СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року м. Харків Справа № 917/1540/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О.

судді Стойка О.В., Істоміна О.А.

розглянувши у письмовому

провадженні

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області

на рішення господарського суду Полтавської області

ухвалене 03.05.2023

у справі №917/1540/22 (суддя Паламарчук В.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Картсистеми», м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю

«Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області

про стягнення 264647,78грн.

В С Т А Н О В И В:

І.Короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Картсистеми», м. Київ (далі - Позивач) звернулась до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області (далі - Відповідач) з вимогами про стягнення 264647,78грн., з яких: 131802,40грн. основної суми боргу, 13680,24грн. штрафу, 63161,79грн. пені, 7987,80грн. - 3% річних та 48015,55грн. інфляційної індексації.

2. Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 05.12.2022 було відкрито провадження у справі №917/1540/22 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

3. Рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Картсистеми», м.Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м.Лубни Полтавської області про стягнення 264647,78грн. були задоволені частково в сумі 264532,91грн., з яких: 131802,40грн. основної суми боргу, 13680,24грн. штрафу, 63069,75грн. пені, 7964,97грн. - 3% річних та 48015,55грн. інфляційної індексації.

4. Означене рішення суду обґрунтоване доведеністю матеріалами справи факту неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань зі своєчасної повної оплати вартості отриманого товару за договором поставки №16/2016 від 12.01.2016, заборгованість за яким встановлена преюдиційним для означеної справи рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22. Місцевий суд зазначив, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів.

Своєю чергою, частковість задоволення позовних вимог в частині стягнення пені та 3% річних зумовлена тим, що Позивачем нарахована до стягнення пеню та 3% річних за період з 22.11.2020 по 15.11.2022, однак при здійсненні розрахунку не враховано п. 3.3 Договору та Додаткової угоди № 7 від 17 березня 2020.

ІІ. Короткий зміст вимог та узагальнених доводів апеляційної скарги:

5. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області, не погодившись з ухваленим рішенням Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22 в частині стягнення 132730,51грн., з яких: 13680,24грн. штрафу, 63069,75грн. пені, 7964,97грн. - 3% річних, 48015,55грн. інфляційної індексації, звернулось з апеляційної скаргою на означене рішення суду в цій частині.

6. Підставами для задоволення апеляційних вимог Скаржник зазначає, що:

6.1. cправа розглядалась без виклику представників сторін, копію ухвали про відкриття провадження у справі ним отримано не було з невідомих причин, він був позбавлений права надати свій відзив на позов та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, тому Скаржник вважає, що оскаржуване рішення не відповідає нормам матеріального права та прийняте з неповним встановленням фактичних обставин справи, які мають значення для справи, оскільки рішення ґрунтується повністю на доводах позивача.

6.2. Товариство з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» є підприємством харчової промисловості, а саме, підприємством, яке закуповує молоко та молочну сировину, має виробничі потужності та умови для переробки молочної сировини. Підприємства харчової промисловості формують продовольчу безпеку країни, забезпечуючи населення життєво необхідними товарами. Крім того, були наявні форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) в зв`язку з веденням військового стану та тимчасовим припиненням господарської діяльності деяких наших постачальників/покупців, порушення нормального режиму роботи енергосистеми України внаслідок ворожих обстрілів та пошкодження енергетичної інфраструктури України. Відповідач зіштовхнувся із значними проблемами при виробництві молочної продукції, що значним чином вплинуло на обсяги як виготовлення, так і реалізації продукції. Викладені факти значно вплинули на фінансовий стан Відповідача.

Однак суд першої інстанції у цій справі вищезазначене проігнорував та не врахував, що статтею 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (презумпція вини).

Відповідача зазначає, що нарахування позивачем пені та штрафу по Додатковій угоді, де не було передбачено цих видів відповідальності, є для відповідача надмірним тягарем та носить каральний характер заходів відповідальності.

ІІІ. Узагальнені доводи та заперечення Позивача:

7. Товариством з обмеженою відповідальністю «Картсистеми» у межах визначеного апеляційним судом строку надано відзив на апеляційну скаргу, за змістом якого останнє просить апеляційну скаргу ТОВ «Лубенський молочний завод» Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі № 917/1540/22 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі № 917/1540/22 без змін з наступних підстав:

7.1. Апелянтом в повному обсязі визнається наявність непогашеної заборгованості за договором поставки та не оскаржується в цій частині рішення суду, проте доводи апеляційної скарги стосуються повного звільнення від відповідальності за порушення договору поставки з посиланням на обставини, які не можуть бути належними підставами для звільнення від відповідальності. При визначенні розміру штрафних санкцій, належних до стягнення, суд першої інстанції керувався тривалістю прострочення Відповідача, ступенем вини та бездіяльністю у погашенні існуючої заборгованості. Такі обставини не спростовані Відповідачем та нівелюють його посилання на нібито особливий статус. Вина Апелянта презюмується, доводами апеляційної скарги та жодними доказами не спростована.

7.2. суд першої інстанції при задоволенні вимог про стягнення штрафних санкцій у визначеному розмірі врахував обставини надмірної тривалості прострочення Відповідача, наявність вини Відповідача та бездіяльність, відсутність причин, які могли б перешкодити Відповідачу виконати свої зобов`язання за Договором. Розмір штрафних санкцій, стягнутих за рішенням суду першої інстанції, відповідає обставинам справи та поведінці Відповідача. Однак, розмір штрафних санкцій, стягнутих за рішенням суду першої інстанції, не перевищує розміру заборгованості за договором поставки. Відповідно, доводи Апелянта про їх надмірний тягар та винятково каральний характер штрафних санкцій не відповідають дійсності.

IV. Щодо процедури апеляційного провадження:

8. У відповідності до вимог ст.32 та ч.1 ст.260 Господарського процесуального кодексу України за протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2023 головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду апеляційної скарги визначено суддю Мартюхіну Н.О., тоді як іншими членами судової колегії стали Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

9. Ухвалою від 29.05.2023 вказана судова колегія відкрила апеляційне провадження у справі №917/1540/22 було відкрито апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023, призначено розгляд апеляційної скарги на 19.06.2023 о 12:00 та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

10. У зв`язку із відпусткою головуючого, судді-доповідача з розгляду справи №917/1540/22 Мартюхіної Н.О., проведено повторний автоматизований розподіл судової справи та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2023 сформовано колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий, суддя-доповідач Попков Д.О., судді Стойка О.В. та Істоміна О.А.

11. Означена колегія суддів Східного апеляційного господарського суду прийняла апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22 до свого провадження та призначила до розгляду без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження, оскільки ціна позову в означеній справі менша ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, враховуючи також, що відповідного клопотання від учасників справи не надходило, а судова колегія з власною ініціативи не вбачає необхідності розгляду означеної апеляційної скарги з викликом учасників справи.

12. Враховуючи викладене в п.п.10, 11 цієї постанови, та відсутність визначених ст.ст.38, 39 Господарського процесуального кодексу України підстав для відводу/самовідводу члені судової колегії, сформована судова колегія Східного апеляційного господарського суду у складі Попков Д.О. (головуючий, суддя-доповідач), Стойка О.В. та Істоміна О.А. відповідає вимогам «суду, створеним відповідно до закону» у розумінні п.1 ст.6 ратифікованої Україною Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950р.

13. Згідно із вимогами ст.269 Господарського процесуального кодексу України справа переглядається за наявними в ній доказами, і суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, якщо під час розгляду не буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

V. Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини:

14. Як вбачається з наявних матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції між Товариством з обмеженою відповідальністю "КАРТСИСТЕМИ" (ПОСТАЧАЛЬНИК) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лубенський молочний завод" (ПОКУПЕЦЬ) 12.01.2016 було укладено Договір поставки №16/2016 (далі -Договір, а.с.8-11).

15. Відповідно до п.п. 1.1., 9.1. вказаного Договору, який набирає чинність з моменту підписання його Сторонами та діє до 31.12.2016, у порядку та на визначених ним умовах ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язується передати окремими партіями у власність ПОКУПЦЯ харчову сировину (надалі-Товар), а ПОКУПЕЦЬ зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах, визначених Договором.

16. Згідно із п.1.3. Договору конкретний асортимент, кількість, одиниця виміру та вартість Товару визначається у Додатках, які є невід`ємними частинами цього Договору, а п. п.3.1 Договору передбачає, що ціна за одиницю, вартість кожної партії Товару також узгоджуються Сторонами в Додатках до договору і вказуються в рахунках-фактурах та товарних накладних.

17. Пунктом 3.2. Договору загальна вартість цього Договору визначається як наростаюча сума, що складається з вартості поставленого Товару за всіма товарними накладними ПОСТАЧАЛЬНИКА.

18. Згідно із п. 3.3. розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА. ПОКУПЕЦЬ здійснює оплату кожної партії Товарів протягом 21 (двадцять одного) календарного дня з дня поставки, якщо інший порядок оплати не узгоджений Сторонами додатково у Додатках до Договору.

Своєю чергою, днем здійснення ПОКУПЦЕМ платежу вважається день, в який сума, що підлягає сплаті, надходить на відповідний поточний рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА (п.3.4.)

19. Пунктом 4.2. Договору сторони встановили, що відвантаження товару здійснюється в кількості та в терміни на підставі попередніх заявок ПОКУПЦЯ (замовлень), що передаються факсимільним зв`язком, електронною поштою або по телефону. В заявці повинні бути вказані асортимент та кількість Товару. ПОСТАЧАЛЬНИК повинен підтвердити отримання заявки від ПОКУПЦЯ на протязі 2 (двох) робочих днів з дня її надходження, та повідомити ПОКУПЦЯ факсимільним зв`язком або електронною поштою про її наступне виконання.

20. Відповідно до п.4.3. Договору з кожною партією Товару ПОСТАЧАЛЬНИК зобов`язаний надати наступні документи: рахунок на оплату; видаткову накладну на Товар; сертифікати аналізу на кожне найменування товару; ветеринарне свідоцтво на продукцію тваринного походження; при необхідності інші документи, передбачені чинним законодавство.

Своєю чергою, датою датою поставки товару вважається дата передачі Товарів Покупцю - дата виписки видаткової накладної (п.4.5.)

21. Відповідно до п.5.1 Договору, прийом товару по кількості та якості здійснюється ПОКУПЦЕМ у відповідності до вимог Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за кількістю (П-6) та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю (П-7).

22. У п.6.3. Договору строни визначили, що у випадку порушення ПОКУПЦЕМ строку оплати за Товар, визначеного п.3.3. цього Договору, останній зобов`язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несплаченого платежу за кожен день неналежного виконання зобов`язання до моменту фактичного повного виконання зобов`язання. У випадку прострочення оплати понад тридцяті, календарних днів, ПОКУПЕЦЬ зобов`язаний додатково сплатити ПОСТАЧАЛЬНИКУ штраф у розмірі 10% від суми простроченого понад 30 днів боргу.

23. Відповідно до п.6.6. Договору всі передбачені ним штрафні санкції оплачуються з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, і нараховуються за весь час прострочення виконання зобов`язань.

24. Положеннями п.9.2. Договору передбачено автоматичне продовження його дії на один рік - до 31.12.2017р. за умови, якщо жодна з Сторін не повідомить письмово іншу Сторону про його розірвання не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору.

25. Додатковою угодою № 1 від 10 січня 2017 року було викладено п. 4.3. Договору в новій редакції, за умовами якої «Продавець зобов`язаний надавати Покупцю з кожною партією товару (продукції) наступні документи:

- видаткову накладну;

- рахунок фактуру;

- товарно-транспортну накладну;

- декларацію виробника та інші за текстом».

26. Додатковими угодами №2, №3, №4 та №6 сторони неодноразово продовжували строк дії договору, змінюючи редакцію п.9.1., востаннє - Додатковою угодою №6 від 28.01.2020р (Специфікацією №6) сторони продовжили дію договору поставки № 16/2016 від 12.01.2016 р. - до 31.12. 2020 р.

26.1. Крім того, цією Спеціфікацією №6 сторони погодили ціну, одиницю виміру, асортимент товару, що буде поставлятися починаючи з 29 січня 2020 року згідно укладеного договору на умовах поставки "склад Постачальника" чи "склад Перевізника" с.Стоянка.:

- Молочний протеїн МСС-85 ціна без ПДВ грн./кг 225,00 (297,00 з ПДВ);

- Молочний кальцій - продукт сироватковий Мса ціна без ПДВ 225,00 (297,00 з ПДВ);

- Концентрат сироваткового білку WPC-80 ціна без ПДВ 200,00 (240,00 з ПДВ);

- Ферментний препарат Пролінк D-І ціна без ПДВ 450,00 (540,00 з ПДВ), а в кількості від 100кг/міс ціна без ПДВ 430,00 (516,00 з ПДВ).

26.2. Товар постачається в асортименті та кількості згідно замовлень Покупця, що були узгоджені Постачальником.

26.3. Наступна поставка не може виконуватися при існуючій простроченій дебіторській заборгованості (більше 30 днів від дати поставки).

27. Додатковою угодою №7 від 17.03.2020р (Специфікацією №7) Сторони погодили ціну, одиницю виміру, асортимент товару, що буде поставлятися починаючи з 17 березня 2020 року згідно укладеного договору на умовах поставки "склад Постачальника" чи "склад Перевізника" с.Стоянка:

- Молочний протеїн МСС-85 % білку в порошку - 83,5% Еквівалент ціни без ПДВ, євро/кг 8,20, ціна без ПДВ грн./кг 241,90;

- Молочний кальцій - Мса Еквівалент ціни без ПДВ, євро/кг 8,20, ціна без ПДВ грн./кг 241,90;

- Концентрат сироваткового білку WPC-80 Еквівалент ціни без ПДВ, євро/кг 7,30, ціна без ПДВ грн./кг 215,35;

- Ферментний препарат Пролінк D-І Еквівалент ціни без ПДВ, євро/кг 18,00, ціна без ПДВ грн./кг 531,00, а в кількості від 100кг/міс Еквівалент ціни без ПДВ, євро/кг 17,00, ціна без ПДВ грн./кг 501,50

27.1. Зазначена ціна у гривнях розрахована за курсом 29,5 гривень за 1 євро. Остаточна гривнева ціна на кожну партію товару розраховується згідно еквіваленту ціни в євро по обмінному курсу Н.БУ на день виписки рахунку.

27.2. Товар постачається в асортименті та кількості згідно замовлень Покупця, що були узгоджені Постачальником.

27.3. Наступна поставка не може виконуватися при існуючій простроченій дебіторській заборгованості (більше 30 днів від дати поставки).

28. Відповідно до видаткової накладної №1627 від 22.10.2020р. Постачальник згідно Договору №16/2016 від 12.01.2016р. поставив Покупцю Фермент PROLINK D-І в кількості 200кг. на загальну суму 136 802,40 грн. (з ПДВ) та виставив рахунок на оплату №1642 від 22.10.2020р.

29. Згідно Акту звірки взаємних розрахунків по стану за період: 01.09.2020р. по 26.08.2021р між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» і Товариство з обмеженою відповідальністю «КАРТСИСТЕМИ» заборгованість Відповідача визначена у сумі 151 802,40 грн.(а.с.23), для погашення якої 25.05.2021 року на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» Позивачем була направлена претензія №21-3181 від 20.05.2021.

30. З додатку до позовної заяви про стягнення заборгованості за Договором поставки №22 та зі стверджень Позивача вбачається, що 11 листопада 2021р. 5 000,00грн. були зараховані в рахунок погашення заборгованості за оплату партії Товару, поставленого 22 жовтня 2020 р. Також, Відповідач в рахунок погашення заборгованості за Договором перерахував на рахунок позивача 20 000,00грн. та 15 000,00грн. з яких підлягали зарахуванню в рахунок погашення заборгованості за партію Товару, поставленого 30.09.2020p. Після вказаної дати оплати від Відповідача не надходили.

31. Вказані в п.п.14-30 цієї постанови обставини підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

32. Своєю чергою, оскільки заборгованість за поставлений товар в сумі 131 802,40грн. за договором поставки №16/2016 від 12.01.2016 Відповідачем сплачена не була, Товариство з обмеженою відповідальністю «Картсистеми», м. Київ звернулось до суду з вимогами про стягнення з останнього: 131 802,40грн. основної суми боргу, 13 680,24грн. штрафу, 63 161,79грн. пені, 7987,80грн. - 3% річних та 48015,55грн. інфляційної індексації.

33. Відносно означених обставин спірні правовідносини були розглянуті місцевим судом в контексті приписів Цивільного та Господарського кодексів України, які регламентують правовідносини поставки та виконання грошових зобов`язань.

VІ. Оцінка апеляційного суду

34. Суть апеляційного перегляду полягає у ревізії висновків місцевого суду щодо обсягу належних до стягнення нарахованих на визнану суму заборгованості з оплати поставленого товару штрафу, пені, 3% річних та інфляційної індексації у світлі аргументів Скаржника про: розгляд справи без його повідомлення, що позбавило можливості заперечувати проти позову (1); безпідставності стягнення оспорюваних нарахувань через характер діяльності Відповідача (підприємство харчової промисловості), запровадження воєнного стану, порушення нормального режиму роботи енергосистеми через обстріли, що зумовлює відсутність вини, та невизначеність умовами додаткової угоди розміру пені та штрафу, що мають каральний характер та є надмірним тягарем (2).

35. Стосовно аргументу (1) Скаржника апеляційний суд відмічає, що матеріали справи як докази надсилання копії позовної заяви з додатками Позивачем на адресу Відповідача (а.с.58,59), так і ухвали Господарського суду Донецької області від 05.12.2022 на електронну адресу (вказана у листі Відповідача №937 від 16.11.2021-а.с. 26,28) та поштою (а.с.71), при цьому за відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказана ухвала суду була отримана Відповідачем 30.01.2023 - за 3 місяці до моменту ухвалення оскаржуваного рішення.

Таким чином, Відповідачеві було створено належні умови для реалізації своїх процесуальних прав в перебігу розгляду справи у суді першої інстанції, а не реалізація таких прав останнім не може заперечувати законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення.

36. Відносно блоку аргументів (2) апеляційної скарги позиція апеляційного суду полягає у такому:

- правова природа оспорюваних 3% річних та інфляційної індексації, стягнення яких передбачено спеціальною ст. 625 (по відношенню до ст. 617 Цивільного кодексу України), на відміну від неустойки (штрафу та пені) взагалі не перебуває у залежності від наявності/відсутності вини (обставин непереборної сили) - нарахування і стягнення останніх є імперативним наслідком прострочення виконання грошових зобов`язань для боржника у разі висування відповідних вимог стягувачем;

- оскільки факт прострочення грошового зобов`язання з оплати поставленого товару не тільки підтверджений доказово за матеріалами справи, але й визнається Відповідачем, апеляційний суд, не вбачає жодних підстав для скасування чи зміни переглядуваного рішення в частині цих нарахувань.

37.Стосовно пені і штрафу колегія апеляційного суду зауважує:

- у світлі принципів рівного захисту державою усіх суб`єктів господарювання (абз. 2 ч. 1 ст.6 Господарського кодексу України) та юридичної рівності сторін у розглядуваних правовідносинах (ч.1 ст.1 Цивільного кодексу України) за відсутністю спеціального законодавчого закріплення іншого приналежність Відповідача до підприємств харчової промисловості сама по собі не створює жодних привілеїв у питанні застосуванні заходів відповідальності за порушення грошових зобов`язань;

- як правильно встановлено місцевим судом та слушно відмічається Позивачем у відзиві на апеляційну скаргу, нарахування та стягнення розглядуваних пені і штрафу із вказівкою розміру передбачено п.6.3 Договору поставки №16/2016 від 12.01.2016, що цілком відповідає та є достатнім вимогам ст.ст. 546,547 Цивільного кодексу України та ч.4 ст.231 Господарського кодексу України - окремого (додаткового) застереження про розмір відповідних штрафних санкції у додатковій угоді/специфікації не вимагається;

- дійсно, на відміну від розглянутих вище 3% річних та інфляційної індексації у світлі застосованих до неустойки положень ч.3 ст.550, 614 та 617 Цивільного кодексу України, питання наявності/відсутності вини Відповідача як боржника (що презюмується, але може бути спростовано доказово) впливає на правильність вирішення вимог щодо стягнення штрафу і пені;

- між тим, всі вказані Скаржником обставини, з якими він пов`язує неможливість стягнення неустойки, розпочалися з 24.02.2022 - після спливу понад 1 року з моменту початку прострочення. Оскільки цього проміжку часу (періоду прострочення) цілком достатньо за умовами п.6.3 Договору для нарахування і стягнення штрафу у розмірі 10% від суми простроченого понад 30 днів боргу, оскільки правомірність задоволення таких вимог судом першої інстанції вказані не може піддаватися сумніву висловленими Скаржником доводами.

38. Своєю чергою, викладений судом розрахунок задоволених вимог щодо пені (а.с.а.с.49-82) свідчить і про врахування ним проміжку часу після 24.02.2022.

38.1. Однак апеляційний суд і у цьому випадку не вбачає підстав і необхідності оцінювати обґрунтованість відповідних тверджень апелянта, оскільки у даному випадку підлягає застосування безпідставно незастосована судом першої інстанції ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, що у світлі ч.4 ст.269 Господарського процесуального кодексу України є підставою для виходу за межі апеляційних доводів) щодо припинення нарахування пені через 6 місяців з моменту прострочення за відсутністю застереження про інше.

38.2. Наразі, суд не вбачає законодавчого застереження іншого, застосованого у спірних правовідносинах, тоді як формулювання п.6.3 Договору поставки №16/2016 від 12.01.2016 щодо сплати пені "за кожен день неналежного виконання зобов`язань до моменту фактичного повного виконання зобов`язання" та п.6.6. "...за весь час прострочення" опосередковує лише звичайні умови нарахування пені, передбачені ст.549 Цивільного кодексу України (наявність/існування прострочення як підстави для виникнення права на пеню та порядок її нарахування), а тому не можуть інтерпретуватися як встановлення іншого (порівняно із ч.6 ст.232 Господарського кодексу України) періоду нарахування, змістовно тотожного виразу «кредитор має право нарахувати пеню понад 6 місяців з моменту прострочення за час такого прострочення», що узгоджується із підходами, викладеними зокрема у постановах КГС ВС від 15.11.2019 у справі №904/1148/19 та від 12.12.2019 у справі № 911/634/19.

39. Апеляційним судом встановлено, що відповідно до п. 3.3. розрахунки за цим Договором здійснюються в національній валюті України - гривні, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ПОСТАЧАЛЬНИКА. ПОКУПЕЦЬ здійснює оплату кожної партії Товарів протягом 21 (двадцять одного) календарного дня з дня поставки, якщо інший порядок оплати не узгоджений Сторонами додатково у Додатках до Договору.

39.1. Позивач помилково вказує про те, що Додатковою угодою №7 від 17.03.2020 року (із цим погодився суд першої інстанції) було змінено строк оплати партії Товари на 30 (тридцять) днів з дати поставки (п.27.3. цієї постанови). Зазначені умови стосуються наступної поставки у разі існуючій простроченій дебіторській заборгованості - тобто за своєю суттю є оператино-господарською санкцією у розумінні ст.ст.235-237 Господарського кодексу України, яку управнений застосувати Постачальник до Покупця у разі прострочення виконання ним грошових зобов`язань з оплати попередніх поставок.

39.2. За наведених обставин вбачається, що нараховувати пеню потрібно з 22 календарного дня після поставки у разі її неоплати та у межах 6 місяців, тобто за період 13.11.2020 до 13.05.2021, проте Позивачем нараховано з 22.11.2020 до 15.11.2022, що не відповідає ані положення договору щодо моменту виникнення прострочення, ані положенням ч.6 ст.232 Господарського кодексу України щодо тривалості нарахування належної до стягення пені (п.38 цієї постанови).

39.3. Враховуючи те, що апеляційний суд не може самостійно змінювати предмет позову (в тому числі, збільшувати період нарахування заявленої до стягнення пені), обсяг належної до стягнення пені визначається у межах проміжку часу з 13.11.2020 до 13.05.2021 , але у тій частині, яка перетинається із визначеними Позивачем вимогами (22.11.2020 до 15.11.2022) - тобто лише за період з 22.11.2020 по 13.05.2020:

- оскільки граничний період (6 місяців) для нарахування пені у розглядуваному випадку сплили 13.05.2021 - до моменту всіх згадуваних Скаржником обставин і подій, оскільки такі доводи не впливають на правомірність стягнення пені у сумі 8 248, 20грн., апеляційний суд здійснивши перерахунок заявленої до стягнення пені на підставі п.3.3. договору №16/2016 від 12.01.2021 зазначає, що належна до стягнення сума пені за період з 22.11.2020 до 22.05.2021 на заборгованість в розмірі 136 802,40грн становить:

- 22.11.2020 до 31.12.2020 (40 днів прострочення) сума пені - 1794,13грн (136 802,40 х 2 х 6,00 / 366 х 40 / 100);

- 01.01.2021 до 04.03.2021 (63 дня прострочення) сума пені - 2833,50грн. (136 802,40 х 2 х 6,00 / 365 х 63 / 100);

- 05.03.2021 до 15.04.2021 (42 дня прострочення) сума пені - 2046,41грн. (136 802,40 х 2 х 6,50 / 365 х 42 / 100);

- 16.04.2021 до 13.05.2021 (28 днів прострочення) сума пені - 1574,16грн. (136 802,40 х 2 х 7,50 / 365 х 28 / 100), а усього - 8248,2грн. тоді як рішення в частині стягнення решти суми пені у розмірі 54821,55грн. підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в таких вимогах, але з підстав застосування ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, а не доводів апелянта.

40. Такий результат апеляційного перегляду згідно ст.129 Господарського процесуального кодексу України зумовлює перерозподіл витрат зі сплати судового збору за подання позову та витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги між сторонами пропорційно визначеного у цій постанові результату вирішення спору.

Апеляційний суд відмічає, що оскільки у перших процесуальних заявах по суті спору (апеляційній скарзі та відзиву на неї) сторонами не було зазначено розрахунку інших складових судових витрат (ч.3 ст.123 та ч.ч.1, 2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України), здійснений апеляційним судом перерозподіл і розподіл витрат зі сплати судового збору опосередковує увесь необхідний розподіл.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.74, 76, 78, 129, 269, 270, 273, 275-277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області на рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22 задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22 скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Картсистеми», м. Київ про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод», м. Лубни Полтавської області 54821,55грн. пені, та прийняти в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні таких позовних вимог, у зв`язку з чим викласти абзац 2 резолютивної частини рішення в наступній редакції:

«Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» (37500, Полтавська область, м.Лубни, вулиця Індустріальна, будинок 2, ідентифікаційний код 00446813) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Картсистеми» (02160, місто Київ, проспект Соборності, будинок 7А, офіс 313, ідентифікаційний код 31747324) заборгованість за Договором поставки №16/2016 від 12.01.2016 з яких: 131 802,40 грн - основна сума боргу, 13 680,24 грн - штраф, 8 248, 20грн. - пеня, 7964,97 грн - 3% річних, 48 015,55 грн - інфляційні збитки, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 3 145,67 грн.».

3. В іншій частині рішення Господарського суду Полтавської області від 03.05.2023 у справі №917/1540/22 залишити без змін.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Картсистеми» (02160, місто Київ, проспект Соборності, будинок 7А, офіс 313, ідентифікаційний код 31747324) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лубенський молочний завод» (37500, Полтавська область, м.Лубни, вулиця Індустріальна, будинок 2, ідентифікаційний код 00446813) витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 2458,34грн.

5. Постанова набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту, з урахуванням порядку подання касаційної скарги, передбаченого п.17.5. Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 07.09.2023.

Головуючий, суддя-доповідач: Д.О. Попков

Судді: О.В. Стойка

О.А. Істоміна