СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/667/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.,

за участі секретаря судового засідання Дзюби А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Іноземного підприємства "Інтетікс" (вх. №1499Х) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 (рішення ухвалене суддею Хотенцем П.В. в приміщенні Господарського суду Харківської області 26.06.2023 о 16:10 год., повний текст складено 06.07.2023) у справі №922/667/23

за позовом Іноземного підприємства "Інтетікс", м. Харків

до фізичної особи-підприємця Нарожного Сергія Сергійовича, м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобаллоджик Україна", м. Київ

про стягнення 244301,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

30.05.2023 від ТОВ "Глобаллоджик Україна" надійшла заява, в якій третя особа просила стягнути з позивача 348658,89 грн. витрати на професійну правничу допомогу, пов`язані із розглядом справи №922/667/23 в Господарському суді Харківської області.

30.05.2023 позивач звернувся із заявою про зменшення адвокатських витрат ТОВ "Глобаллоджик Україна" до 5000грн.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 31.05.2023 призначено розгляд заяви ТОВ "Глобаллоджик Україна" в судовому засіданні на 08.06.2023.

01.06.2023 ТОВ "Глобаллоджик Україна" просило долучити до справи платіжну інструкцію № 141066 від 31.05.2023 р., якою підтверджується перерахування коштів у сумі 154699,04 грн з ПДВ на рахунок АО «ЮФ «Василь Кісіль і Партнери» як оплати згідно з рахунком №1654 від 26.05.2023 р. та акту від 26.05.2023 р., а також акт приймання виконаної роботи з юридичного обслуговування ТОВ «ГЛОБАЛЛОДЖИК УКРАЇНА» від 26.05.2023 р.

02.06.2023 від позивача надійшли заперечення проти клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу, в яких він просив відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Глобаллоджик Україна" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

06.06.2023 від позивача надійшло клопотання, в якому він просив відмовити ТОВ "Глобаллоджик Україна" у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, оскільки третій особі процесуальний закон не надає право заявляти вимоги про компенсацію здійснених витрат, пов`язаних з розглядом справи у разі залишення позову без розгляду.

23.06.2023 від ТОВ "Глобаллоджик Україна" надійшли заперечення щодо пояснень позивача, викладених в заяві від 02.06.2023, стосовно заявлених витрат на правову допомогу.

Додатковим рішенням Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/667/23 (суддя Хотенець П.В.) заяву (вхідний № 13578 від 30.05.2023) Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобаллоджик Україна" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу задоволено частково, стягнуто з Іноземного підприємства "Інтетікс" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобаллоджик Україна" витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 40000,00 грн, в решті заяви відмовлено.

Приймаючи вказане додаткове рішення, суд першої інстанції врахував обставини справи, принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Іноземне підприємство "Інтетікс" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просить змінити рішення (додаткове) Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/667/23 та повністю відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобаллоджик Україна" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував ч.5 ст. 130 ГПК України, яка встановлює, що в разі залишення позову без розгляду, відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. При цьому, вказана норма не надає такого права третій особі без самостійних вимог, якою є ТОВ "Глобаллоджик Україна".

Позивач вважає, що третя особа не довела, а суд першої інстанції не встановив, які саме дії позивача були необґрунтованими у справі №922/667/23, та зазначає, що позовні вимоги у цій справі відносяться до юрисдикції господарських судів, а саме Господарського суду Харківської області, відтак, підсудність позову визначена правильно. По суті позовних вимог суд справу не розглядав, відтак, в суду були відсутні підстави для надання оцінки щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог. Крім того, відповідач у цій справі відзив на позов не подав. Під час підготовчого провадження позивач подав заяву про залишення позову без розгляду, яка була задоволена судом.

Враховуючи викладене, на думку позивача, всупереч ч.5 ст. 130 ГПК, суд дійшов неправильного висновку про часткове задоволення заяви ТОВ "Глобаллоджик Україна" про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу та стягнення з Іноземного Підприємства "Інтетікс" витрат на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 40000,00 грн.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.2023 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Іноземного підприємства "Інтетікс" (вх. №1499Х) на додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/667/23, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 29.08.2023.

07.08.2023 від ТОВ "Глобаллоджик Україна" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому третя особа просила залишити її без задоволення, а додаткове рішення без змін.

Відповідно до розпорядження Східного апеляційного господарського суду щодо повторного автоматизованого розподілу справи та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 у зв`язку відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Представник ТОВ "Глобаллоджик Україна" проти вимог апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши в межах доводів та вимог апеляційної скарги законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила таке.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частина сьома статті 43 Конституції України передбачає, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частинами першою, третьою статті 131-2 Конституції України визначено, що для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура, засади організації і діяльності якої та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються законом.

Зазначеним приписам Конституції України кореспондує стаття 16 ГПК України, положеннями якої передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, а представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Частиною 1 ст.123 ГПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини третьої ст. 123 ГПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами ч. 1 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 126 ГПК України).

Виходячи з аналізу наведених норм, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 126 ГПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Разом з тим у ст. 130 ГПК України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат.

Так, частиною 5 ст. 130 ГПК України встановлено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат: стаття 129 ГПК України (розподіл судових витрат) та стаття 130 ГПК України (розподіл судових витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду) дає підстави для висновку, що в разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини п?ятої статті 130 ГПК України. Отже, для стягнення компенсації здійснених витрат, пов?язаних з розглядом справи, заявнику необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені

Тобто стягнення з позивача компенсації понесених учасником справи витрат, зокрема витрат на правничу допомогу у разі закриття провадження у справі, можливе лише у випадку встановлення необґрунтованості дій позивача. Отже відповідач повинен обґрунтовано заявити про наявність витрат, які виникли у зв`язку із поданням позову до нього і залишенням його у подальшому без розгляду.

При цьому, колегія суддів зауважує, що звужене тлумачення положень ч. 5 ст. 130 ГПК України щодо кола осіб, які мають право на відповідну компенсацію здійснених витрат виключно до відповідача, та обмеження такого права для третьої особи на його стороні, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, буде необґрунтованим та несправедливим, оскільки таке право прямо передбачено положеннями ч. 13 ст. 129 ГПК України в залежності від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

На підтвердження такої правової позиції свідчить, зокрема, й судова практика Верховного Суду, зокрема, постанова від 20.01.2023 у справі №911/1237/21, додаткові ухвали від 20.05.2021 у справі №910/14162/17, від 23.07.2021 у справі №910/13025/19

Надаючи оцінку діям учасників справи в контексті предмету апеляційного перегляду, колегія суддів зазначає, що матеріали даної справи свідчать про те, що третя особа упродовж всього розгляду справи займала активну процесуальну позицію, й заперечувала як проти позовних вимог, так і проти заявлених позивачем клопотань. Тому, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що за обставинами даної справи ТОВ "Глобаллоджик Україна" не позбавлене права на звернення із заявою про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з її розглядом.

Колегія суддів враховує, що ГПК України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Проте, відповідно до висновків Верховного Суду (викладених у постановах від 16.02.2021 у справі № 905/121/19, від 13.05.2021 у справі № 910/16777/20, від 15.09.2021 у справі № 902/136/21, від 18.01.2022 у справі № 922/2017/17) очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, ч. 5 ст. 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Разом з тим, поняття "необґрунтованість дій позивача" не є тотожним таким поняттям як "зловживання правом", "неправомірність дій" або ж "встановлення того, що спір виник внаслідок необґрунтованих дій позивача" (така правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі 922/2017/17).

Окрім того, поняття "необґрунтовані дії позивача" не є тотожним поняттю "необґрунтований позов", адже законодавець свідомо визначив як підставу для компенсації саме дії позивача, які є необґрунтованими, а не заяву по суті спору позов. Тобто предметом дослідження в даному випадку не може бути надання оцінки обґрунтованості позовних вимог, яка здійснюється судом при прийнятті рішення по суті спору.

Обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів частини п`ятої статті 130 ГПК України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача, тощо (аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 у справі №922/3787/17, від 09.07.2019 у справі №922/592/17, від 24.03.2021 у справі №922/2157/20, від 21.01.2020 у справі №922/3422/18, від 26.04.2021 у справі №910/12099/17, від 19.04.2021 у справі №924/804/20).

Оскільки наведена норма ч.5 ст. 130 ГПК України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, то такі слід встановлювати суду у кожній справі окремо, відповідно до встановлених обставин перебігу спірних правовідносин. Така позиція узгоджується із висновками наведеними у додатковій постанові Касаційного господарського суду від 26.05.2022 у справі №905/460/21.

Так, ТОВ "Глобаллоджик Україна" у суді першої інстанції в запереченнях на пояснення позивача щодо заявлених витрат на правову допомогу в якості обставин, які свідчать про необґрунтованість дій позивача посилалось на те, що позивачем заявлялись клопотання щодо об`єднання справ в одне провадження, а також подано докази та заяви про допит свідків з порушенням строку і правил подачі доказів згідно ГПК України. Всі ці дії, на думку третьої особи, призвели до того, що позивач зрозумів, які помилки допустив під час підготовчого провадження, тому просив залишити позов без розгляду і подав новий аналогічний позов, де врахував ті зауваження щодо доказів та заяв, які висловила третя особа.

Колегія суддів зазначає, що звернення із позовом до господарського суду задля захисту порушеного, невизнаного або оспорюваного права та законного інтересу є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України, та є безумовним правом на доступ до правосуддя незалежно від обґрунтованості позову.

Залишення позову без розгляду за заявою позивача є практична реалізація принципу диспозитивності господарського судочинства, адже саме учаснику справи належить право розпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Перевіривши зміст поданої Іноземним підприємством "Інтетікс" заяви про залишення позовної заяви без розгляду, колегією суддів встановлено, що у вказаній заяві містяться посилання на п. 5 ч. 1 ст. 226 ГПК України, проте не зазначено будь-яких причин та мотивів подання такої заяви.

Колегія суддів звертає увагу, що можливість подання зазначеної заяви позивачем до суду дійсно передбачена положеннями Господарського процесуального кодексу України (пункт 5 частини першої статті 226 цього Кодексу). При цьому позивач звернувся із заявою про залишення позову без розгляду до початку розгляду справи по суті. У свою чергу, місцевий господарський суд встановив відповідність цієї заяви вимогам наведених положень чинного процесуального законодавства, що і стало підставою для її задоволення.

Тобто, самі по собі такі дії позивача, як подання позову та заяви про залишення його без розгляду є правомірними та не суперечать положенням процесуального законодавства.

Проте, в даному випадку суд апеляційної інстанції оцінює всі процесуальні дії позивача в сукупності з обставинами даної справи.

Так, 21.02.2023 Іноземне підприємство "Інтетікс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до ФОП Нарожного Сергія Сергійовича про стягнення 244301,00 грн. спричинених позивачу збитків.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 02.01.2019 між Іноземним підприємство "Інтетікс" (замовник) та ФОП Нарожний С.С. (виконавець) було укладено договір №020119/177 про розробку програмного забезпечення, який було припинено відповідачем в односторонньому порядку 31.05.2021. Протягом дії договору відповідач виконував роботи розробка програмного забезпечення: ВРО 0101 (HERE Global B.V.). Після припинення відносин з позивачем, приблизно з 1 червня 2022, відповідач уклав договір на розробку програмного забезпечення з ТОВ "Глобаллоджик Україна", та почав виконувати роботи, аналогічні роботам, на користь компанії HERE Global B.V. через посередника, а саме ТОВ "Глобаллоджик Україна", чим порушив п. 9.3 договору. А тому, враховуючи умови п. 10.3 договору позивач вважає, що у нього виникло право вимагати відшкодування завданих відповідачем збитків внаслідок порушення ним умов п. 9.3 договору.

За твердженнями позивача, протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що останній використав конфіденційну інформацію позивача та виконував роботи, аналогічні роботам, передбаченим в Технічному завданні (Додаток 1 до даного договору) безпосередньо на користь компанії HERE Global B.V. через ТОВ "Глобаллоджик Україна". Згідно з п. 10.3 договору, у випадку порушення виконавцем вимог ст. 9 цього договору, виконавець відшкодовує завдані збитки та упущену вигоду в повному обсязі, але не менше суми виплат, здійснених замовником на користь виконавця за останні шість місяців. Противоправна поведінка позивача полягає також у перейнятті професій досягнень позивача та складається з наступного: незаконного використання у власних цілях конфіденційної інформації компаній HERE Global BV, з якою відповідач, не мав жодних договірних відносин; використання імен проектної команди позивача, яка працювала з компанією HERE Global B.V.

Збитками позивач визначає неотримані доходи внаслідок переходу відповідача на роботу в ТОВ "Глобаллоджик Україна", внаслідок чого, компанія HERE GLOBAL BV залучила для розроблення програмного забезпечення саме ТОВ "Глобаллоджик Україна", які складають 359388 Євро (загальна вартість цінової пропозиції по Франції та Німеччині, проект по яким отримала ТОВ "Глобаллоджик Україна").

Причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника та збитками, за твердженнями позивача, полягає в порушені відповідачем умов договору щодо конфіденційності та невиконанні робіт через інших посередників, що безпосередньо призвело до нанесення позивачу значних витрат - вся конфіденційна інформація і напрацювання нині використовуються ТОВ "Глобаллоджик Україна".

Вину відповідача позивач вбачає в умисному порушенні зобов`язання за договором, що підтверджується фактом надання аналогічних робіт через ТОВ "Глобаллоджик Україна" компанії HERE Global BV.

Проте, колегія суддів зауважує, що за викладеними в позовній заяві обставинами спір стосувався, зокрема, прав, інтересів або обов`язків ТОВ "Глобаллоджик Україна", але позивач не зазначив його в позові у якості третьої особи, не просив суд залучити його до участі у справі, не направив йому копію позову.

В позові також було застереження щодо доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою. Так, позивач зазначив, що він раніше направляв адвокатський запит до ТОВ «ГЛОБАЛЛОДЖИК УКРАЇНА» з метою отримання інформації про роботу відповідача на проекті компанії HERE Global BV, але вказану інформацію ТОВ не надало. З цього приводу позивач попереджав, що подасть в підготовчому засіданні клопотання про витребування доказів ТОВ «ГЛОБАЛЛОДЖИК УКРАЇНА». Проте, такого клопотання не заявлялося позивачем під час розгляду справи.

Водночас, в подальшому позивачем були подані клопотання про долучення доказів та виклик свідків, про які в позові не попереджалося, про що буде зазначено нижче.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №922/667/23.

При цьому судом першої інстанції враховано, що предметом позову є стягнення грошової суми, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі свідчать про її незначну складність, для повного та всебічного встановлення обставин справи відсутня необхідність у проведенні судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а тому з метою економії процесуального часу учасників справи та виконання завдань господарського судочинства, визначених у статті 2 ГПК України, в тому числі щодо забезпечення своєчасного вирішення судом спору, суд на підставі частини 5 статті 252 ГПК України вирішив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

24.02.2023 позивач звернувся з клопотанням, в якому просив здійснювати судовий розгляд за правилами загального судового провадження та викликати і допитати свідків ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які можуть повідомити про обставини порушення відповідачем умов договору про розробку програмного забезпечення.

Проте, всупереч, зокрема, положенням п. 4, 6 ч.2 ст. 42, ст. 80, 87, 88 ГПК України клопотання не містило обґрунтування тих обставин, що вказаним особам відомі обставини, які мають значення для справи, не надано заяв вказаних свідків, а також обґрунтування причин, чому такі докази не були подані, а таке клопотання не було заявлене разом з позовом.

27.02.2023 позивач звернувся з клопотанням про залучення ТОВ "Глобаллоджик Україна" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача. Клопотання обґрунтоване тим, що відповідач порушив умови договору, виконуючи аналогічні роботи на користь компанії HERE Global B.V. через посередника - ТОВ "Глобаллоджик Україна", тому рішення у справі може вплинути на обов`язки цього товариства у відношенні до позивача, а саме в частині обов`язку не використовувати конфіденційну інформацію, яка належить позивачу, яка стала відома третій особі в процесі співпраці з відповідачем, а також обов`язок відшкодувати завдані позивачу збитки, пов`язані з використанням та розголошенням такої інформації.

Суд вважає, що подання відповідачем такого клопотання було фактично спрямоване на виправлення раніше зазначених судом недоліків позовної заяви в частині не залучення до участі у справі в якості третьої особи ТОВ "Глобаллоджик Україна".

Суд першої інстанції, беручи до уваги складність справи, ухвалою від 15.03.2023 призначив справу №922/667/23 до розгляду в порядку загального позовного провадження; призначив підготовче засідання на 11.04.2023, та залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ТОВ "Глобаллоджик Україна", а також ухвалив розглянути у підготовчому засіданні клопотання позивача про виклик та допит свідків.

10.04.2023 від ТОВ "Глобаллоджик Україна" надійшли пояснення у справі №922/667/23 із запереченнями щодо позову, в яких третя особа, зокрема, зазначає, що позивачем не надано жодного доказу протиправних дій товариства. Крім того, третя особа заявила про намір стягнути з позивача витрати на правову допомогу, які ТОВ "Глобаллоджик Україна" понесло та очікує понести у зв`язку з його залученням у справу.

Протокольною ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.04.2023 відкладено підготовче засідання на 27.04.2023.

27.04.2023 від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з метою вирішення питання про об`єднання зі справою №922/1661/23 справи №922/1661/23 за позовом позивача до ФОП Козлової А.Є., (позовні вимоги в яких позивач вважав такими, що поєднані однорідністю, а докази мають аналогічний характер). Клопотання також було мотивоване необхідністю перекладу додаткових письмових доказів у відповідь на пояснення третьої особи, які отримані 18.04.2023, а також не отриманням відзиву від відповідача.

Проте, до цього клопотання не було надано копію відповідного позову у справі №922/1661/23, що, зокрема, позбавляє можливості впевнитися суду в обґрунтованості таких дій позивача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.04.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів до 14.06.2023; клопотання позивача про відкладення підготовчого засідання задоволено; підготовче засідання відкладено на 23.05.2023; вирішено клопотання позивача про виклик та допит свідків розглянути у наступному підготовчому засіданні.

11.05.2023 від ТОВ "Глобаллоджик Україна" надійшли пояснення щодо об`єднання позовів в одне провадження у справі №922/667/23, в яких третя особа просила відмовити у задоволенні клопотання про об`єднання позовних вимог до ФОП Козлової та ФОП Нарожного С.С., оскільки таке об`єднання суперечить ст. 173 ГПК України.

19.05.2023 від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів: копії нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_2 в порядку ст. 88 ГПК; прощальний лист ОСОБА_3 від 28.05.22 з засвідченим перекладом; доказ пересилання ОСОБА_3 конфіденційної інформації позивача з корпоративної пошти позивача на свою особисту електронну пошту в останній день роботи 31.05.22 року об 21.59 хв.

З приводу цього клопотання колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Колегія суддів звертає увагу, що електронні листи від 28.05.2022 та 31.05.2022, які позивач просив долучити до матеріалів справи, існували на час подання позовної заяви у лютому 2023, проте не були надані до суду першої інстанції разом з нею. Клопотання про поновлення пропущеного строку з обґрунтуванням неможливості подання таких доказів з причин, що не залежали від позивача, останнім не заявлялось.

Стосовно долучення до матеріалів справи заяви свідка ОСОБА_2 в порядку ст. 88 ГПК України, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень вказаної статті показання свідка викладаються ним письмово у заяві свідка. Заява свідка має бути подана до суду у строк, встановлений для подання доказів.

Заява ОСОБА_2 датована 18.05.2023; зміст його пояснень стосується обставин, які виникли до подачі позову. Водночас клопотання не містить обґрунтування причин, з яких позивач не міг отримати пояснення від зазначеної особи до звернення з позовом, та відповідно неможливості подання таких пояснень з причин, що не залежали від нього, разом з позовом.

Крім того, як зазначено вище, ще 24.02.2023 позивач звертався з клопотанням, в якому просив, зокрема, викликати і допитати свідків, які можуть повідомити про обставини порушення відповідачем умов договору про розробку програмного забезпечення: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . При цьому, тільки майже через три місяці позивач надав заяву свідка ОСОБА_2 з поясненнями щодо предмету спору та жодним чином не обґрунтовував причини не надання такої заяви у встановлений строк разом із позовом.

22.05.2023 від ТОВ "Глобаллоджик Україна" надійшли пояснення щодо приєднання нових доказів, в яких третя особа просила відмовити позивачу в клопотанні про долучення до матеріалів справи нових доказів - копії нотаріально посвідченої заяви свідка ОСОБА_2 , прощального листа ОСОБА_3 від 28.05.2022 з перекладом, та доказу пересилання ОСОБА_3 конфіденційної інформації позивача з корпоративної пошти позивача на свою особисту електронну пошту в останній день роботи 31.05.2022, у зв`язку з порушенням позивачем ст. 80 ГПК України.

Також, 19.05.2023 від позивача надійшло клопотання про об`єднання справ №922/1661/23 та №922/1840/23 зі справою « 922/667/23, в якому він зазначив, що у провадженні Господарського суду Харківської області перебувають справи №922/667/23 за позовом Іноземного підприємства "Інтетікс" до ФОП Нарожного С.С., №922/1661/23 за позовом Іноземного підприємства "Інтетікс" до ФОП Козлової А.Є. та №922/1840/23 за позовом Іноземного підприємства "Інтетікс" до ФОП Бородуліна О.С., оскільки вважав, що позовні вимоги до відповідачів у цих справах поєднані однорідністю, докази мають аналогічний характер, а у справі №922/667/23 не проведено підготовче засідання.

Водночас, і до цього клопотання, як і раніше, не надавались будь які докази на підтвердження вказаних у клопотанні обставин, зокрема, копії матеріалів позовів у справах №922/1661/23 та №922/1840/23, що також не дає можливості пересвідчитися суду в обґрунтованості цих дій позивача.

22.05.2023 від третьої особи надійшли додаткові пояснення, в яких товариство просило відмовити у задоволенні клопотання позивача про об`єднання справ №922/1840/23, №922/1661/23 та №922/667/23, оскільки таке об`єднання суперечить ст. 173 ГПК України.

22.05.2023 від позивача надійшло клопотання про допит свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 87 ГПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини, або які ґрунтуються на повідомленнях інших осіб. Сторони, треті особи та їх представники за їхньою згодою, в тому числі за власною ініціативою, якщо інше не встановлено цим Кодексом, можуть бути допитані як свідки про відомі їм обставини, що мають значення для справи.

Згідно зі ст. 89 ГПК України свідок викликається судом для допиту за ініціативою суду або за клопотанням учасника справи у разі, якщо обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

Проте, позивачем не були надані заяви свідків, яких він просить викликати до суду, не зазначено в клопотанні, про які саме відомі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обставини, які мають значення для справи, вони повинні повідомити суду, або які обставини, викладені свідком у заяві, суперечать іншим доказам або викликають у суду сумнів щодо їх змісту, достовірності чи повноти.

При цьому, суд вважає недоречним посилання позивача в обґрунтування виклику відповідача ОСОБА_3 на обставини не надання останнім відзиву на позов, оскільки такі дії є правом відповідача, а не обов`язком.

Знову ж таки, позивачем не було обґрунтовано, чому про необхідність виклику таких свідків не було зазначено безпосередньо в позові.

23.05.2023 від третьої особи надійшли пояснення, в яких товариство просило відмовити повністю позивачу у задоволенні клопотань про виклик та допит у справі №922/667/23 таких свідків: ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 ; керівника ТОВ "Глобаллоджик Україна" Щербакову А.Б.; головного бухгалтера ТОВ "Глобаллоджик Україна" Бадивського Ю.Д., посилаючись на порушення позивачем норм статей 89, 90 ГПК України.

Водночас, після заявлених позивачем клопотань, які не були вирішені судом, та подання третьою особою заперечень на них, позивач 23.05.2023 подав заяву про залишення позовної заяви без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України.

При цьому, відсутність будь-якого мотивування позивачем такої заяви позбавляє суд можливості встановити вагомість причин її подання.

23.05.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 25.05.2023.

23.05.2023 від позивача через систему «Електронний суд» повторно надійшла заява про залишення позовної заяви у справі №922/667/23 без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 226 ГПК України, яка також не містила жодних обґрунтувань.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.05.2023 було встановлено, що вказані заяви було подано позивачем до суду до початку розгляду справи по суті. Враховуючи реалізацію позивачем - Іноземним Підприємством "Інтетікс" свого процесуального права на подання заяви про залишення позову без розгляду, яка подана до початку розгляду справи по суті і підписана уповноваженою особою (адвокатом Петрашенко Вячеславом Петровичем), суд прийшов до висновку про задоволення заяви та залишення позову без розгляду у відповідності до пункту 5 частини 1 статті 226 ГПК України. Окрім того, приймаючи до уваги, що заяви Іноземного Підприємства "Інтетікс" про залишення позову без розгляду задоволено, позов залишено без розгляду, суд відмовив у задоволенні: клопотань Іноземного Підприємства "Інтетікс" та Фізичної особи-підприємця Нарожного Сергія Сергійовича про виклик свідків, клопотань Іноземного Підприємства "Інтетікс" про об`єднання справ.

Судом також встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень маються відомості, що ухвалою Господарського суду Харківської області від 05.06.2023 у справі №922/2223/23 було відкрито провадження за позовом Іноземного підприємства "Інтетікс" до фізичної особи-підприємця Нарожного Сергія Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобаллоджик Україна", про стягнення 244301,00 грн., який обґрунтовано з посиланням на порушення відповідачем умов укладеного між сторонами договору №020119/177 від 02 січня 2019 року, а саме, одностороннього припинення цього договору останнім 31 травня 2022 року внаслідок чого позивачу було завдано збитків.

Таким чином, після залишення позову Іноземного підприємства "Інтетікс" до ФОП Нарожного Сергія Сергійовича у справі №922/667/23 без розгляду, позивач повторно звернувся з подібним позовом до цього відповідача до суду, за наслідками чого було відкрито провадження у справі №922/2223/23.

При цьому, представник позивача в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції не заперечував, що такі дії були спрямовані на виправлення певних недоліків його попереднього позову.

Право повторного звернення позивача до суду після усунення обставин, що були підставою для залишення позову без розгляду, передбачено ч. 4 ст. 226 ГПК України.

Проте, сама по собі наявність такого права не виключає можливість встановлення судом необґрунтованості попередніх дій позивача.

При цьому, ухвалою Господарського суду Харківської області від 25.05.2023 було залишено позов без розгляду не у зв`язку з не усуненням позивачем недоліків позовної заяви, а з інших підстав, а саме за його власною заявою.

За поясненнями представника позивача, наданими у судовому засіданні апеляційного господарського суду, підставою для подання заяви про залишення позову без розгляду стало не надання відповідачем відзиву на позов та не висловлення ним своєї правової позиції у справі.

Як раніше зазначалося судом, такі дії та мотиви позивача не можуть бути визнані обґрунтованими, враховуючи, що подання відзиву на позов та висловлення своєї правової позиції щодо нього є правом відповідача. При цьому, вирішення спору по суті не може ставитися в залежність від обставин подання або не подання відповідачем відзиву на позов.

Якщо позивач, подаючи позов, переслідував не мету справедливого вирішення спору, а намагався в такий спосіб за допомогою суду та процесуального інструментарію отримати у іншої сторони певну інформацію чи відомості, такі дії позивача не можуть бути визнані добросовісними, а навпаки свідчити про зловживання ним своїми процесуальними правами.

За таких обставин, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що при зовнішній правомірності звернень позивача із позовом та відповідними клопотаннями до суду, такі дії в своїй сукупності в даному випадку не можуть бути визнані судом у повній мірі обґрунтованими.

Натомість, загальна тривалість судового процесу (з 22.02.2023 по 25.05.2023), а також численність відповідних процесуальних дій позивача, які апеляційним господарським судом не були визнані у повній мірі обґрунтованими, призвели до того, що третя особа - ТОВ "Глобаллоджик Україна" була змушена звертатись до адвокатського об`єднання для отримання професійної правничої допомоги для представництва прав та інтересів у суді в межах даної справи та нести відповідні витрати на правничу допомогу.

Залишення позову без розгляду не може нівелювати права відповідача на отримання компенсації понесених ним судових витрат, необхідність чого була породжена реалізацією своїх прав на судовий захист у рамках ініційованого позивачем судового спору. У даному випадку (залишення позову без розгляду з підстави, встановленої пунктом 5 частини першої статті 226 ГПК України) не є необхідними такі ознаки, як недобросовісність, зловживання чи незаконність, оскільки законодавець у такому випадку чітко визначив інший термін - "необґрунтованість", який є відмінним від наведених, а, заявляючи про залишення позову без розгляду із зазначеної підстави, позивач усвідомлює ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням ним таких процесуальних дій, в т.ч. передбачених частиною п`ятою статті 130 названого Кодексу. Подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач не міг передбачити, і вчинення позивачем цієї дії не нівелює наслідків отримання відповідачем правової допомоги адвоката, яка потребує оплати. При цьому самим фактом звернення до суду із такою заявою позивач визнав передчасність пред`явлення позову до відповідача, а, отже, необґрунтованість вчинення ним відповідної процесуальної дії (вказані висновки наведені в постанові Верховного Суду від 06.02.2023 року у справі №917/243/22).

Враховуючи обставини розгляду даної справи, апеляційний господарський суд зазначає, що в даному випадку звернення позивача із заявою про залишення позову без розгляду без наведення жодних мотивів та підстав для її подання також не може бути визнано обґрунтованою дією позивача (вказана правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду наведеними в постанові від 15.09.2021 у справі № 921/661/20).

Колегія суддів зазначає, що залишення позову без розгляду, не може нівелювати права третьої особи на отримання компенсації понесених нею судових витрат, необхідність чого була породжена реалізацією своїх прав на судовий захист у межах ініційованого позивачем судового спору.

У даному випадку (залишення позову без розгляду з підстави, встановленої пунктом 5 частини першої статті 226 ГПК України) не є необхідними такі ознаки, як недобросовісність, зловживання чи незаконність, оскільки законодавець у такому випадку чітко визначив інший термін - "необґрунтованість", який є відмінним від наведених, а, заявляючи про залишення позову без розгляду із зазначеної підстави, позивач усвідомлює ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням ним таких процесуальних дій, в т.ч. передбачених частиною п`ятою статті 130 названого Кодексу.

Подання заяви про залишення позову без розгляду є виключно свідомим волевиявленням позивача, яке відповідач/третя особа не могли передбачити, і вчинення позивачем цієї дії не нівелює наслідків отримання третьою особою правової допомоги адвоката, яка потребує оплати.

При цьому, самим фактом звернення до суду із такою заявою позивач визнав передчасність пред`явлення позову, а, отже, необґрунтованість вчинення ним відповідної процесуальної дії.

Апеляційний господарський суд також зауважує, що вирішуючи додатковим рішенням від 26.06.2023 питання про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції не звернув увагу на особливості застосування ч. 5 ст. 130 ГПК України та не надав відповідну оцінку обставинам справи в контексті положень вказаної норми.

Проте, вказане не нівелює вірність зроблених ним висновків про наявність підстав для часткового задоволення заяви ТОВ "Глобаллоджик Україна" про стягнення з позивача на користь третьої особи відповідних судових витрат

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 ГПК України).

Згідно ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/667/23 без змін.

Керуючись статтями 269, 270, 275, 281-284 ГПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Іноземного підприємства "Інтетікс" залишити без задоволення.

Додаткове рішення Господарського суду Харківської області від 26.06.2023 у справі №922/667/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 06.09.2023.

Головуючий суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.А. Пуль

Суддя О.В. Шевель