РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

08.09.2023Справа № 910/5317/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді: Літвінової М.Є.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні матеріали справи

За позовом Приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" (03038, місто Київ, вулиця Федорова Івана, будинок 32 ЛІТ.А)

до Товариства з додатковою відповід альністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14)

про стягнення 19 889,96 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з додатковою відповід альністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" про стягнення 19 889,96 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" на підставі генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку №28-0199-18-00260 від 30.05.2018 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди, сплачено страхове відшкодування, а тому до позивача, відповідно до положень ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника/водія транспортного засобу "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1 , з вини водія якого трапилось ДТП, була застрахована в ТДВ "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" позивач просить стягнути з останнього витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування у сумі 19 889,96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.04.2023 відкрито провадження у справі №910/5317/23, вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Примірник ухвали суду від 14.04.2023 надіслано на адресу Моторного (транспортного) страхового бюро України (м. Київ, Русанівський бульвар, буд.8, поштова адреса: 02002, Київ-2, а/с 272) для надання інформації станом на 12.11.2022 року щодо страхової компанії, якою видано страховий поліс, за яким була застрахована цивільно-правова відповідальність власника/водія транспортного засобу "ЗАЗ", державний номерний знак НОМЕР_1 , який термін дії зазначеного полісу, які в ньому встановлені ліміти відповідальності та франшиза; відомості щодо полісу №ЕР-208626088.

01.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п. 2,4 ч. 1 ст. 231 ГПК України, а також про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн та судового збору у розмірі 2684,00 грн.

01.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній просить закрити провадження у справі, оскільки Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова група "Оберіг" сплатило на користь позивача сплачено страхове відшкодування у розмірі 19 889,96 грн, що підтверджуються платіжною інструкцією № 17551 від 05.04.2023.

Крім того, відповідач у відзиві просив суд повернути позивачу сплачений судовий збір та відмовити в стягненні судових витрат.

02.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

02.05.2023 через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла відповідь на запит.

10.05.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник заперечив проти доводів відповідача, викладених у відзиві на позовну заяву, щодо не долучення позивачем до позовної заяви детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійсненим ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

10.05.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких останній зазначив, що виплата страхового відшкодування була здійснена до моменту відкриття провадження у справі, що підтверджується платіжною інструкцією № 17551 від 05.04.2023, а тому витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн є необґрунтованими.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

30.05.2018 року між ПАТ «СК «УСГ» та ТОВ «Перша лізингова компанія» був укладений Генеральний договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-18-00260 та Бордеро № 330-2021 застрахованих Т3 в період з 02.11.2021 по 12.11.2021, предметом якого є страхування транспортного засобу «SKODA», державний реєстрації № НОМЕР_5.

12.11.2022 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «SKODA», державний реєстраційний № НОМЕР_2 та транспортного засобу «ЗА3», державний реєстраційний № НОМЕР_3 , яким керував ОСОБА_1 .

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.12.2022 року по справі №752/17565/22, яка набрала законної 03.01.2023, встановлено, що 12.11.2022 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив Правила дорожнього руху України, внаслідок чого здійснив зіткнення, здійснив зіткнення з автомобілем «Skoda» д.н.з. НОМЕР_4 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Skoda», державний номер НОМЕР_4 .

На підставі повідомлення потерпілого, заяви про виплату страхового відшкодування, протоколу огляду ТЗ, страхового акту № ALD-7131 та розрахунку до нього, позивачем виплачено потерпілому в ДТП 19 889,96 грн. страхового відшкодування, що підтверджується платіжним дорученням №47100 від 22.12.2022.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 19 889,96 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1 та 2 статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

26.12.2022 на адресу відповідача надіслано заяву №47129, в якій позивач просив сплатити суму страхового відшкодування у розмірі 19 889,96 грн. Однак, відповідь на вказану заяву Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "УСГ" не отримало.

У зв`язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 19 889,96 грн.

Як вбачається з матеріали справи, 05.04.2023, тобто після звернення позивача з даним позовом до суду, відповідач сплатив позивачу належну до виплати суму страхового відшкодування у розмірі 19 889,96 грн (факт чого підтверджується платіжною інструкцією №17551 від 05.04.2023 та позивачем не заперечується).

Пунктом 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідачем було сплачено страхове відшкодування після звернення позивача до суду, провадження у справі в цій частині слід закрити у зв`язку з відсутністю предмету спору.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ч.3 ст.231 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ч. 4 ст. 231 ГПК України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

За змістом п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом) повертається за клопотанням особи, яка його сплатила ухвалою суду.

На підставі викладеного, враховуючи наявність відповідного клопотання позивача, судовий збір у сумі 2684,00 грн., сплачений платіжним дорученням № 4814 від 30.03.2023, підлягає поверненню ПАТ «СК «Українська страхова група» з Державного бюджету.

Щодо вимоги позивача про покладення на відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем, на підтвердження факту надання правничої допомоги до матеріалів справи додано копію Договору №1-12/2022-К про надання професійної правничої допомоги від 20 грудня 2022; акт виконаних робіт від 30.03.2023 до договору про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого загальна вартість гонорару за виконану роботу становить 25 000,00 грн, в тому числі вартість гонорару за справу № ALD-7131, договір КАСКО №28-0199-00260, страхувальник позивача - ТОВ «Перша лізингова компанія», найменування відповідача - ТзДВ «СГ "Оберіг"», винуватець ДТП - ОСОБА_1, складає 5 000,00 грн, а також платіжну інструкцію №4810 від 30 березня 2023 на суму 25 000,00 грн; копію довіреності №0122-139 від 23.12.2022.

У відзиві та запереченнях на відповідь на відзив на позовну заяву відповідач заперечував проти стягнення з Товариства з додатковою відповід альністю "СТРАХОВА ГРУПА "ОБЕРІГ" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19, від 11.11.2021 у справі № 910/7520/20.

Суд звертає увагу, що відповідно до Акту виконаних робіт №1-12/2022-К про надання професійної правничої допомоги від 20 грудня 2022 клієнт доручив Гедз Юлії Володимирівні надавати правничу допомогу по п`ятьох справах клієнта. Відтак, адвокат Гедз Ю.В. неодноразово здійснює представництво саме у цій категорії спорів та такій спір для останньої не є спором з високим рівнем складності.

Отже, суд зазначає, що за наявності усталеної судової практики та неодноразового здійснення адвокатом представництва саме у цій категорії спорів- такий спір для представника позивача у цій справі не є спором з високим рівнем складності.

З урахуванням заперечень відповідача, з огляду на спірні правовідносини сторін, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, ціну позову, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду позивачем документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні ч. 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, та враховуючи те, що адвокатом надавалась правова допомога в аналогічних спорах, що перебували у провадженні Господарського суду міста Києва, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката заявлені витрати є неспівмірним зі складністю справи, ціною позову, наданим адвокатом обсягом послуг, витраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для відповідача, що суперечить принципу розподілу таких витрат суд дійшов висновку про зменшення судових витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, до 2500,00 грн, притримуючись принципу справедливості, пропорційності витрат з огляду на ціну позову.

До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. (ч. ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. ст. 76, 77 ГПК України).

Положеннями ст. 86 ГПК України унормовано наступне. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на спірні правовідносини, беручи до уваги обсяг наданих послуг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для вирішення спору, враховуючи ціну позову, враховуючи що такі витрати у сумі 2 500,00 грн є співмірними із складністю цієї справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення з відповідача 2500,00 грн витрат на послуги адвоката.

На підставі викладеного та керуючись ст. 126, 129, 231, 232-234, 240, 250-252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "УСГ"» до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група "Оберіг"» про стягнення 19 889,96 грн. - закрити.

2. Повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія "УСГ"» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп., сплачений платіжним дорученням № 4814 від 30.03.2023.

3. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова група "Оберіг"» (03040, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 14; ідентифікаційний код 39433769) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія "УСГ"» (03038, місто Київ, вулиця Івана Федорова, будинок 32 літера А; ідентифікаційний код 30859524) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 241 ГПК України, і може бути оскаржено в порядку та строк встановлені статтями 254, 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 08.09.2023.

Суддя М.Є. Літвінова