ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"07" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2525/21

за заявою 1. Товариства з обмеженою відповідальністю СОКАР ЕЛ ПІ ДЖИ (18001, Черкаська обл., м. Черкаси, вул. Надпільна, 226/1, код 40625535),

2. Фізичної особи-підприємця Боднарчук Олени Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідент. номер НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю УПК-ЄВРОПЛЮС (07501, Київська обл., Баришівський р-н, смт. Баришівка, вул. Торф`яна, 28, код 32497680)

про банкрутство

Суддя Бабкіна В.М.

Без виклику представників сторін

Обставини справи:

У провадженні Господарського суду Київської області перебуває справа № 911/2525/21 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю СОКАР ЕЛ ПІ ДЖИ та Фізичної особи-підприємця Боднарчук Олени Михайлівни до Товариства з обмеженою відповідальністю УПК-ЄВРОПЛЮС про банкрутство.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.08.2023 р. було відкладено підсумкове засідання на 26 жовтня 2023 р.

31.08.2023 р. до Господарського суду Київської області від розпорядника майна боржника, арбітражного керуючого Панченка Р.М. надійшло клопотання № 02-01/217 від 31.08.2023 р. (вх. № 16570/23 від 31.08.2023 р.), відповідно до якого останній просить суд скасувати арешт майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном, а саме скасувати арешт з розрахункового рахунку № НОМЕР_2 , в АТ «ПУМБ», МФО 334851, оскільки наявність арешту на рахунку унеможливлює використання коштів на ньому для здійснення витрат у даній справі.

В обґрунтування зазначеного вище клопотання арбітражний керуючий Панченко Р.М. зазначає, що на його запит № 02-01/160 від 27.05.2023 р. до ГУ ДПС у Київській області була отримана відповідь № 33438/6/10-36-04-02 від 19.06.2023 р., з якої слідує, що ТОВ УПК-ЄВРОПЛЮС (код 32497680) має відкритий розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО 334851.

Арбітражний керуючий Панченко Р.М. провів у банку процедуру ідентифікації як уповноваженої особи власника рахунку та отримав довідку від АТ «ПУМБ» № КІЕ-07.8/2816 від 28.07.2023 р., з якої вбачається, що на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, наявний залишок грошових коштів у сумі 112441,87 грн.

Також АТ «ПУМБ» було надано розпоряднику майна довідку № КІЕ-07.8/3143 від 29.08.2023 р. про наявні арешти рахунків згідно виконавчих проваджень ВП № 61237781 від 25.02.2020 р., ВП № 61506521 від 17.03.2020 р., ВП № 62137471 від 21.05.2020 р., ВП № 61740528 від 28.07.2020 р., ВП № 63204824 від 13.10.2020 р., ВП № 63034283 від 15.10.2020 р., ВП № 63435489 від 28.10.2020 р., ВП № 64016710 від 30.12.2020 р., ВП № 65050932 від 27.04.2021 р., ВП № 65044272 від 24.05.2021 р., ВП № 65645789 від 02.06.2021 р., ВП № 65927610 від 06.07.2021 р.

Розглянувши подане розпорядником майна клопотання про скасування арешту з розрахункового рахунку боржника, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законами України.

Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ) як спеціальний нормативно-правовий акт має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов`язаних з банкрутством юридичних осіб та неплатоспроможністю фізичних осіб, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як зазначив Верховний Суд у п. 90 постанови від 13.04.2023 р. у справі № 910/21981/16, Закон України "Про виконавче провадження" і КУзПБ містять прогалини і колізії в частині унормування дій виконавців у разі, якщо щодо боржника порушується процедура банкрутства. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства, створює суперечки (у тому числі судові) на практиці.

Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

Задля вирішення проблеми такої конкуренції у спеціальному законодавстві передбачено низку запобіжників, зокрема, виключну підсудність справ у майнових спорах, стороною яких є боржник, або щодо його майна, інших спорів з вимогами до боржника (пункт 8 частини 1 статті 20, частина 13 статті 30 ГПК, частина 2 статті 7 КУзПБ); зупинення вчинення виконавчих дій (пункт 4 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження"); мораторій на задоволення вимог кредиторів (частина 3 статті 41, частини 1-3 статті 121 КУзПБ); особливий порядок звернення стягнення на майно боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, та застосування обмежень щодо розпорядження таким майном (частина 14 статті 39, частина 5 статті 41, ч. 4 ст. 121, ч. 4 статті 131 КУзПБ).

Отже, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на його майно.

У відповідності з ч. 14 ст. 39 Кодексу України з процедур банкрутства арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 р. у справі № 914/2350/18(914/608/20), Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 р. у справі № 905/1923/15, від 10.06.2022 р. у справі № 918/984/21, від 26.01.2023 р. у справі № 910/21981/16).

Отже, закон змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника таким чином, що боржник вже перебуває або йому судом має бути забезпечено перебування у такому правовому стані, який призведе до виконання передбаченої Кодексом мети конкретної процедури, яку щодо нього застосовано.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" за загальним правилом виконавець зобов`язаний зупинити вчинення виконавчих дій у разі відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом.

У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ч. 6 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд за заявою розпорядника майна скасовує арешти майна боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном у разі, якщо такі арешти чи обмеження перешкоджають господарській діяльності боржника та відновленню його платоспроможності.

Відповідно до статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється за постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Суд зазначає, що відповідно до положень ч. 1 ст. 44 Кодексу України з процедур банкрутства під розпорядженням майном розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації).

Отже, основним завданням процедури розпорядження майном є забезпечення збереження та ефективного використання майнових активів боржника для визначення подальшої процедури (санації чи ліквідації), та першочерговою метою є саме відновлення платоспроможності боржника.

Крім того, відповідно до абз. 4 ч. 5 ст. 41 Кодексу, звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство боржника.

Поряд з цим, приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 76-79 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 ГПК України).

З вищезазначеного вбачається, що звернення стягнення на будь-яке майно боржника (рухоме, нерухоме, грошові кошти тощо), яке перебуває в процедурі розпорядження майном, можливо виключно за ухвалою господарського суду в межах провадження справи про банкрутство, і виключно за вимогами, на які відповідно до ст. 41 Кодексу не розповсюджується дія мораторію.

Як слідує з матеріалів справи, в ході виконання повноважень розпорядника майна ТОВ УПК-ЄВРОПЛЮС арбітражним керуючим Панченком Р.М. було встановлено, що постановами Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. було накладено арешти на грошові кошти ТОВ УПК-ЄВРОПЛЮС, що містяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , в АТ «ПУМБ», МФО 334851.

Враховуючи викладене вище, розглянувши заяву розпорядника майна Панченка Р.М. про зняття арешту з грошових коштів, що знаходяться на вказаному рахунку, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, тому вважає за необхідне її задовольнити.

Керуючись положеннями Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 232-235 Господарського процесуального кодексу України, суд

постановив:

1. Клопотання розпорядника майна, арбітражного керуючого Панченка Р.М. № 02-01/217 від 31.08.2023 р. (вх. № 16570/23 від 31.08.2023 р.) про скасування арешту з розрахункового рахунку боржника задовольнити.

2. Скасувати арешти грошових коштів ТОВ УПК-ЄВРОПЛЮС, що знаходяться на розрахунковому рахунку № НОМЕР_2 , в АТ «ПУМБ», МФО 334851, накладені постановами Баришівського ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ВП № 61237781 від 25.02.2020 р., ВП № 61506521 від 17.03.2020 р., ВП № 61740528 від 28.07.2020 р., ВП № 63204824 від 13.10.2020 р., ВП № 63034283 від 15.10.2020 р., ВП № 65050932 від 27.04.2021 р., ВП № 65044272 від 24.05.2021 р., ВП № 65927610 від 06.07.2021 р.; постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Голяченко І.П. ВП № 62137471 від 21.05.2020 р.; постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л. ВП № 63435489 від 28.10.2020 р.; постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. ВП № 64016710 від 30.12.2020 р.; постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І.І. ВП № 65645789 від 02.06.2021 р.

3. Копію ухвали надіслати розпоряднику майна боржника, АТ «ПУМБ» Баришівському ВДВС у Броварському районі Київської області ЦМУ МЮ (м. Київ), приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Голяченко І.П., приватному виконавцю виконавчого округу Полтавської області Скрипник В.Л., приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Канцедал О.О., приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Крегул І.І.

Ухвала господарського суду набирає законної сили в порядку статті 235 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала господарського суду оскаржується в порядку та строки, визначені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалу підписано 07.09.2023 р.

Суддя В.М. Бабкіна