ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 року м. Дніпро Справа № 904/4960/22

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач),

суддів Мороза В.Ф., Чередка А.Є.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду, в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 (суддя Мельниченко І.Ф.; повне рішення складено 10.04.2023) у справі № 904/4960/22

за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз», м. Запоріжжя

до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», м. Дніпро

про стягнення заборгованості у сумі 248795,64 грн,-

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця» 248795,64 грн заборгованості за надання послуг по розподілу природного газу.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору розподілу природного газу № 094214296LAP016 від 01.01.2016, в частині повної оплати вартості наданих послуг з розподілу природного газу.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 позов у справі № 904/4960/22 задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» 217840,71 грн основного боргу за період надання послуг з червня по жовтень 2022 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване невиконанням відповідачем обов`язку зі сплати наданих позивачем послуг з розподілу природного газу за період з червня по жовтень 2022 року.

Місцевий господарський суд відмовив у задоволенні позовних вимог про стягнення 30954,93 грн, оскільки вони документально не підтверджені актами наданих послуг.

Місцевий господарський суд відхилив посилання відповідача, надані в обґрунтування звільнення його від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання, на форс-мажорні обставини воєнний стан, оскільки останнім не доведений зв`язок між введенням воєнного стану в України та неналежним виконанням обов`язку зі сплати вартості отриманих послуг з розподілу природного газу.

Крім того, в матеріалах справи відсутній сертифікат Торгово-промислової палати, що засвідчує наявність форс-мажорних обставин, які впливають на виконання зобов`язання.

Також необґрунтованими місцевий господарський суд визнав посилання відповідача на перебування частини його об`єктів на тимчасово окупованих територіях, що позбавляє останнього підтвердити споживання природного газу, оскільки позивач врахував відключення від газових мереж об`єкти споживача, що знаходяться у м. Бердянськ, м. Пологи, м. Васильківка та с. Пришиб.

2. Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги.

Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у справі № 904/4960/22 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована неналежним виконанням позивачем своїх обов`язків в частині забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, оскільки частина об`єктів споживача розташована у м. Пологи, м. Бердянську, м. Васильківка та с. Пришиб, які знаходяться на тимчасово-окупованих територіях, тому з моменту їх окупації відповідач не мав вільного доступу до газорозподільної системи.

Скаржник зазначає, що позивач відключив об`єкти споживача у м. Бердянську лише 10.03.2022, у м. Пологи лише 08.06.2022, у м. Васильківка та смт Пришиб лише 08.07.2022, в той час як зазначені території України окуповані з березня 2022 року, що на думку скаржника свідчить про безпідставне нарахування плати за надання послуг з розподілу природного газу до цих об`єктів та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Скаржник посилається на форс-мажорні обставини, спричинені збройною агресією Російської Федерації, внаслідок чого він позбавлений можливості користуватися частиною належних йому об`єктів газоспоживання, оскільки вони знаходяться на тимчасово окупованій території, у зв`язку з чим вважає безпідставними позовні вимоги про стягнення з нього вартості наданих послуг розподілу природного газу за усіма об`єктами, підключеними до газорозподільної мережі відповідно до умов Типового договору.

3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» у відзиві заперечило проти доводів апеляційної скарги, просило залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін.

Позивач зазначає, що він не проводив відключення об`єктів скаржника, а перестав нараховувати вартість наданих послуг після припинення їх надання у зв`язку з відключенням від газопостачання об`єктів скаржника Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», в той час як до відключення від газових мереж об`єктів скаржника, послуги з розподілу природного газу надавалися у повному обсязі.

Позивач звертає увагу, що відповідно до пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу ГРМ, припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплатити вартість послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків розірвання такого договору або внесення змін до заяви-приєднання. На об`єкт не розраховується замовлена потужність пропускної спроможності газових мереж лише у випадку механічного від`єднання від мереж.

4. Рух справи в суді апеляційної інстанції.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 02.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у справі № 904/4960/22.

Розгляд апеляційної скарги вирішено провести у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

5. Встановлені судом першої та апеляційної інстанції обставини справи.

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» є оператором газорозподільної системи, який надає Акціонерному товариству «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» (споживач) послуги з розподілу природного газу відповідно до типового договору розподілу природного газу (із змінами, внесеними згідно з постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, № 1418 від 11.08.2016, № 1437 від 27.12.2017, № 691 від 12.07.2018, № 2080 від 07.10.2019) (надалі Типовий договір), укладеного сторонами в порядку статті 634 Цивільного кодексу України шляхом приєднання до нього споживача внаслідок підписання 01.01.2016 заяви-приєднання № 094214296LАР016.

Згідно з заявою-приєднання № 094214296LАР016 до системи газопостачання підключено газоспоживче обладнання споживача на наступних об`єктах:

- по вул. Курортна, 46, у м. Бердянськ;

- по вул. Чернишевського, 4, у м. Бердянськ, ст. Бердянськ;

- по вул. Грязнова, 88 у м. Запоріжжя;

- по пров. Лінійному, 18-а, у м. Василівка;

- по вул. Червона, 32, у м. Запоріжжя;

- по вул. Барикадна, 22, у м. Запоріжжя;

- по вул. Аваліані, 4-б, у м. Запоріжжя;

- по вул. Тюленіна, 12, у м. Запоріжжя;

- по вул. Ульянова, 1, у м. Пологи;

- по вул. Робоча, 2, у м. Пологи;

- по пр. Леніна, 28, у смт Пришиб, ст. Пришиб;

Річна замовлена потужність об`єкта споживача на 2022 рік визначена позивачем виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу з жовтня 2020 по вересень 2021 рік (газовий рік) відповідно до актів наданих послуг природного газу від 31.10.2020 № ЗП00027895, від 30.11.2020 № ЗП00028933, від 31.12.2020 № ЗП00030026, від 31.01.2021 № ЗП00031715, від 28.02.2021 № ЗП00032626, від 31.03.2021 № ЗП00034455, від 30.04.2021 № ЗП00035060, від 31.05.2021 № ЗП00037579, від 30.06.2021 № ЗП00038709, від 31.07.2021 № ЗП00039485, від 31.08.2021 № ЗП00040009, від 30.09.2021 № ЗП00042233, які підписані сторонами без зауважень.

Водночас наступні акти наданих послуг підписані лише Оператором ГРМ, а саме: № ЗПЯ82008174 за червень 2022 року на суму 64662,32 грн; № ЗПЯ82009610 за липень 2022 року на суму 38399,06 грн.; № ЗПЯ82010932 за серпень 2022 року на суму 38259,79 грн; № ЗПЯ82011816 за вересень 2022 року на суму 38259,77 грн; № ЗПЯ82012796 за жовтень 2022 року на суму 38259,77 грн.

Також підписані лише оператором ГРМ наступні акти приймання-передачі природного газу: № ЗП00052087 за червень 2022 року; № ЗП00052890 за липень 2022 року; № ЗП00053559 за серпень 2022 року; № ЗП00055120 за вересень 2022 року; № ЗП00055786 за жовтень 2022 року.

Зазначені акти разом з рахунками на оплату позивачем надіслані відповідачу, що підтверджується наявними в матеріалах справи описами вкладення, накладними та фіскальними чеками.

Загальна сума актів наданих послуг за період з червня по жовтень 2022 року складає 217840,71 грн.

Розмір плати за замовлену потужність розраховувалася індивідуально для кожного споживача. За основу розрахунку брався обсяг споживання газу за минулий газовий рік у період з початку жовтня до кінця вересня. Цей індивідуальний об`єкт використаного природного газу поділяється на 12 рівних частин та помножується на встановлений НКРЕКП для оператора ГРМ тариф на послуги з розподілу природного газу.

Величина річної замовленої потужності сумарно по об`єкту відповідача у газорозподільній зоні АТ «Запоріжгаз» на розрахунковий календарний 2022 рік становить 1637666,75 м3, таким чином розрахункова величина місячної замовленої потужності по об`єктах відповідача на 2022 рік складає 136472,23 м3.

Позивач зазначає, що із загального обсягу річної замовленої потужності відповідача виключені обсяги відключених об`єктів відповідача від постачання природного газу, які розташовані на окупованих територіях, а саме: м. Бердянськ, м. Пологи, м. Василівка та с. Пришиб.

Позивачем враховано, що витрата газу відповідачем за період з жовтня 2020 року по вересень 2021 року складає 1637666,75 м3, а згідно з постановою НКРЕКП від 22.12.2021 № 2749 на спірний період для АТ «Запоріжгаз» установлений тариф на послуги з розподілу природного газу у розмірі 0,92 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Позивач зазначає, що відповідач не розрахувався за послуги з розподілу природного газу за період з червня 2022 року по жовтень 2022 року, що і стало причиною спору.

6. Оцінка доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.

Предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога про стягнення вартості наданих послуг з розподілу природного газу за червень-жовтень 2022 року.

Заперечення відповідача проти задоволення позову ґрунтуються на тому, що деякі його об`єкти газоспоживання знаходяться на тимчасово окупованих територіях, у зв`язку з чим співробітники цих підрозділів не мають змоги підтвердити факт споживання природного газу, тому відсутні підстави для стягнення вартості послуг з розподілу природного газу на ці об`єкти.

Апеляційний господарський суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2494 від 30.09.2015, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 2498 від 30.09.2015 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Статтею 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

Пунктом 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено наступне:

- договір розподілу природного газу правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи;

- доступ до газорозподільної системи право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи;

- Оператор газорозподільної системи суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління;

- споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа-підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (пункт 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ).

Згідно з пунктами 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 2 глави 5 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача.

Місцевим господарським судом встановлено, що 01.01.2016 Акціонерне товариство «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» підписало заяву-приєднання до умов Типового договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим), відповідно до якої, крім інших, до системи газопостачання підключені об`єкти споживача, які знаходяться у м. Пологи, м. Бердянську і ст. Пришиб, тобто у місцях, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях.

Пунктом 2.1. Типового договору визначено, що оператор ГРМ зобов`язується падати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи оператора ГРМ (пункт 2.2 Типового договору).

Факт фізичного з`єднання з газорозподільною системою об`єктів відповідача підтверджується додатками до Типового договору розподілу природного газу, що згідно з пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ є обов`язковою умовою для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу належного споживачу природного газу.

Пунктом 6.1 Типового договору встановлено, що оплата вартості послуги оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим регулятором для оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Величина річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача за розрахунковий календарний рік визначається відповідно до Кодексу ГРМ. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності (пункт 6.3 Типового договору).

В матеріалах справи наявні докази надання позивачем відповідачу послуг розподілу природного газу на суму 217840,71 грн, що підтверджується відповідними актами.

Доказів оплати вказаної вартості наданих послуг матеріали справи не містять.

Відповідно до частини першої статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Знаходження деяких об`єктів споживача на тимчасово окупованих територіях, у зв`язку з чим останній не може підтвердити факт споживання природного газу на цих об`єктах, не є тією обставиною, яка звільняє споживача послуг з розподілу природного газу від обов`язку зі сплати їх вартості з огляду на наступне.

Згідно з вимогами пункту 9 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу та вилучення об`єкта споживача.

Відповідно до вимог пунктів 1-2 глави 6 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, законодавцем передбачена плата в рамках договору розподілу природного газу не за фізично розподілений природний газ, а за обсяг річної замовленої потужності.

Тобто включення споживача до реєстру будь-кого з постачальників є необхідною умовою для фізичної доставки природного газу (безпосередньо відбору природного газу споживачем), водночас послуга з розподілу природного газу являє собою в цілому комплекс дій щодо забезпечення споживача доступом до газорозподільної системи, належної потужності системи на підставі укладеного між оператором ГРМ та споживачем договору.

Апеляційний господарський суд зазначає, що оператор газорозподільної системи забезпечує не лише фізичне транспортування газу до споживача, а і комплекс інших дій, котрі полягають в забезпеченні споживача доступом до газорозподільної системи, належної потужності системи на підставі укладеного між оператором ГРМ та споживачем договору.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20.

Таким чином, у відповідача наявне право на користування потужністю об`єкта газової інфраструктури в обсязі та на умовах встановлених у договорі розподілу природного газу у спірний період, оскільки його об`єкти забезпечені цілодобовим доступом до газорозподільної системи та відповідно можливістю для подальшого споживання природного газу, що підтверджується фізичним з`єднанням цих об`єктів з газорозподільною системою та діючими між сторонами умовами Типового договору розподілу природного газу, навіть за умови розташування цих об`єктів на тимчасово окупованих територіях.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що знаходження об`єктів споживача на тимчасово окупованих територіях не свідчить про те, що даними об`єктами, за умови їх фізичного підключення до газорозподільної системи, не споживався природний газ, тому відсутність у споживача можливості підтвердити факт споживання природного газу за спірний період не свідчить про те, що оператор ГРМ не надавав послуги з його розподілу у даному періоді.

Скаржником не доведено, що з моменту окупації територій на яких знаходиться частина його об`єктів газоспоживання, проведено їх механічне від`єднання від газових мереж, в той час як вчинення необхідних дій щодо розірвання договору або від`єднання від газових мереж не є обов`язком Оператора ГРМ у межах договірних правовідносин, а залежить від волі споживача.

Щодо посилання скаржника на форс-мажорні обставини, спричинені військовою агресією Російської Федерації, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною першою статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов`язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини першої статті 617 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 218 Господарського кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Згідно з пунктом 10.1 Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Під форс-мажорними обставинами розуміють надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами цього Договору. Строк виконання зобов`язань відкладається на строк дії форс-мажорних обставин (пункт 10.2 Типового договору).

Таким чином, вищенаведеними положеннями Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та умовами Типового договору встановлені випадки за яких особа, яка порушила зобов`язання, звільняється саме від відповідальності за його невиконання чи неналежне виконання, а не від обов`язку його виконання.

Тобто саме у разі звернення контрагента із вимогами про застосування господарських санкцій до особи, яка не виконала чи виконала з порушенням зобов`язання, господарський суд досліджує обставини наявності або відсутності форс-мажорних обставин та причинно-наслідковий зв`язок між ними та неможливістю своєчасного виконання зобов`язання за договором.

Позов у справі № 904/4960/22 не містить вимог про застосування до споживача за Типовим договором господарських санкцій, у зв`язку з чим апеляційний господарський суд не надає оцінки доводам апеляційної скарги у цій частині.

Враховуючи вищевикладене, місцевий господарський суд правомірно ухвалив рішення про стягнення з відповідача вартості наданих позивачем послуг з розподілу природного газу, у зв`язку з чим апеляційний господарський суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

7. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду зміні або скасуванню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Відповідно до положень частин четвертої, п`ятої статті 240 Господарського процесуального кодексу України в разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись статтями 129, 269, 275, 276, 281-283 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у справі № 904/4960/22 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 10.04.2023 у справі № 904/4960/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Повне судове рішення складено 08.09.2023

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ

Суддя В. МОРОЗ

Суддя А. ЧЕРЕДКО