ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"11" вересня 2023 р. Справа № 916/3933/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Желєзної С.П., розглянувши заяву Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про видачу судового наказу (вх. №4449/23 від 06.09.2023р.) про стягнення заборгованості із боржника державного підприємства „Дослідне господарство „Южний Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення,

ВСТАНОВИВ:

Селекційно-генетичний інститут Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення звернувся до господарського суду із заявою до державного підприємства „Дослідне господарство „Южний Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про видачу судового наказу про стягнення із боржника заборгованості у загальному розмірі 123 339,62 грн. Подану до господарського суду заяву про видачу судового наказу заявник обґрунтовує неналежним виконанням боржником прийнятих на себе зобов`язань за невиключним ліцензійним договором №127-22С/01/1 від 16.05.2022р. в частині сплати винагороди (роялті), передбаченої договором.

Заявником на підтвердження правомірності заявлених вимог було надано суду копію невиключного ліцензійного договору №127-22С/01/1 від 16.05.2022р.; додаток №2 до невиключного ліцензійного договору №127-21С/01/1 від 16.04.2021р., згідно якого роялті по договору складає 123 339,62 грн.

Розглянувши заяву Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення про видачу судового наказу про стягнення із державного підприємства „Дослідне господарство „Южний Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення заборгованості у розмірі 123 339,62 грн., господарський суд дійшов наступного висновку.

Приписами ч. 1 ст. 147 ГПК України врегульовано, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В силу вимог п. 2 ч. 2 ст. 150 ГПК України у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для фізичних осіб - підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ГПК України суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

За результатами перевірки в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань даних щодо боржника за повідомленим заявником ідентифікаційний кодом (05528906) судом було встановлено, що правильним найменування боржника є наступне - державне підприємство „Дослідне господарство „Южний Інституту кліматично орієнтованого сільського господарства Національної академії аграрних наук України.

Таким чином, повідомлене заявником найменування боржника та найменування, зазначене в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, відрізняється, що, у випадку задоволення заяви про видачу судового наказу, матиме наслідком неможливість її виконання у примусовому порядку. Крім того, зазначена обставина свідчить також і про невідповідність вимог заяви положеннями ст. 150 ГПК України.

Відповідно до п. 3-4 ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додається, зокрема, копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

В обґрунтування поданої до суду заяви Селекційно-генетичний інститут Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення посилається на неналежне виконання боржником зобов`язань за договором №127-22С/01/1 від 16.05.2022р., при цьому, на підтвердження зазначених обставин заявником було надано додаток №2 до зовсім іншого договору, що свідчить про недоведеність заявником виникнення права грошової вимоги за договором, невиконання якого і спричинило подання заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п. п. 1, 8 ч.1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Враховуючи неповідомлення заявником правильного найменування боржника, ненадання додатку №2 до договору №127-22С/01/1 від 16.05.2022р., вимогу про стягнення заборгованості за яким було заявлено, господарський суд доходить висновку про необхідність відмови у задоволенні поданої заявником заяви з підстав, передбачених п. п. 1, 8 ч.1 ст. 152 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 147, 148, 151- 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Селекційно-генетичному інституту Національний центр насіннєзнавства та сортовивчення у задоволенні заяви про видачу судового наказу (вх. №4449/23 від 06.09.2023р.) про стягнення заборгованості із боржника державного підприємства „Дослідне господарство „Южний Селекційно-генетичного інституту Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя С.П. Желєзна