При визначенні обсягу повноважень, наданих повіреному за цією довіреністю, суд виходить з того, що першою частиною довіреності передбачено загальний обсяг повноважень, а саме повноваження щодо представництва інтересів позивача у взаємовідносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами з питань розпорядження (продажу, відступлення) за ціною та на умовах за їх розсудом належною позивачу часткою у статутному капіталі ТОВ «Паритет Н» з усіма правами, обов`язками та повноваженнями, наданими позивачу як учаснику товариства установчими документами товариства та чинним законодавством, а другою частиною довіреності конкретизовано дії, які має право вчиняти ОСОБА_3 при представництві інтересів позивача у взаємовідносинах, визначених першою частиною довіреності, до яких, серед іншого, віднесено право: у к л а с т и т а п і д п и с а т и д о г о в і р к у п і в л і - п р о д а ж у ч а с т к и с т а т у т н о г о к а п і т а л у, а к т п р и й о м у - п е р е д а ч і, подавати будь-які довідки та документи, які стосуються виконання цієї довіреності, брати участь у загальних зборах підприємства від імені позивача з правом голосу, підписувати рішення (протоколи) засновників ТОВ, з д і й с н и т и н е о б х і д н і г р о ш о в і р о з р а х у н к и, р о з п о р я д ж а т и с я (продати, відступити) н а л е ж н о ю п о з и в а ч у ч а с т к о ю с т а т у т н о г о к а п і т а л у Т О В з а ц і н у т а н а у м о в а х з а ї х р о з с у д ом, о д е р ж у в а т и н а л е ж н і п о з и в а ч у г р о ш і, а також вчиняти будь-які інші дії, передбачені чинним законодавством України для такого роду уповноважень, які належало б виконувати позивачу, якби він особисто займався цим питанням, та які на думку представників будуть доцільними для правильного і ефективного виконання довіреності.

Суд відзначає, що довіреність від 11.03.2022 не містить будь-яких обмежень повноважень представника, не включає обов`язку представника погоджувати з довірителем, зокрема, умови укладеного представником договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі товариства, як не включає і обов`язку отримання представником спеціального уповноваження на такі дії.

Вказані у довіреності дії, які належить вчинити повіреному, є правомірними, конкретними та здійсненими.

Отже, видаючи таку довіреність, позивач усвідомлював, що наділив відповідача-2 (повіреного), зокрема, правом вчинення та підписання правочину, наслідком якого є її вихід з ТОВ "Паритет Н" та/або зі складу його учасників; відчуження (продажу, відступлення) належної довірителю частки у статутному капіталі ТОВ "Паритет Н" на умовах, відомих представнику.

З огляду на викладене суд відхиляє як безпідставні та необґрунтовані доводи позивача про те, що дійсний власник корпоративних прав ОСОБА_1 не доручала і не довіряла ОСОБА_3 відчуження таких її прав (майна) на користь третіх осіб, не виявляла наміру або бажання відчужити належні їй корпоративні права на користь третіх осіб самостійно.

Також, враховуючи підписання позивачем довіреності від 26.09.2022 у присутності нотаріуса, яким здійснено нотаріальне посвідчення і реєстрацію такої, та обов`язок повіреного повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення (ч.1 ст.1006 ЦК України), суд відхиляє аргументи позивача (т.1, а.с.245) про те, що йому не було відомо про укладення договору від 26.09.2022.

Суд встановив, що договір купівлі-продажу частки від 26.09.2022 відповідає вимогам до письмової форми правочину (ст.207 ЦК України) та на час його укладення не потребував обов`язкового нотаріального посвідчення, відповідно до ст.209 ЦК України, п.10 ч.4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Статтею 249 ЦК України встановлено, що особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь - який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов`язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася.

З наявного в матеріалах справи витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей №48588162 від 14.10.2022 вбачається, що довіреність від 11.03.2022 на момент укладення оспорюваного договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі товариства від 26.09.2022 була чинною.

Таким чином суд дійшов висновку, що станом на час укладення договору від 26.09.2022 ОСОБА_3 мала необхідний обсяг повноважень на реалізацію від імені позивача прав, які надаються учаснику товариства, зокрема, і права на укладення оспорюваного договору та визначення його умов на власний розсуд, що спростовує доводи позивача про дефект волі.

Відповідно до ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6 статті 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з приписами ст.203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Тобто недійсність правочину зумовлюється наявністю недоліків (дефектів) його складових елементів: незаконність змісту правочину, недотримання форми, невідповідність дефекту суб`єктного складу, невідповідність волевиявлення внутрішній волі.

З огляду на викладене вище та керуючись наведеними нормами, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено наявності обставин, з якими закон пов`язує можливість визнання недійсним договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Паритет Н" від 26.09.2022 на підставі ст.ст.203, 215 ЦК України, а відтак у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Посилання позивача на неотримання коштів за договором від 26.09.2022 та неотримання коштів за корпоративні права до укладання договору не можуть бути підставою для визнання його недійсним, оскільки ст.215 ЦК України пов`язує недійсність правочину з недодержанням вимог закону сторонами в момент його вчинення, а не з обставинами виконання сторонами умов цього правочину.

Щодо вимоги позивача про визнання недійсним акта приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ "Паритет Н" від 26.09.2022 суд зазначає таке.

Положеннями ст.44 Закону України "Про нотаріат" передбачено, зокрема, що під час посвідчення правочинів визначається обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб, які беруть у них участь. Нотаріус при посвідченні правочинів, вчиненні інших нотаріальних дій за участю уповноваженого представника встановлює його особу відповідно до вимог статті 43 цього Закону, а також перевіряє обсяг його повноважень. Нотаріусу подається довіреність або інший документ, що надає повноваження представникові. Дійсність довіреності, нотаріально посвідченої відповідно до законодавства України, перевіряється нотаріусом за допомогою Єдиного реєстру довіреностей. У разі наявності сумнівів щодо уповноваженого представника, а також його цивільної дієздатності та правоздатності нотаріус має право зробити запит до відповідної фізичної чи юридичної особи. Правочин посвідчується нотаріусом, якщо кожна із сторін однаково розуміє значення, умови правочину та його правові наслідки, про що свідчать особисті підписи сторін на правочині.

Згідно з п.4 гл.9 розд.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за №282/20595, при вчиненні нотаріальних дій, що потребують прикладення власноручного підпису осіб, нотаріус перевіряє справжність підпису цих осіб шляхом здійснення ними підпису у його присутності. Встановлення їх особи здійснюється за документами, визначеними Законом України «Про нотаріат».

Відповідно до пп.18 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», нотаріальне посвідчення договорів щодо відчуження нерухомого майна, цінних паперів, корпоративних прав, іпотеки, про задоволення вимог іпотекодержателя, встановлення довірчої власності на нерухоме майно (у тому числі договорів про внесення змін до таких договорів або їх розірвання (припинення), а також н о т а р і а л ь н е з а с в і д ч е н н я с п р а в ж н о с т і п і д п и с у н а а к т а х п р и й м а н н я - п е р е д а ч і ч а с т к и (частини частки) у с т а т у т н о м у (складеному) к а п і т а л і (статутному фонді) ю р и д и ч н о ї о с о б и, які укладаються (підписуються) від імені фізичної особи - відчужувача (іпотекодавця, довірчого засновника) на підставі довіреності, з дня видачі якої минуло більше одного місяця (більше двох місяців, якщо її посвідчено консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави), д о з в о л я є т ь с я з а у м о в и о т р и м а н н я н о т а р і у с о м з а я в и д о в і р и т е л я п р о п і д т в е р д ж е н н я д і ї д о в і р е н о с т і, справжність підпису на якій засвідчено нотаріусом, консульською установою (дипломатичним представництвом) України або відповідно до законодавства іноземної держави, а у разі, коли така довіреність посвідчена нотаріусом без використання спеціальних бланків нотаріальних документів, - також за умови її реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей з внесенням до нього відомостей про наявність повноважень, необхідних представникові для укладення (підписання) відповідного договору (акта).

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема листа №867/9.4-23 від 06.01.2023 (т.2, а.с.82-83), Центральним міжрегіональним Управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) було проведено перевірку вчинення приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Лінкевичем Б.А. нотаріальних дій та встановлено часткове порушення ним п.7.22 розділу 7 Правил в частині неповного зазначення реквізитів документа, за яким встановлено повноваження представника, оскільки в даному випадку п о в н о в а ж е н н я п р е д с т а в н и к а Р и х а л ь с ь к о ї О. І. п і д т в е р д ж у ю т ь с я д о в і р е н і с т ю, посвідченою приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. 11.03.2022 за реєстровим №1062, т а з а я в о ю Р и х а л ь с ь к о ї О л ь г и І г о р і в н и п р о п і д т в е р д ж е н н я д і ї д о в і р е н о с т і, підпис на якій засвідчено нотаріально.

У даному листі вказано, що відповідно до пояснень приватного нотаріуса, для вчинення нотаріальних дій ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надали документи згідно зазначеного переліку, серед яких у т.ч. з а я в а в і д Р и х а л ь с ь к о ї О л ь г и І г о р і в н и п р о п і д т в е р д ж е н н я д і ї д о в і р е н о с т і про розпорядження корпоративними правами, справжність підпису на якій засвідчена нотаріально.

На підставі поданих документів 26.09.2022 було вчинено нотаріальні дії, зокрема, засвідчено справжність підписів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє від імені ОСОБА_1 на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Демецькою С.Л. 11.03.2022 за реєстровим №1062, на акті приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Паритет Н», про що здійснено запис в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій №1196, 1197.

Суд бере до уваги те, що чинним законодавством України не передбачено обов`язку нотаріуса зберігати документи, пов`язані з вчиненням нотаріальної дії щодо засвідчення справжності підпису, у зв`язку з чим факт вчинення нотаріальних дій підтверджується саме записами у відповідному Реєстрі реєстраційних дій. Запис у реєстрі є доказом вчинення нотаріальної дії (ч.5 ст.52 Закону України "Про нотаріат").

Також у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 як свідка від 15.03.2023, засвідчена приватним нотаріусом Звягельського районного нотаріального округу Житомирської області Лавренюк Т.Г., у якій повідомлено, що на момент підписання протоколу загальних зборів учасників, договору купівлі-продажу частки у статутного капіталі товариства від 26.09.2022 та акта приймання-передачі частки в статутному капіталі товариства ОСОБА_3 було узгоджено такі дії з ОСОБА_1 в усній формі. Про скасування довіреності від 11.03.2022 ОСОБА_3 стало відомо лише на початку листопада 2022 року від ОСОБА_2 . Під час здійснення приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу Лінкевичем Б.А. засвідчення підписів на протоколі загальних зборів учасників від 26.09.2022 та акті приймання-передачі частки в статутному капіталі товариства від 26.09.2022 були наявні усі необхідні документи, у тому числі заява ОСОБА_1 про підтвердження дії довіреності, що підтверджено також проведеною органами юстиції України перевіркою. Заява ОСОБА_1 про підтвердження дії довіреності була повернута їй разом з іншими документами, що були передані ОСОБА_3 , після реєстраційних дій на виконання її ж доручення (т.2, а.с.104).

Суд констатує, що учасники справи, інші особи, зацікавлені у певному результаті розгляду справи, можуть надавати показання свідка і можуть бути допитані судом в якості свідків, який оцінює ці докази у сукупності з іншими відповідно до свого внутрішнього переконання (такий правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.07.2021 у справі №921/260/19, від 09.11.2021 у справі №910/11343/20).

Верховний Суд неодноразово звертався до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17, від 13.01.2022 у справі №910/6552/20). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц (провадження №14-400цс19).

Враховуючи викладене у сукупності, суд критично оцінює твердження позивача щодо ненадання ним заяви про підтвердження дії довіреності, що призвело до безпідставного та неправомірного засвідчення нотаріусом акта приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства.

Водночас суд звертає увагу, що правочин - це дія особи, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України).

Метою будь-якого правочину є досягнення певних юридичних наслідків, що мають істотне значення для сторін правочину.

Отже правочин - це вольові, правомірні дії, безпосередньо спрямовані на досягнення правового результату, а саме на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Спірний акт приймання-передачі частки від 26.09.2022 є документом, який не спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, а лише засвідчує факт приймання-передачі майна, а саме частки у статутному капіталі товариства, та є додатком до договору купівлі-продажу частки від 26.09.2022.

Таким чином суд погоджується з доводами відповідача-2 про те, що акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Паритет Н» від 26.09.2022 не є окремим правочином у розумінні ст.202 ЦК України, а отже не може бути визнано недійсним з наведених позивачем підстав.

Також у п.2.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з корпоративних правовідносин» №4 від 25.02.2016 роз`яснено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) та інших органів юридичної особи не є правочинами у розумінні статті 202 ЦК України. До цих рішень не можуть застосовуватися положення статей 203 та 215 ЦК України, які визначають підстави недійсності правочину, і, відповідно, правові наслідки недійсності правочину за статтею 216 ЦК України.

Зазначені рішення є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

У зв`язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах.

За приписами п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», правом брати участь в управлінні товариством у порядку, передбаченому цим Законом та статутом товариства, наділені саме учасники товариства.

Враховуючи вищевстановлені обставини та висновки суду щодо відсутності підстав для задоволення вимоги позивача про визнання недійсними договору купівлі-продажу частки в статутному капiталi товариства та акта приймання-передачі частки від 26.09.2022, суд не вбачає підстав і для задоволення похідних вимог позивача про визнання недійсними рішень загальних зборів, оформлених протоколом від 26.09.2022, скасування державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу від 20.10.2022 та витребування з володіння частки в статутному капіталі.

Відповідно до приписів ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд зобов`язаний надати оцінку кожному належному, допустимому та достовірному доказу, який міститься в матеріалах справи, а також визначити певну сукупність доказів, з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, вірогідності та взаємного зв`язку, що дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (постанова Верховного Суду від 01.07.2021 у справі №917/549/20).

Положеннями ст.ст.76, 77 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.1 ст.79 ГПК України).

Згідно з ч.1 ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, в повній мірі дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними і необґрунтованими, а тому відмовляє у їх задоволенні у повному обсязі.

При цьому суд відзначає, що інші доводи та заперечення учасників справи не спростовують встановлених судом обставин та не можуть впливати на законність судового рішення. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10.02.2010 у справі "Серявін проти України").

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.ч.1, 2, ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного, у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Окрім того, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.123 ГПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.126 ГПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

З матеріалів справи слідує, що правову допомогу відповідачам у даній справі надавала адвокат Лященко Аліна Михайлівна, повноваження та обсяг прав якої підтверджуються ордерами на надання правничої (правової) допомоги ТОВ «Паритет Н» серії АІ №1409887 від 14.06.2023 та ОСОБА_2 серії АІ №1409886 від 12.06.2023, виданих адвокатським бюро «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» (а.с.122, 123).

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Так, 27.02.2023 між ОСОБА_2 (клієнт) та адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» (адвокатське об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги №718-27/02/2023 від 27.02.2023 (далі - договір №718-27/02/2023) (т.2, а.с.135-138), згідно з п.1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати юридичну (правову/правничу) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатками до нього.

Предметом даного договору є юридичні послуги, що стосуються супроводження справи №906/1012/22 та справи №906/69/23, а також інших пов`язаних справ, в тому числі кримінальних проваджень (п.1.2 договору №718-27/02/2023).

Обов`язки адвокатського об`єднання передбачено у розділі 2 договору №718-27/02/2023.

Згідно з п.4.1 договору №718-27/02/2023, гонорар адвокатського об`єднання за цим договором складається з:

4.1.1. Вартості наданих послуг (поточне супроводження), що оплачується клієнтом по рахунках-фактурах згідно з тарифною сіткою адвокатського об`єднання (суми всіх виставлених рахунків-фактур);

4.1.2. Гонорар успіху - інша частина гонорару, котра оплачується клієнтом на користь адвокатського об`єднання, що встановлюється сторонами в додатковій угоді.

4.1.3. Вартість послуг визначається виходячи з розрахунку 2500,00 грн без ПДВ за годину надання послуг.

При розрахунку вартості юридичної допомоги, вказаної в п.4.1 даного договору, враховується час, витрачений адвокатським об`єднанням, його партнерами та співробітниками та тарифна сітка адвокатського об`єднання (п.4.5 договору №718-27/02/2023).

За п.4.7 договору №718-27/02/2023, за результатами надання юридичної допомоги складається акт, що підписується уповноваженими представниками кожної зі сторін. В акті вказується обсяг наданої адвокатським об`єднанням юридичної допомоги і її вартість.

В акті, зазначеному в п.4.7 договору, сторони можуть визначити інший порядок оплати та/чи вартості юридичної допомоги. В цьому випадку сторони керуються умовами цього акту (п.4.10 договору №718-27/02/2023).

Додатковою угодою №1 від 27.02.2023 до договору №718-27/02/23 від 27.02.2023 сторони погодили, що гонорар адвокатського об`єднання за комплексне супроводження в суді першої інстанції судової справи №906/1012/22 становить фіксовану суму у розмірі 115000,00 грн, що включає аналіз справи, написання та підготовку необхідних документів для участі у судових засіданнях по справі №906/1012/22 та участь у судових засіданнях (т.2, а.с.142).

Окрім того, 27.02.2023 між ТОВ «Паритет Н» (поручитель) та адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» (кредитор) укладено договір поруки №270223-1, згідно з п.1 якого поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_2 (боржник) своїх зобов`язань за договором №718- 27/02/2023 про надання юридичної допомоги від 27.02.2023 щодо супроводження справ №906/1012/22 та №906/69/23, укладений між адвокатським об`єднанням «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» та ОСОБА_2 (основний договір) (т.2, а.с.139-141).

Відповідно до договору від 17.03.2023, адвокатське об`єднання «РЕВЕЛІН ІНФОРМЕЙШН ГРУП» на підставі звернення клієнта - ОСОБА_2, доручає адвокату Кадигроб А.С., а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнтам адвокатського об`єднання в обсязі та на умовах, передбачених даним договором. Права та обов`язки адвоката визначено у розділі 3 даного договору. На вимогу адвокатського об`єднання та/або клієнта надати звіт про виконання договору про надання правової (правничої/юридичної) допомоги (п.3.4) (т.2, а.с.143-144).

За актом №1 від 15.06.2023 до договору №718-27/02/2023, адвокатське об`єднання надало, а клієнт ОСОБА_2 прийняв послуги з професійної правничої допомоги щодо представництва, захисту прав та інтересів клієнта в суді першої інстанції у судовій справі №906/1012/22. Гонорар адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг в суді першої інстанції у судовій справі №906/1012/22 становить фіксовану суму розміром 115000,00 грн та сплачений клієнтом протягом 60 днів з дня підписання додаткової угоди №1 від 27.02.2023 до договору №718-27/02/23 від 27.02.2023. Цей акт складається по факту надання вищевказаної правової допомоги клієнту та є підставою для проведення оплати вартості наданих послуг (т.2, а.с.145).

Також на підтвердження надання та оплати юридичних послуг за договором №718-27/02/2023 від 27.02.2023 надано рахунки на оплату №40 від 02.03.2023, №107 від 04.05.2023, №149 від 12.06.2023, №161 від 15.06.2023; акти надання послуг №45 від 22.03.2023, №73 від 04.05.2023, №117 від 12.06.2023, №127 від 15.06.2023 та платіжні інструкції №@2РL640807 від 02.03.2023, №@2РL209329 від 13.04.2023, №1054 від 04.05.2023, №1069 від 12.06.2023,, №1073 від 26.06.2023 (т.2, а.с.146-161).

Згідно зі ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд має виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Згідно з ч.4 ст.126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5 ст.126 ГПК України).

Позивач зі свого боку подав клопотання від 28.08.2023 про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, згідно з яким вважає розумним і обґрунтованим, співмірним зі складністю справи та ціною позову, виконаною адвокатом відповідача роботою розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5000,00 грн (т.2, а.с.172-174).

Суд при вирішенні питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу враховує висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20, згідно з якими для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат і, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, враховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у додатковій постанові від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та у постановах від 13.02.2020 у справі №910/2170/18, від 08.04.2020 у справі №922/2685/19).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Як вбачається з досліджених судом матеріалів справи, вартість виконаних представником відповідача-2 робіт на суму 115000,00 грн є завищеною, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумності їхнього розміру у розумінні приписів ч.5 ст.129 ГПК України, не є співмірною зі складністю справи.

Як вже зазначалося вище, додатковою угодою №1 від 27.02.2023 договору про надання правової допомоги №718-27/02/23 від 27.02.2023 сторони погодили, що гонорар адвокатського об`єднання за комплексне супроводження в суді першої інстанції судової справи №906/1012/22 становить фіксовану суму у розмірі 115000,00 грн, що включає аналіз справи, написання та підготовку необхідних документів для участі у судових засіданнях по справі №906/1012/22 та участь у судових засіданнях (т.2, а.с.142).

За висновком суду, представнику відповідача-2 зі статусом адвоката, який передбачає відповідну фахову підготовку, професійні знання, практичний досвід участі у судових засіданнях, об`єктивно не потребувалось значних затрат часу та зусиль на аналіз (опрацювання) даної справи, яка не містить великого обсягу процесуальних документів. Поряд із цим підготовка клопотання про долучення до матеріалів справи заяви свідка від 15.05.2023 та заяви про стягнення витрат на правову допомогу від 12.07.2023, з огляду на їх зміст та перелік приєднаних до них документів (т.2: а.с.98-104, 132-163), об`єктивно не потребувала вивчення адвокатом великого і додаткового обсягу фактичних даних, пошуку та вивчення значної кількості судової практики і приписів діючого законодавства України, аналізу великої кількості доказів, а відтак і не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи. Зважаючи на викладене та ухвалення судом рішення на користь відповідачів, обґрунтованим розміром гонорару за надання правової допомоги у цій частині є 10000,00 грн.

Окрім того, суд вважає, що обґрунтованим розміром гонорару за участь адвоката у судових засіданнях у справі №906/1012/22, які відбулися 18.05.2023, 14.06.2023, 02.08.2023, 30.08.2023, є 5000,00 грн, враховуючи загальний час їх проведення - близько 2 год 15 хв, що вбачається з протоколів судових засідань (т.2: а.с.105-107, 124-125, 167-168, 176-177), та положення п.4.1.3 договору про надання правової допомоги №718-27/02/23 від 27.02.2023.

З урахуванням викладеного, зважаючи на встановлену неспівмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, а також висновок суду про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, керуючись принципами справедливості та пропорційності, суд вважає за доцільне не присуджувати ОСОБА_2 всі заявлені до стягнення витрати на правову допомогу, задовольнити заяву представника відповідача-2 від 12.07.2023 частково та стягнути з позивача 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; в частині стягнення 100000,00 грн таких - відмовити.

Керуючись статтями 123, 126, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Паритет Н" та ОСОБА_2 про визнання недійсним акта приймання-передачі частки в статутному капіталі, визнання недійсними рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації, витребування з володіння частки в статутному капіталі, визнання недійсним договору купівлі-продажу частки в статутному капiталi (враховуючи заяву про зміну предмета позову від 20.02.2023) відмовити у повному обсязі.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 15000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 11.09.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2-4 - сторонам (рек.) + ; ІНФОРМАЦІЯ_2; ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

5 - третій особі - приватному нотаріусу Звягельського нотаріального округу Лінкевичу Броніславу Адамовичу (АДРЕСА_3) (рек.).