ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

12.09.23 Справа № 917/1695/23

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., розглянувши заяву Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго», (адреса: вул. Молодіжна, 8, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39800)

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбатекс», (адреса: вул. Героїв Дніпра, 42, м. Горішні Плавні, Кременчуцький район, Полтавська область, 39800)

про видачу судового наказу про стягнення 175 984, 51 грн заборгованості

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Полтавської області надійшла заява Комунального виробничого підприємства «Теплоенерго», м. Горішні Плавні до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбатекс», м. Горішні Плавні про видачу судового наказу про стягнення 175 984, 51 грн заборгованості.

В обґрунтування поданої заяви заявник посилається на неналежне виконання боржником зобов`язання з оплати спожитих житлово-комунальних послуг.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу з огляду на таке:

Частиною другою статті 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

За змістом статей 147, 148 Господарського процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 148 судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Всупереч вимогам названої статті заявником не надано суду договір, укладений з боржником у письмовій формі. Крім того, самим заявником зазначається, що відносини з боржником є цивільно-правові з приводу надання комунальних послуг на підставі відкритого особового рахунку, а не договірні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заяву про видачу судового наказу подано з порушенням вимог частини 1 статті 148 ГПК України, оскільки норма названої статті містить чітку імперативну вказівку щодо форми договору, який може бути підставою для стягнення грошової заборгованості у наказному провадженні.

Пунктом 3 частини першої статті 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 148 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 154 ГПК України встановлено, що за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно із частиною другою статті 152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 148, 152-153, 175, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України

У Х В А Л И В:

Відмовити Комунальному виробничому підприємству «Теплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Альбатекс» суми боргу в розмірі 175 984, 51 грн.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у строки та в порядку, встановлені ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя Пушко І.І.