ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 903/135/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Васьковського О.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт"

на ухвалу Господарського суду Волинської області (суддя В.М. Дем`як) від 21.03.2023

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду (головуючий - О.Г. Крейбух, судді: О.М. Тимошенко, М.І. Юрчук) від 21.06.2023

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вербена"

до Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича

про визнання банкрутом.

Учасники справи:

представник кредитора - Хомич О.В., адвокат,

представник боржника - Кушнірук А.В., адвокат, Григор`єв В.В., арбітражний керуючий,

представник скаржника (кредитор, ТОВ "Волинь-зерно-продукт") - Давидюк М.В., адвокат.

1. Короткий зміст вимог

1.1. 25.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Вербена" (далі - Кредитор-1) у межах справи № 903/135/23 подало, через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта", заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Фермерського господарства "Західний Буг" Юнака Сергія Петровича (далі - Боржник), в якій просило визнати грошові вимоги Кредитора-1 до Боржника в сумі 5 214 954 грн 31 коп. (з яких 5 127 814 грн 31 коп. - основного боргу та 3 % річних, вимоги четвертої черги задоволення, 26 840 грн 00 коп. - судового збору, вимоги першої черги задоволення та 60 300 грн 00 коп. - авансування грошової винагороди арбітражного керуючого у цій справі, вимоги першої черги задоволення), а також призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича.

1.2. Заява обґрунтована заборгованістю Боржника перед Кредитором-1 на заявлену суму через часткове виконання Боржником своїх зобов`язань за укладеним між сторонами договором поставки.

1.3. 26.01.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" (далі - Кредитор-2) через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" у межах справи № 903/104/23 та 03.02.2023 - безпосередньо через канцелярію господарського суду у межах справи № 903/136/23, подало окремо дві ідентичні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, в якій просило також призначити розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Василюка Ігоря Миколайовича.

1.4. Заяви обґрунтовані заборгованістю Боржника перед Кредитором-2 на загальну суму 37 691 433 грн 29 коп. через неналежне виконання Боржником своїх зобов`язань перед Кредитором-2 за укладеними між вказаними особами договорами купівлі-продажу (поставки) та складського зберігання зернових культур.

2. Короткий зміст рішень судів першої і апеляційної інстанцій

2.1. 21.03.2023 Господарський суд Волинської області у межах справи № 903/135/23 постановив ухвалу (залишену без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора-1, визнання його грошових вимог до Боржника в сумі 5 214 954 грн 31 коп., введення мораторію на задоволення вимог кредиторів Боржника, процедури розпорядження майном, призначення розпорядником майна Боржника арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича тощо, а також про призначення до розгляду заяви про грошові вимоги Кредитора-2 до Боржника на 29.03.2023.

2.2. Судові рішення мотивовані наявністю підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника через невиконання ним своїх зобов`язань перед Кредитором-1 на заявлену суму вимог, що є обґрунтованими та документально підтвердженими, та неспроможність Боржника виконати ці зобов`язання після встановленого строку, а також через відсутність між сторонами спору щодо заявлених Кредитором-1 до Боржника грошових вимог. Також суди вказали на наявність підстав для призначення розпорядником майна Боржника кандидатури арбітражного керуючого, визначеної Кредитором-1, оскільки вона відповідає вимогам Кодексу України з питань банкрутства (далі - КУзПБ).

2.3. Погодившись з наведеними висновками місцевого суду, апеляційний суд додав, що Кредитор-1 подав свою заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника раніше за Кредитора-2. При цьому апеляційний суд відхилив аргументи Кредитора-2 із запереченням грошових вимог Кредитора-1 до Боржника з мотивів відсутності між вказаними особами спору щодо цих грошових вимог.

3. Встановлені судами обставини

3.1. За умовами укладеного між Кредитором-1 та Боржником договору поставки № 37/07 від 31.07.2018 постачальник (Кредитор-1) зобов`язався передати у встановлений строк у власність покупця (Боржника) мікродобрива, а покупець зобов`язався прийняти товар і оплатити прийняти товар і оплатити його на умовах.

Відповідно до п. 3.2.2 договору покупець зобов`язався своєчасно оплатити вартість товару за встановленими цінами та на умовах договору.

Згідно з пунктами 4.1, 4.2 договору поставки товару здійснюється на умовах DDP склад покупця. Поставка вважається виконаною з моменту прийняття покупцем товару та підписання товарно-супровідних документів.

Пунктом 6.3 договору сторони визначили, що покупець зобов`язаний здійснити розрахунок протягом 60 календарних днів з моменту поставки товару. Моментом поставки є дата зазначена у видатковій накладній на поставку товару. Усі розрахунки за цим договором здійснюються в Українські гривні. Сума платежу розраховується згідно курсу продаж долар США/гривня, зафіксовано на міжбанківському валютному ринку в день фактичної оплати.

У випадку зміни курсу долара США на дату оплати сума у гривнях, яка є різницею між сумою, яка визначена у видатковій накладній та фактично вартістю визначеною за курсом долар США/гривня, у випадку зростання ціни підлягає доплаті з боку покупця на користь постачальника, а накладні підлягають коригуванню.

Відповідно до пункту 6.4 договору у день проведення остаточного розрахунку проводиться коригування (уточнення) вартості товару та здійснюється коригування накладних.

3.2. В матеріалах справи міститься додаткова угода № 1 до договору поставки № 37/07 від 31.07.2018, укладена між Кредитором-1 та Боржником, відповідно до якої пункту 10.1 договору викладено в наступній редакції:

"Договір вважається продовженим до 31.12.2020. Якщо не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення терміну дії даного Договору жодна із сторін не направить на адресу іншої сторони повідомлення про необхідність припинення дії даного Договору то термін дії Договору вважається продовженим на кожен наступний календарний рік".

В матеріалах справи відсутнє повідомлення про припинення дії цього договору, а також відсутні заперечення Боржника щодо припинення його дії.

3.3. На виконання умов договору Кредитор-1 поставив Боржнику товар, що підтверджується видатковими накладними № 296 від 29.03.2019 на суму 335 770 грн 65 коп., № 297 від 30.03.2019 на суму 335 942 грн 40 коп. № 296 від 30.03.2020 на суму 1 619 730 грн 00 коп., № 885 від 18.08.2021 на суму 1 094 390 грн 00 коп., № 886 від 18.08.2021 на суму 326 700 грн.

Боржник оплатив отриманий товар частково - в сумі 101 443 грн 05 коп.

Кредитор-1 в порядку статті 625 ЦК України нарахував 3% річних за період з 30.05.2019 до 25.01.2023 в сумі 291 384 грн 79 коп.

Представник Боржника в судовому засіданні грошові вимоги ініціюючого кредитора - Кредитора-1, визнав в повному обсязі.

3.4. 03.02.2023 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Кредитора-1 від 25.01.2023 (вх.№ 01-52/154/23 від 03.02.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.02.2023 у справі № 903/135/23 заяву прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 08.03.2023.

3.5. 27.01.2023 до Господарського суду Волинської області від Кредитора-2 надійшла заява від 25.01.2023 № 39 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 03.02.2023 у справі № 903/104/23 заяву Кредитора-2 про відкриття провадження у справі про банкрутство повернуто заявнику.

Кредитор-2, не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2023 у справі № 903/104/23 про повернення заяви заявника про відкриття провадження у справі про банкрутство скасувати.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" задоволено; ухвалу Господарського суду Волинської області від 03.02.2023 у справі № 903/104/23 скасовано; справу № 903/104/23 направлено для продовження розгляду до Господарського суду Волинської області.

3.6. 03.02.2023 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Кредитора-2 від 03.02.2023 № 80 (вх.№ 01-52/155/23 від 03.02.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 07.02.2023 у справі № 903/136/23 заяву Кредитора-2 від 03.02.2023 № 80 (вх.№ 01-52/155/23 від 03.02.2023) про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника приєднано для одночасного розгляду із заявою Кредитора-1 про відкриття провадження у справі № 903/135/23 про банкрутство Боржника, а розгляд заяви призначено в підготовчому судовому засіданні на 08.03.2023.

Ухвала Господарського суду Волинської області від 07.02.2023 № 903/136/22 є чинною та не оскаржувалася ТОВ "Волинь-зерно-продукт".

3.7. Ухвалами Господарського суду Волинської області від 08.03.2023, від 15.03.2023 розгляд справи у підготовчому засіданні відкладався на 15.03.2023 та 21.03.2023.

Ухвалою Господарського суду Волинської області від 21.03.2023 за результатами підготовчого засідання, серед іншого:

- відкрито провадження у справі № 903/135/23 про банкрутство Боржника;

- визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора Кредитора-1 до Боржника в сумі 5 214 954 грн 31 коп.;

- введено мораторій на задоволення вимог кредиторів Боржника;

- введено процедуру розпорядження майном Боржника строком до 15 місяців та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Григор`єва Валерія Васильовича.

- розгляд заяви Кредитора-2 про грошові вимоги до Боржника у справі в попередньому засіданні призначено на 29.03.2023.

3.8. 27.03.2023, з метою виявлення усіх кредиторів з вимогами за зобов`язаннями боржника, суд першої інстанції, за допомогою автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" здійснив офіційне оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника на офіційному веб-сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в мережі Інтернет.

3.9. Кредитор-2 надіслав до Господарського суду Волинської області заяву № 39 від 25.01.2023 про відкриття справи про банкрутство Боржника через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" - 26.01.2023, про що свідчать долучені до заяви опис вкладення у цінний лист, а також платіжне доручення № 211623 від 26.01.2023 про сплату судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

3.10. Кредитор-1 надіслав 25.01.2023 до Господарського суду Волинської області заяву про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" (штамп АТ "Укрпошта" на конверті відправлення - 25.01.2023).

3.11. Заява Кредитора-1 від 25.01.2023 зареєстрована відповідальним працівником суду 03.02.2023 об 11:43 год. за вхідним номером 01-52/154/23.

Згідно з Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями судову справу № 903/135/23 розподілено судді Дем`як В.М., дата, час початку автоматизованого розподілу: 2023-02-03 12:45:50, дата, час закінчення автоматизованого розподілу: 2023-02-03 12:45:51.

3.12. 03.02.2023 до Господарського суду Волинської області надійшла заява Кредитора-2 від 03.02.2023 № 80 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

Заява ТОВ "Волинь-зерно-продукт" від 03.02.2023 зареєстрована відповідальним працівником суду 03.02.2023 об 15:31 год. за вхідним номером 01-52/155/23.

4. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4.1. 29.06.2023 Кредитор-2 подав касаційну скаргу, у якій, з урахуванням уточненої 05.07.2023 редакції касаційної скарги, просить скасувати постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.03.2023 у справі № 903/135/23 і відмовити Кредитору-1 у відкритті провадження у справі про банкрутство Боржника, а справу направити до місцевого суду на новий розгляд на стадію вирішення питання про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника.

5. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

5.1. Згідно з аргументами Кредитора-2 в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пунктів 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди, відкривши провадження у справі про банкрутство Боржника за заявою Кредитора-1, порушили положення частини третьої статті 34, частини п`ятої статті 38, частин четвертої, восьмої статті 39 КУзПБ щодо черговості розгляду заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство у разі надходження декількох таких заяв, висновки про що неодноразово сформульовані Верховним Судом в постановах від 06.07.2022 у справі № 913/288/21, від 16.08.2022 у справі № 910/5335/21, від 07.12.2022 у справі № 910/644/22, від 28.09.2022 у справі № 910/430/22, від 13.12.2022 у справі № 910/862/22, від 06.04.2023 у справі № 902/560/20 тощо.

Однак, суди помилково надали перевагу у черговості розгляду заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство з посиланням на момент відправки відповідної заяви поштовим відправленням та на положення статей 113, 116 ГПК України, тоді як саме заява Кредитора-2 надійшла першою до суду ніж заява Кредитора-1, тому провадження у справі про банкрутство мало бути відкрите за заявою Кредитора-2.

При цьому скаржник зауважив, що в постанові Верховного Суду від 06.07.2022 у справі № 913/288/21 та згідно з положеннями частин четвертої статті 34, частини п`ятої статті 38, частини четвертої статті 39 КУзПБ категорії "подання" та "надходження" вживаються за єдиним змістом, враховуючи саме момент отримання судом заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, тому суди не врахували, що при визначенні черговості розгляду заяв кредиторів до боржника визначальним є саме момент надходження таких заяв до господарського суду, а не момент поштового відправлення, однак відсутні висновки Верховного Суду про застосування вказаних норм КУзПБ саме у наведеному контексті.

Скаржник також зазначив про помилковий висновок судів в оскаржуваних рішеннях, що заява Кредитора-1 не тільки направлена, але і надійшла до суду раніше за заяву Кредитора-2, оскільки цей висновок викликаний розділеним розглядом (в різним справах) заяв Кредитора-1 та Кредитора-2 про відкриття провадження у справі про банкрутство, що також є надмірним формалізмом з боку судів.

5.2. Згідно з аргументами Кредитора-2 в касаційній скарзі підставою для касаційного оскарження судових рішень у цій справі є положення пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України також з тих підстав, що суди порушили положення частини шостої статті 39 КУзПБ, не врахувавши висновки Верховного Суду про необхідність обґрунтувати та довести заявником обставини щодо заборгованості Боржника перед заявником, що сформульовані в постановах від 28.09.2022 у справі № 910/430/22, від 13.12.2022 у справі № 910/862/22, а також в постанові від 16.08.2022 у справі № 910/5335/21 - щодо запобігання визнанню у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості, тоді як суди відкрили провадження у справі про банкрутство Боржника за необґрунтованою заявою Кредитора-1 про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника через наявність між вказаними особами спору про право щодо заявлених грошових вимог, які не є безспірними з огляду на пропуск позовної давності для виконання Боржником зобов`язань перед Кредитором-1, а окремі первинні документи не містять посилання на договір поставки № 37/07 від 31.07.2018 між сторонами, який заявлений Кредитором-1 підставою для виникнення грошових вимог до Боржника.

6. Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права

Щодо наслідків подання різними кредиторами заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство одного боржника

6.1. Предметом спору та розгляду у цій справі став порядок визначення особи кредитора (ініціюючого кредитора), що першим звернувся із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника та, відповідно ініціював цю справу про банкрутство.

У зв`язку з цим Суд звертається до визначених положеннями КУзПБ наслідків подання різними кредиторами окремих заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того самого боржника та до процедури розгляду судом цих заяв.

У цій справі Суд застосовує положення вказаного Кодексу в редакції, що була чинна на час звернення Кредиторів 1, 2 із заявами про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, на час їх розгляду та вирішення судами відповідного питання у цій справі, а саме в редакції Кодексу до набрання чинності з 14.04.2023 змін, внесених в нього Законом України від 20.03.2023 № 2971-IX, а також подальших змін в КУзПБ.

6.2. Наслідки подання різними кредиторами декількох заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство, можливість чого допускається чинним КУзПБ, правила їх прийняття та розгляд господарським судом регламентовані положеннями статей 38, 39 цього Кодексу.

Положеннями частини п`ятої статті 38 КУзПБ передбачено, якщо про відкриття провадження у справі про банкрутство подано декілька заяв від різних заявників і одна з них повертається без розгляду, суддя розглядає інші заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною четвертою статті 39 цього Кодексу у разі якщо до господарського суду до дня підготовчого засідання надійшло кілька заяв і одна з них прийнята судом до розгляду, інші ухвалою господарського суду приєднуються до матеріалів справи і розглядаються одночасно.

У разі визнання вимог заявника необґрунтованими господарський суд оцінює обґрунтованість вимог інших заяв кредиторів, приєднаних до матеріалів справи, і вирішує питання про відкриття провадження у справі у порядку, передбаченому цією статтею.

6.3. За змістом наведених норм умовою розгляду по суті кожної із заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство боржника, що надійшли від різних заявників, зі здійсненням дослідження та оцінки обґрунтованості вимог цих кредиторів до боржника, зокрема, і на предмет підтвердження підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство у випадках, передбачених Законом (частина 5 статті 38 та абзац другий частини четвертої статті 39 КУзПБ), є, насамперед, дотримання порядку розгляду тих заяв, що календарно надійшли пізніше ніж перша із них (яка прийнята судом до розгляду). Дотримання такого порядку є умовою для приєднання відповідних заяв до матеріалів справи.

Отже господарський суд у підготовчому засіданні розглядає заяву, яка надійшла першою, і лише після встановлення необґрунтованості (необхідності повернення без розгляду) першої заяви розглядає по суті наступні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

Дотримання такого порядку є умовою для забезпечення судами принципу концентрації у справах про банкрутство, закріпленому в окремих нормах КУзПБ, зокрема, у нормах, які призначені запобігти відкриттю декількох справ про банкрутство одного боржника.

Так, відповідно до частини першої статті 37 КУзПБ господарський суд відмовляє у прийнятті заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо стосовно боржника відкрито провадження у справі про банкрутство.

У цих висновках Суд звертається до правової позиції щодо застосування статей 34, 38, 39 КУзПБ - у разі, коли два і більше кредитори подали заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того ж боржника, що сформульована в постанові від 07.12.2021 у справі № 908/964/21, яка уточнена та правильність якої неодноразово підтверджена у правових позиціях судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що сформульовані в постановах від 06.07.2022 у справі № 913/288/21 та від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22.

6.4. Наведене свідчить про те, що приписи частини п`ятої статті 38, частини четвертої статті 39 КУзПБ визначають порядок дій господарського суду у підготовчому засіданні на розгляді якого перебувають декілька заяв про відкриття провадження у справі про банкрутство щодо одного і того боржника, що надійшли від різних кредиторів за умови, коли одна із заяв (яка подана першою) повертається без розгляду. Вичерпний перелік підстав повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство наведений в частині першій статті 38 КУзПБ.

Водночас приписи статті 38 цього Кодексу не визначають як підставу для повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство обставину обґрунтованості раніше поданої заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство - до подання заяви (заяв), які подані пізніше.

6.5. А тому, на переконання судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду щодо застосування статей 34, 38, 39 КУзПБ (у разі, коли два і більше кредитори подали заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того ж боржника положень), згідно з правовою позицією, що сформульована в постанові від 06.07.2022 у справі № 913/288/21, заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, які подані пізніше, не підлягають розгляду по суті у підготовчому засіданні у зв`язку з обґрунтованістю раніше поданої заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство. Звідти, беручи до уваги те, що такі заяви, відповідно до частини першої статті 38 КУзПБ не можуть бути повернуті без розгляду, з урахуванням того, що у вказаних заявах зазначаються, на виконання вимог абзацу першого частини третьої статті 34 КУзПБ відомості про розмір вимог кредитора до боржника, для дотримання приписів частини другої статті 47 цього Кодексу, слід призначати до розгляду у попередньому засіданні грошові вимоги кредиторів до боржника, що містяться в приєднаних до матеріалів справи заявах про відкриття провадження у справі про банкрутство, які надійшли пізніше.

6.6. Одним із елементів наведеного порядку подання та розгляду заяв різних кредиторів про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того ж боржника є строк подання цих заяв.

Щодо хронологічного (календарного) визначення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, яка є першою у розумінні наведених висновків та положень частини п`ятої статті 38 та абзацу другого частини четвертої статті 39 КУзПБ, Суд звертається до правил визначення, обчислення та перебігу процесуальних строків у господарському судочинстві, що передбачені ГПК України, з урахуванням положень якого здійснюється провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 2 КУзПБ та частина шоста статті 12 ГПК України), оскільки положення КУзПБ не містять регулювання щодо визначення, обчислення та перебігу процесуальних строків справі про банкрутство, тоді як у випадках відсутності в спеціальному Законі з питань банкрутства (КузПБ) іншого врегулювання відповідного інституту, мають застосовуватися норми чинного ГПК України як загальні норми процесуального права.

Суд звертається до висновків Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду, що викладені у постанові від 27.02.2020 у справі № 911/806/17.

6.7. За змістом положень статей 113, 166 ГПК України одним із способів вчинення процесуальної дії зі звернення до суду із заявою/клопотанням/доказами тощо є передача їх на пошту для відправлення суду чи передача іншими відповідними засобами зв`язку, а тому датою вчинення відповідної процесуальної дії (у цій справі подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство) у такому разі, зокрема, є дата передачі заявником відповідної заяви/клопотання/доказів на пошту чи через інші відповідні засоби зв`язку.

6.8. Отже, у разі, коли два і більше кредитори подали заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство одного і того ж боржника, у вирішенні питання, чия заява подана раніше, не має значення спосіб подачі заявниками та, відповідно, спосіб надходження цієї заяви до господарського суду, а має значення дата подання такої заяви, що відбулась раніше, однак не дата надходження заяви до суду, як помилково вважає скаржник (пункт 5.1).

6.9. Правильність наведеного хронологічного (календарного) підходу узгоджується також з висновком судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, що сформульований в постанові від 26.04.2023 у справі № 904/2154/22 (пункт 2 розділу "Висновки щодо застосування норм права"), відповідно до якого у випадку звернення ініціюючих кредиторів до різних господарських судів із заявами про відкриття провадження у справі про банкрутство, має розглядатись заява, яка була календарно першою подана до суду (безпосередньо або через пошту чи інші засоби зв`язку), господарським судом за місцезнаходженням боржника, визначеним на підставі відомостей ЄДР на день подання першої заяви.

6.10. Крім цього Суд зазначає, що аналогічне правило щодо визначення моменту (дати) вчинення процесуальної дії у строк, встановлений законом або судом (статті 113, 114, 116 ГПК України), також застосовується у справі про банкрутство, зокрема, при обчисленні та перевірки судом дотримання тридцятиденного строку з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство для подання конкурсними кредиторами письмових заяв за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство (частина перша статті 45 КУзПБ).

6.11. Отже за наведеними правилами щодо моменту (дати) вчинення процесуальної дії у господарській справі (відповідно і у справі про банкрутство) першою заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство (поданою раніше за інші) у розумінні положень частини п`ятої статті 38 та абзацу другого частини четвертої статті 39 КУзПБ є та заява, що календарно була подана раніше (незалежно від способу її подання: безпосередньо до суду - через канцелярію суду, або направлена через засоби поштового зв`язку), однак не та заява, що надійшла до суду та була зареєстрована в суді раніше, як помилково вважає скаржник (пункт 5.1).

6.12. Враховуючи викладене та встановлені судами обставини (пункти 3.9-3.12):

- щодо подання Кредитром-1 заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника шляхом надіслання цієї заяви до господарського суду 25.01.2023 через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта" (штамп АТ "Укрпошта" на конверті відправлення - 25.01.2023);

- щодо подання Кредитром-2 заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника двома способами: шляхом надіслання заяви до господарського суду також через оператора поштового зв`язку АТ "Укрпошта", але 26.01.2023 (про що свідчать долучені до заяви опис вкладення у цінний лист та платіжне доручення № 211623 від 26.01.2023 про сплату судового збору за подання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство), а також шляхом подання Кредитором-2 аналогічної заяви безпосередньо через канцелярію місцевого суду 03.02.2023 (зареєстрована відповідальним працівником суду 03.02.2023 об 11:43 год. за вхідним номером 01-52/154/23);

Суд погоджується з висновками судів в оскаржуваних рішеннях про наявність підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника не за заявою Кредитора-2, а саме за заявою Кредитора-1, яка була подана ним раніше за аналогічну заяву Кредитора-2.

Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункт 5.1).

6.13. Суд також відхиляє аргументи скаржника (пункт 5.2) про необґрунтованість та недоведеність обставин щодо заборгованості Боржника перед Кредитором-1, оскільки ці аргументи зводяться до переоцінки доказів та встановлених судами обставин справи, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції в силу статті 300 ГПК України, а аргументи касаційної скарги не спростовують висновків судів у відповідній частині.

6.14. Таким чином доводи скаржника про незаконність рішення про відкриття провадження у справі про банкрутство за заявою Кредитора-1, а не за заявою Кредитора-2, розгляд заяви про грошові вимоги якого призначена у цій справі в попередньому засіданні, не знайшли свого правового та матеріального підтвердження, не ґрунтуються на нормі закону та не відповідають обставинам справи, а тому відповідні вимоги не підлягають задоволенню.

6.15. А тому висновки судів в оскаржуваних судових рішеннях зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених на підставі доказів у справі обставин справи.

У зв`язку з викладеним та з урахуванням положень пункту 1 частини першої статті 308 та статті 309 ГПК України, оскільки заявлені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 287 ГПК України не знайшли свого підтвердження, касаційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувані ухвала місцевого суду та постанова апеляційного суду підлягають залишенню без змін як законні та обґрунтовані.

6.16. Дійшовши висновку про відмову у задоволенні касаційної скарги та залишення без змін оскаржуваних судових рішень, витрати зі сплати судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинь-зерно-продукт" залишити без задоволення.

2. Постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.06.2023 та ухвалу Господарського суду Волинської області від 21.03.2023 у справі № 903/135/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Васьковський

Судді С.В. Жуков

В.Я. Погребняк