ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08 вересня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 5013/476/12

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про заміну стягувача його правонаступником, подану у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

до фізичної особи-підприємця Васілатія Івана Андрійовича

про стягнення 229581, 69 грн

за участі:

- секретаря судового засідання Рудченко І.О.,

- представників сторін: від стягувача не з`явився, від боржника не з`явився,

у с т а н о в и в:

31.08.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" про заміну стягувача його правонаступником у наказі № 5013/476/12 від 11.06.2012, яка ґрунтується на тому, що 20.08.2023 він та стягувач - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" уклали договір № GL48№718070_Ur_5 за яким йому перейшло право вимоги за кредитним договором № 2/1/2007/980-К/700 від 13.09.2007.

Ухвалою від 01.09.2023 Суд прийняв заяву до розгляду у судовому засіданні, призначеному на 08.09.2023. У вказаний час представники сторін не прибули, а тому її розгляд здійснений без їх участі.

Розглянувши подану заяву та докази, які додані до неї, Суд вважає, що вона не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Так, 11.06.2012 за результатами розгляду справи суд прийняв рішення, яким позовні вимоги задовольнив та стягнув з фізичної особи-підприємця Васілатія Івана Андрійовича на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" 188837,15 грн боргу по кредиту, 7317,88 грн інфляційних втрат, 25434,63 грн боргу по відсоткам, 7992,03 грн пені за неповернення кредиту та 4591,64 грн судового збору.

02.07.2012 після набрання рішенням законної сили 26.06.2012 Суд видав стягувачу відповідний наказ, дійсний для пред`явлення до виконання протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

При цьому Суд зазначає, що станом на час розгляду заяви згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень відсутні виконавчі провадження щодо стягнення коштів з фізичної особи-підприємця Васілатія Івана Андрійовича за наказом № 5013/476/12 від 11.06.2012.

Стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зі змісту статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" випливає, що однією із вимог до виконавчого документа, зокрема, є строк пред`явлення рішення до виконання. Частиною 4 зазначеної статті встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Стадія виконавчого провадження, як завершальна стадія судового процесу, має встановлені законом строкові межі. Така стадія починається після видачі виконавчого документу стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення, або із спливом строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки якщо цей строк пропущено, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст.4 Закону України "Про виконавче провадження").

Тобто, за межами цього строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження, як завершальної стадії судового процесу, спливає одночасно із строком пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Інше тлумачення закону (зокрема, про можливість здійснювати заміну сторони виконавчого провадження протягом необмеженого строку, незалежно від того чи закінчився встановлений строк пред`явлення до виконання наказу) означатиме, що стягувач після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, який не був поновлений судом, матиме можливість "штучно" збільшити цей строк на невизначений термін шляхом відступлення права вимоги іншим особам, таким чином уникнувши законодавчої вимоги щодо строку, що вже безпосередньо впливає на права та інтереси боржника, який не може бути у невизначеному стані протягом тривалого строку. Таке тлумачення може порушити принцип правової визначеності, яке є одним з основоположних аспектів верховенства права.

Частиною 1 статті 329 ГПК України установлено, що у разі пропуску строку для пред`явлення наказу, судового наказу до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Із практики Європейського Суду випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі, у тому числі і на стадії виконання рішення суду. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її у суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Установлений Законом строк для пред`явлення виконавчого документу до примусового виконання покликаний забезпечити рівність процесуального становища сторін, адже боржник не може необмежений час знаходитися під загрозою процедур примусового виконання судового рішення, тож закон надав суду право продовжити вказаний строк і лише у тому разі, якщо причини пропуску вказаного строку суд визнає поважними.

З огляду на встановлені у справі обставини спливу строку для пред`явлення наказу до виконання, Суд приходить до висновку, що подання заяви про заміну стягувача його правонаступником після спливу строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви.

У пункті 130 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-7763/10 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що у разі пропуску строків звернення виконавчого документа до виконання, разом із питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, заява про заміну стягувача у виконавчому документі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 232, 334 ГПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп" в задоволенні заяви про заміну стягувача його правонаступником.

Ухвала набирає законної сили у відповідності до частини 2 статті 235 ГПК України з моменту її підписання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга у відповідності до частини пункту 26 частини 1 статті 255 та частини 1 статті 256 ГПК України протягом десяти днів з дня її підписання.

Суддя М.К. Закурін

Копії ухвали направити:

- ТОВ "Фінансова компанія "Дніпрофінансгруп": 49089, м. Дніпро, вул. Автотранспортна, б. 2, офіс 205;

- ПАТ "Комерційний банк "Надра"6 04053, м. Київ, вул. Артема, б. 15;

- ФОП Васілатію І.А.: АДРЕСА_1 .