УХВАЛА

про відмову у стягненні судових витрат

м. Київ

07.09.2023Справа № 910/13007/22

Суддя Господарського суду міста Києва Котков О.В., розглянувши заяв № 1016/21 від 15.08.2023 року та № 1016/23/ІНС.ЛОУ від 18.08.2023 року «Про стягнення судових витрат» Моторного (транспортного) страхового бюро України

у справі № 910/13007/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маркс.Капітал"

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.08.2023 року поновлено провадження у справі № 910/13007/23, позов б/н від 16.11.2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення грошових коштів залишено без розгляду.

18.08.2023 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява № 1016/21 від 15.08.2023 року «Про стягнення судових витрат», в якій відповідач просить врахувати висновки щодо застосування норм права, викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2023 року у справі № 910/16820/21, відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю. У поданій заяві відповідач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн.

21.08.2023 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшла заява № 1016/23/ІНС.ЛОУ від 18.08.2023 року «Про стягнення судових витрат», в якій відповідач просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Вказана заява обґрунтована поданням великої кількості необґрунтованих позовних заяв, тому Моторному (транспортному) страховому бюро України потрібно було залучити Адвокатське об`єднання для надання професійної правничої допомоги.

Розглянувши заяви № 1016/21 від 15.08.2023 року та № 1016/23/ІНС.ЛОУ від 18.08.2023 року «Про стягнення судових витрат» Моторного (транспортного) страхового бюро України, суд зазначає таке.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Сукупний аналіз норм процесуального кодексу, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, ст. 129, 130 Господарського процесуального кодексу України дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною. Як уже зазначалось, у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Виходячи з приписів чинного законодавства розмір відшкодування здійснених витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача, доводиться саме відповідачем як особою, яка звернулась до суду з відповідною заявою згідно з ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України.

Отже, звертаючись з відповідною заявою чи клопотанням про компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи внаслідок необґрунтованих дій позивача відповідачу необхідно зазначати у заяві та доводити, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини й чим це підтверджується тощо.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 року у справі № 922/592/17, від 24.03.2021 року у справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 року у справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 року у справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 року у справі № 924/804/20.

Суд констатує, що при зверненні із заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн., відповідач не зазначив які саме необґрунтовані дії були здійснені позивачем в ході розгляду справи даної справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи систематично протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - ущемлення прав та інтересів відповідача; чи були дії позивача умисні та який ступінь його вини, а також відповідач не надав жодних доказів на підтвердження необґрунтованості таких дій позивача.

При цьому, саме по собі пред`явлення позову та подання заяви про залишення позову без розгляду в порядку ст. 226 Господарського процесуального кодексу України не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Крім того суд вказує, що зміна судової практики Верховним Судом та відступ від висновку Верховного суду, викладеного у постанові від 07.09.2021 року у справі № 910/14293/19 на переконання суду не може свідчити про необґрунтованість дій позивача в частині звернення до суду з даним позов, а відтак судом не вбачається підстав для відшкодування відповідачу заявлених судових витрат.

При цьому, із поданої відповідачем заяви також не вбачається встановити, в чому саме полягає необґрунтованість дій позивача.

Враховуючи, що всупереч нормам процесуального законодавства відповідачем не зазначено та не доведено належними доказами обставин необґрунтованості дій позивача в ході розгляду справи № 910/13007/22, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрат на правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. в порядку ст. 130 Господарського процесуального кодексу України, відтак заяви № 1016/21 від 15.08.2023 року та № 1016/23/ІНС.ЛОУ від 18.08.2023 року «Про стягнення судових витрат» Моторного (транспортного) страхового бюро України задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 130, 221, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяв № 1016/21 від 15.08.2023 року та № 1016/23/ІНС.ЛОУ від 18.08.2023 року «Про стягнення судових витрат» Моторного (транспортного) страхового бюро України у справі № 910/13007/22 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. 255, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 07 вересня 2023 року.

Суддя О.В. Котков