ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________
РІШЕННЯ

"28" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 923/1568/21
Господарський суд Одеської області у складі судді Д`яченко Т.Г.

при секретарі судового засідання Гутниковій О.С.

розглянувши справу №923/1568/21

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Світ-М (73000, м. Херсон, Бериславське шосе, 26; )

До відповідача: Ян Шейхмус ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

Про стягнення 120000,00 грн.

Представники:

Від позивача: не з`явився

Від відповідача: не з`явився

Встановив: В провадженні господарського суду Херсонської області перебувала справа №923/1568/21 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Світ-М до Ян Шейхмус про стягнення 120000,00 грн.

Згідно із частиною сьомою статті 147 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 р. №1402-VIII, у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя, що ухвалюється за поданням Голови Верховного Суду, шляхом її передачі до суду, який найбільш територіальне наближений до суду, який не може здійснювати правосуддя, або іншого визначеного суду. У разі неможливості здійснення Вищою радою правосуддя такого повноваження воно здійснюється за розпорядженням Голови Верховного Суду. Відповідне рішення є також підставою для передачі усіх справ, які перебували на розгляді суду, територіальна підсудність якого змінюється.

Розпорядженням Верховного Суду від 18.03.2022 №11/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ господарського суду Херсонської області на господарський суд Одеської області.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2023р. для розгляду судової справи №923/1568/21 визначено головуючий суддя: Д`яченко Т.Г.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.06.2023р. прийнято справу №923/1568/21 до провадження. Справу ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначено (з урахуванням перебування судді Д`яченко Т.Г. у відпустці з 28.06.2023р. по 28.07.2023р.) на "07" серпня 2023 р. о 11:20. Запропоновано відповідачу підготувати та надати до суду і одночасно надіслати позивачеві відзив на позов, оформлений з урахуванням вимог, встановлених ст.165 ГПК України, протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду. Встановлено позивачу строк для подання відповіді на відзив із урахуванням вимог ст.166 ГПК України протягом 10 днів з дня отримання відзиву. Встановлено відповідачу строк для подання заперечень із урахуванням вимог 167 ГПК України, протягом 10 днів з дня отримання відповіді на відзив. Викликано учасників справи у судове засідання на 07.08.2023р. о 11:20.

19.06.2023р. судом було зроблено запит до Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради з метою з`ясування місця реєстрації та проживання відповідача.

26.06.2023р. до суду від Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради надійшов лист з відомостями щодо місяця проживання відповідача.

07.08.2023р. у судовому засіданні було оголошено перерву по розгляду справи по суті до 28.08.203р. о 12:10.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 07.08.2023р. повідомлено сторін по справі №923/1568/21 про судове засідання, яке відбудеться "28" серпня 2023 р. о 12:10.

23.08.2023р. до суду позивачем було надано клопотання про здійснення розгляду справи за відсутності позивача. Також було зазначено суду, що борг відповідачем не погашений та позивач підтримує заявлені позовні вимоги.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не надано, відповідач свого права на захист не використав, хоча відповідача було належним чином повідомлено про дату, час та місце проведення засідання суду, шляхом скерування на його адресу ухвал суду.

У судові засідання представник відповідача не з`являвся, про поважність причин відсутності суд не повідомив, будь-яких клопотань чи заяв до господарського суду Одеської області від відповідача не надходило.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Приймаючи до уваги, що судове відправлення скеровувалось судом на адресу реєстрації відповідача, а також відсутність жодних клопотань з боку відповідача про відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача, за наявними в ній матеріалами відповідно до п.9 ст.165 ГПК України.

У судовому засіданні 28.08.2023 року судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено 04.09.2023р.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив.

01.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Світ-М (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ян Шейхмус (орендар) було укладено Угоду оренди б/н нежилого приміщення, за умовами якої орендодавець надає, орендар приймає в оренду нежиле приміщення за адресою: м. Херсон, загальна площа 68 кв.м для використання під заклад громадського харчування «Бургер».

Відповідно до п. 1.2. Договору, строк оренди встановлюється з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2019р.

Згідно до п. 2.1. Договору, у 10-ти денний термін після підписання цієї угоди, надає приміщення орендарю по акту прийому-передачі, який є невід`ємною частиною дійсної угоди (додаток №1).

Розділом 3 Договору визначено обов`язки орендаря.

Пунктом 3.6. Договору визначено, зокрема, що при бажанні достроково звільнити орендоване приміщення і припинити дію дійсної Угоди, орендар попереджає про це орендодавця в письмовому вигляді, не пізніше за 30 діб.

Відповідно до п. 4.1. Договору, за користування приміщенням орендар сплачує щомісяця погоджену ціну в сумі:

А 01.01.2019р. сторонами було укладено Додаток №2 до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р. на ринку «ХБК» та визначено, що сума оренди становить 15000,00 грн.

01.01.2019р. між сторонами було підписано Акт прийому передачі нежитлового приміщення до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р.

27.08.2019р. між сторонами було підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р., за яким визначено, що на підставі п. 5.3. Угоди, орендар передає орендодавцю нежитлове приміщення 68 кв.м (Бургер), що розташоване за адресою: м. Херсон, пл. П.Х. Дубінди 2, в минулому пл. 50-річчя СРСР (Ринок «ХБК»).

Орендар відмовляється від вищевказаного нежитлового приміщення на умовах дійсної Угоди, в зв`язку з припиненням дії Угоди оренди.

В обґрунтування поданого позову, позивачем було зазначено суду, що відповідачем в порушення умов Угоди не було сплачено орендну плату за період з січня 2019 року по серпень 2019 року, тобто, відповідачем допущено порушення умов Угоди оренди, не здійснено сплату орендної плати за 8 місяців оренди, та борг становить 120000,00 грн. (8х15000).

Відповідно до наявного в матеріалах справи відзиву, відповідачем було зазначено суду, що 07.12.2018р. відповідач домовився з позивачем про відповідну оренду приміщення та сторони мали намір в той же день укласти договір. Відповідач зазначав, що ним було перераховано 90000,00 грн. в якості орендної плати на рахунок позивача.

Однак, договір оренди, як вказує відповідач, з вини позивача не було укладено 07.12.2018р. Тільки 01.01.2019р. між сторонами було укладено Договір оренди. За поясненнями відповідача, за усною домовленістю сторін раніше перераховані відповідачем 90000,00 грн. повинні були бути зараховані в якості сплати орендної плати за Договором від 01.01.2019р.

Відповідачем було зазначено суду, що 29.03.2019р. на адресу позивача було скеровано заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог.

Також відповідачем було зазначено суду, що платежі за оренду приміщення було сплачено представником відповідача Супрун І.М., яка діяла на підставі довіреності від 06.12.2018р. та доводи позивача про несплату орендних платежів не відповідають дійсності.

Суд, розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як з`ясовано судом, 01.01.2019р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Світ-М (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Ян Шейхмус (орендар) було укладено Угоду оренди б/н нежилого приміщення та строк оренди встановлюється з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2019р.

Судом встановлено, що 01.01.2019р. сторонами було укладено Додаток №2 до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р. на ринку «ХБК» та визначено, що сума оренди становить 15000,00 грн.

Також, з матеріалами справи судом встановлено, що 01.01.2019р. між сторонами було підписано Акт прийому передачі нежитлового приміщення до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р.

Отже, предметом позовних вимог позивача є стягнення з відповідача боргу з орендної плати у розмірі 120000,00 грн. за період з січня 2019р. по серпень 2019р.

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Щодо строку дії договору, суд зазначає таке.

01.01.2019р. між сторонами було укладено Угоду оренди б/н нежилого приміщення та визначено, що строк оренди встановлюється з 01 січня 2019р. по 31 грудня 2019р.

Однак, пунктом 3.6. Угоди визначено, зокрема, що при бажанні достроково звільнити орендоване приміщення і припинити дію дійсної Угоди, орендар попереджає про це орендодавця в письмовому вигляді, не пізніше за 30 діб.

Судом з`ясовано, що Листом від 01.07.2019р. відповідачем було повідомлено позивача про припинення Угоди з 01.08.2019р. (а.с. 45).

Поряд з цим, матеріали справи не містять доказів скерування такого листа з боку відповідача позивачу, а додані відповідачем докази до такого листа щодо його надіслання позивачу - засвідчують скерування зовсім інших документів, а саме заяви про зарахування зустрічних однорідних вимог від 29.03.2019р., копії виписки із особового рахунку та копії довіреності. (а.с. 46).

Однак, як встановлено судом за матеріалами справи, 27.08.2019р. між сторонами було підписано Акт прийому-передачі нежитлового приміщення до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р., за яким визначено, що на підставі п. 5.3. Угоди, орендар передає орендодавцю нежитлове приміщення 68 кв.м (Бургер), що розташоване за адресою: м. Херсон, пл. П.Х. Дубінди 2, в минулому пл. 50-річчя СРСР (Ринок «ХБК»).

Орендар відмовляється від вищевказаного нежитлового приміщення на умовах дійсної Угоди, в зв`язку з припиненням дії Угоди оренди.

З урахуванням наведеного, враховуючи підписання між сторонами 27.08.2019р. Акту прийому-передачі нежитлового приміщення до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р., суд приходить до висновку щодо припинення дії Угоди 27.08.2019р.

Щодо наявності заборгованості зі сплати орендної плати за період з січня 2019р. по серпень 2019р. у розмірі 120000,00 грн., суд зазначає таке.

За поясненнями позивача, відповідач не сплачував за вказаний вище період оренду плату, у зв`язку з чим борг становить 120000,00 грн.

Однак, надаючи відзив, відповідачем були залучені до матеріалів справи платіжні документи (дублікати чека). (а.с. 43, 44).

Як з`ясовано судом, 04.05.2019р. на користь позивача було перераховано 15000,00 грн., призначення платежу послуги за оренду приміщення, 05.08.2022р. було перераховано позивачу 15000,00 грн., призначення платежу послуги за оренду приміщення, 13.04.2019р. було перераховано позивачу 15000,00 грн., призначення платежу послуги за оренду приміщення, 01.05.2019р. було перераховано позивачу 15000,00 грн., призначення платежу послуги за оренду приміщення та 04.06.2019р. було переховано позивачу 15000,00 грн., призначення платежу послуги за оренду приміщення.

Платником за вказаними переказами зазначено особу - Супрун І.М., яка, як підтверджується матеріалами справи, діяла від імені відповідача на підставі довіреності б/н від 06.12.2018р. (строк дії довіреності до 06.12.2021р.).

Отже, на підставі вищевказаних доказів, судом з`ясовано, що повноважним представником відповідача на користь позивача в рамках виконання Угоди та сплати орендної плати, були здійснені грошові перекази на загальну суму 75000,00 грн. (15000,00х5).

Приймаючи до уваги зазначене, суд частково погоджується з доводами відповідача, щодо відсутності заборгованості з його боку за Угодою від 01.01.2019р. з огляду на наступне.

Як встановлено вище судом, Угода, укладена між сторонами, була чинна з січня 2019р. по 27.08.2019р., тобто до повернення орендованого майна на підставі Акту від 27.08.2019р. прийому-передачі нежитлового приміщення до Угоди оренди нежилого приміщення №б/н від 01.01.2019р.

Отже, Орендна плата за встановленим судом строком дії Угоди - повинна складати загальну суму в розмірі 117580,62 грн. (105000,00 грн. за січень -липень 2019р. (7 місяців по 15000 грн. щомісяця) та 12580,62 грн. за серпень 2019р. (за 26 днів користування об`єктом оренди).

Враховуючи сплати, здійснені відповідача у розмірі 75000,00 грн., борг наразі становить 42580,62 грн.

На спростування доводів відповідача, суд зазначає, що перерахування ним позивачеві грошових коштів у розмірі 90000,00грн., не можуть прийматись судом до уваги, як кошти, сплачені в рамках Угоди від 01.01.2019р. за орендну плату, оскільки були перераховані, як встановлено судом за наявними матеріалами, 07.12.2018р. з призначенням платежу по Договору, який не є предметом розгляду даної справи.

Підсумовуючи все вищевикладене, дослідивши обставини спору, судом було встановлено факт неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе зобов`язань за умовами Угоди оренди б/н нежилого приміщення від 01.01.2019р. щодо сплати орендної плати в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, у зв`язку з чим, позовні вимоги задовольняються судом частково зі стягненням з відповідача 42580,62грн.

Відповідно до ст. 76 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Приписами ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального Кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Згідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи усе вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог зі стягненням з відповідача 42580,62грн.

Відповідно до ст. 129 ГПК України, судові витрати у розмірі 805,48 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Світ-М задовольнити частково.

2.Стягути з Ян Шейхмус ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Світ-М (73000, м.Херсон, Бериславське шосе, 26; ) заборгованість з орендної плати у розмірі 42580 (сорок дві тисячі п`ятсот вісімдесят) грн.. 62 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 805 (вісімсот п`ять) грн. 48 коп.

3.В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст рішення складено 04 вересня 2023р.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст.241 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 20 днів з дня складання повного рішення.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя Т.Г. Д`яченко