ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
веб-адреса:://od.arbitr.gov.ua
_____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1634/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. при секретарі судового засідання Бондар О.Р., розглянувши справу №916/1634/23

за позовом Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, );

до відповідача Фізичної особи-підприємця Ісаєвої Асмаї Халіфаєвни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 );

про стягнення 409411,41грн

Представники:

від позивача: Пучкова Л.А.;

від відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Фізичної особи-підприємця Ісаєвої Асмаї Халіфаєвни про стягнення 409411,41грн.

В обґрунтування позовних вимог Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» посилається на неналежне виконання Фізичною особою-підприємцем Ісаєвою Асмаї Халіфаєвною умов укладеного між сторонами кредитного договору від 28.10.2021р.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 08.05.2023р відкрито провадження у справі №916/1643/23, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.06.2023р о 10:15.

У підготовчому засіданні від 05.06.2023р. було оголошено протокольно про відкладення в розгляду справи на 21.06.2023р. о 10:15.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.06.2023р викликано відповідача у підготовче засідання на 21.06.2023р о 10:15.

В підготовче засідання від 21.06.2023р представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 21.06.2023р відкладено підготовче засідання на 11.07.2023р о 10:15 та викликано учасників справи у підготовче засідання.

В підготовчому засіданні від 11.07.2023р було оголошено вступну та резолютивну частини ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 11.07.2023р закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті на 09.08.2023р о 12:15 та викликано учасників справи у судове засідання.

В судове засідання від 09.08.2023р представники сторін не з`явилися.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 09.08.2023р відкладено судове засідання на 30.08.2023р о 15:00 та викликано учасників справи у судове засідання.

Місцезнаходженням відповідача є 74440, Херсонська область, Верхньорогачицький район, с. Зелене, вул. Проселочна, 3, що наразі є окупованою територією, на якій тимчасово не функціонують відділення АТ Укрпошта.

Згідно з ч. 1 ст. 12-1 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання.

Суд викликає або повідомляє таких учасників справи про дату, час і місце інших судових засідань чи про вчинення відповідної процесуальної дії через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання або вчинення відповідної процесуальної дії.

З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

З огляду на викладене, повідомлення відповідача через оголошення на сайті Господарського суду Одеської області з дотриманням встановлених строків вважається належним повідомленням про час та місце розгляду справи.

Крім того, за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відповідач має доступ до судових рішень та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Судом після повернення з нарадчої кімнати, в порядку ст. 240 ГПК України, було проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Як вказує позивач, 28.10.2021р між Акціонерним товариством Комерційним Банком «ПРИВАТБАНК» (позивач, Банк) та Фізичною особою - підприємцем Ісаєвою Асмаї Халіфаєвною (відповідач, Позичальник) було укладено кредитний договір №-КД-1 (далі кредитний договір) відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 487900,94грн на поповнення обігових коштів (п. А.2. кредитного договору) із терміном повернення 01.03.2024р (п. А.3., 1.2., 2.2.3. кредитного договору). Пунктом 6.1. кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами. 28.10.2021р між позивачем та відповідачем також була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору (далі додаткова угода) відповідно до підпункту а пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї Додаткової угоди, позичальник мас право на отримання фінансової державної підтримки. Згідно із п. 2.1. додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,18 % річних. Індекс UIRD (3 місяці) + 7%; Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України.

Позивач вказує, що Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати. Пунктом 2.7. додаткової угоди визначено, що погашення кредиту (тіла) Позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в Додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди. Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок 2953. Згідно із п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

Позивач зазначає, що 29.10.2021р на поточний рахунок відповідача НОМЕР_2 було перераховано кредитні кошти у розмірі 483309,50грн. Однак відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, припинивши здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів. Заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором станом на 29.03.2023р становить 409411,41грн з яких 368909,53грн заборгованості за тілом кредиту та 40501,88грн заборгованості за процентами, що підтверджується копіями виписки по рахунку НОМЕР_2 . На момент пред`явлення цього позову вищевказана заборгованість відповідачем добровільно не сплачена.

Враховуючи викладене, позивач просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та стягнути з відповідача 409411,41грн з яких 368909,53грн заборгованості за тілом кредиту та 40501,88грн заборгованості за процентами.

Відповідач в засідання суду не з`явився, будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у справі в режимі відеоконференції та по суті справи не надав, своїм правом на захист не скористався у зв`язку з чим справа розглядається за наявними в ній документами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст. 1046 ЦК України).

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до етапі 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.10.2021р між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №-КД-1 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 487900,94грн на поповнення обігових коштів (п. А.2. кредитного договору) із терміном повернення 01.03.2024р (п. А.3., 1.2., 2.2.3. кредитного договору).

Пунктом 6.1. кредитного договору було визначено, що цей договір вважається укладеним з моменту його підписання шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису усіма його сторонами. 28.10.2021р між позивачем та відповідачем також була укладена додаткова угода №1 до кредитного договору (далі додаткова угода) відповідно до підпункту а пункту 1 якої сторони узгодили, що протягом строку кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору, за умови належного виконання позичальником положень Порядку програми фінансової державної підтримки суб`єктів малого та середнього підприємства та умов цієї Додаткової угоди, позичальник мас право на отримання фінансової державної підтримки.

Згідно із п. 2.1. додаткової угоди за користування кредитом на умовах та в порядку визначених цією додатковою угодою, позичальник сплачує банку базову процентну ставку, яка становить 14,18 % річних. Індекс UIRD (3 місяці) + 7%; Індекс UIRD - український індекс ставок за депозитами фізичних осіб, що розраховується на основі номінальних ставок ринку депозитів фізичних осіб, які оголошуються банками України на строк 3 місяці. На дату укладання цієї додаткової угоди значення індексу береться на дату, що передує даті підписання цієї додаткової угоди, або остання, що опублікована на офіційному сайті Національного Банку України. Банк щокварталу з урахуванням зміни зазначеного індексу переглядає розмір базової процентної ставки. При перегляді розміру базової процентної ставки банк використовує розмір індексу UIRD, що офіційно визначений на 14 число останнього місяця календарного кварталу або розміру, що є останнім до цієї дати та опублікованим на сайті Національного Банку України, надалі дата перегляду розміру базової процентної ставки. Датою зміни розміру базової процентної ставки за користування кредитом є 1-ше число першого місяця календарного кварталу, що слідує за кварталом, в якому банк визначив розмір індексу UIRD для розрахунку базової процентної ставки на наступний календарний квартал. Відповідно до п. 2.2. додаткової угоди у випадку прострочення понад 15 днів позичальником своїх зобов`язань по погашенню кредиту і/або процентів в розмірі, зазначеному в п. 2.3., 2.7. цієї додаткової угоди, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в порядку та розмірі: в період прострочення з 1-го до 15-го включно в розмірі базової процентної ставки, що діяла на період прострочення; в період з 16 числа місяця, в якому виникла прострочена заборгованість до дати її погашення - в розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних; в період з дати погашення заборгованості до кінця місяця, в якому існувала заборгованість в розмірі базової процентної ставки, що діяла на дату сплати. Пунктом 2.7. додаткової угоди визначено, що погашення кредиту (тіла) Позичальник здійснює рівними частинами в строки і розмірах, що зазначені в Додатку 1 (Графік погашення кредиту), що є невід`ємною частиною цієї додаткової угоди. Для здійснення погашення кредиту та сплати інших платежів за кредитним договором відповідачу було відкрито рахунок 2953. Згідно із п. 2.10. додаткової угоди у випадку порушення Позичальником строку повернення кредиту, зазначеного в п. А.3. кредитного договору Позичальник зобов`язується сплатити Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у розмірі, визначеному за формулою: розмір базової процентної ставки з урахуванням її зміни згідно п. 2.1. цієї додаткової угоди + 5% річних.

Як встановлено судом, на виконання кредитного договору 29.10.2021р на поточний рахунок відповідача НОМЕР_2 було перераховано кредитні кошти у розмірі 483309,50грн.

Однак, відповідач порушив свої зобов`язання за кредитним договором, припинивши здійснювати щомісячні платежі, які передбачені Графіком платежів.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України).

У зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором, в силу вимог статті 1050 ЦК України банк не позбавлений можливості реалізувати своє право на дострокове повернення кредиту, в тому числі, як в позасудовому порядку, шляхом направлення відповідної вимоги, так і безпосереднього в судовому порядку шляхом подання відповідного позову.

Як встановлено судом, прядок реалізації права банку на зміну умов договору шляхом заявлення вимоги про дострокове повернення всієї суми кредиту передбачено підп. 2.3.2. п. 2.3. кредитного договору, яким визначено, що реалізація такого права банком здійснюється шляхом відправлення позичальнику відповідного повідомлення, а термін виконання зобов`язань, строк яких не настав, вважається таким, що настав, у зазначену в такому повідомленні дату. Тобто, прострочення виконання зобов`язання з дострокового повернення кредиту розпочинається після спливу дати, яка вказується банком у повідомленні, відправленому позичальнику. Разом з цим, як встановлено судом, в матеріалах справи докази щодо направлення позивачем відповідачу відповідного повідомлення відсутні. При цьому за загальним правилом, визначеним ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, а боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку, що позивач, як особа, яка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав, не довів суду, що станом на день подання позову зобов`язання відповідача з дострокового повернення усієї суми кредиту настали, а терміни виконання цього зобов`язання є порушеними. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено обґрунтованості позову в частині вимоги про дострокове стягнення з відповідачів суми кредиту у розмірі 368909,53грн. При цьому суд наголошує, що позовна заява позивача є процесуальним документом, подання і зміст якої визначається процесуальним законодавством, а права та інтереси позивача, який звертається до суду з позовом, мають бути порушені станом на день подання цього позову (ч. 2 ст. 4 ГПК України).

В цей же час, приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується обставина наявності у відповідача простроченої заборгованості за кредитним договором, станом на 29.03.2023р у розмірі 187668,48грн та простроченої заборгованості за процентами у розмірі 11548,99грн, позовні вимоги банку про стягнення коштів у зазначеному розмірі визнаються судом обґрунтованими. Крім цього, матеріалами справи підтверджується здійснений позивачем розрахунок відсотків за користування кредитом, який суд перевірив та встановив його вірність.

Станом на день розгляду справи, відповідач доказів сплати заборгованості або доказів спростовуючих позовні вимоги не надав.

Відповідно до ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є зокрема справедливість, добросовісність та розумність.

Згідно ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до відповідача Фізичної особи-підприємця Ісаєвої Асмаї Халіфаєвни підлягають задоволенню в частині стягнення 187668,48грн заборгованості за тілом кредиту та 11548,99грн заборгованості за процентами як обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи в іншій частині позовних вимог судом відмовлено.

Судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви покладаються на відповідача відповідно до приписів ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст..ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» до відповідача Фізичної особи-підприємця Ісаєвої Асмаї Халіфаєвни про стягнення 409411,41грн у тому числі 368909,53грн заборгованості за тілом кредиту та 40501,88грн заборгованості за процентами задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Ісаєвої Асмаї Халіфаєвни ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) 187668/сто вісімдесят сім тисяч шістсот шістдесят вісім/грн 48коп заборгованості за тілом кредиту, 11548/одинадцять тисяч п`ятсот сорок вісім/грн 99коп заборгованості за процентами, 2988/дві тисячі дев`ятсот вісімдесят вісім/грн 26коп судового збору.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 06 вересня 2023 р.

Суддя К.Ф. Погребна