ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про скасування судового наказу

13 вересня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/898/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді О. Андрійчук, розглянувши заяву Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" про скасування судового наказу,

без виклику представників сторін,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року до Господарського суду Рівненської області надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" про видачу судового наказу про стягнення з боржника - Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" 37 515,93 грн основного боргу та 268,40 грн витрат зі сплати судового збору.

29.08.2023 Господарським судом Рівненської області видано судовий наказ про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" (33000, м. Рівне, вул. Київська, буд. 24, ідентифікаційний код 13983814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 27, ідентифікаційний код 36598008) 37 515,93 грн основного боргу та 268,40 грн судового збору.

Згідно зі ст. 156 ГПК України, 30.08.2023 суд на поштову адресу боржника надіслав копію судового наказу разом з копією заяви стягувача про видачу судового наказу та доданими до неї документами.

13.092023 на електронну адресу суду від Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" надійшла заява, подана відповідно до вимог ст. 157 ГПК України, про скасування судового наказу № 918/898/23 від 29.08.2023, у якій просить .

У заяві про скасування судового наказу боржник зазначає, що у звязку з тим, що Обслуговуючий кооператив "Зв`язківець - Рівне" не є власником приміщення, не є споживачем теплопостачання і не може бути боржником ТОВ "Рівнетеплоенерго", відтак наказ про стягнення 37 515,93 грн основного боргу та 268,40 грн судового збору є безпідставним.

Статтею 157 ГПК України передбачено, що боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Заява про скасування судового наказу подається до суду у письмовій формі. Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача. Заява підписується боржником або його представником. До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого ч. 1 цієї статті. У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 158 ГПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши заяву та додані до неї документи, дійшов висновку про наявність підстав для скасування судового наказу № 918/898/23 від 29.08.2023, виходячи з такого: заява Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" подана з дотриманням вимог ст. 157 ГПК України, в межах визначеного строку, до заяви додано докази сплати судового збору у встановленому розмірі, що підтверджується квитанцією № 13546184 від 13.09.2023 на суму 134,20 грн.

Ураховуючи, що підстав для повернення заяви про скасування судового наказу не встановлено, беручи до уваги, що у вказаній заяві наведені обставини, які свідчать про те, що вимоги стягувача не є безспірними, суд вважає за необхідне заяву Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" про скасування судового наказу задовольнити.

Окрім того, представником боржника у заяві про скасування судового наказу заявлено вимогу про стягнення з ТОВ "Рівнетеплоенерго" на користь Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" витрати на правову допомогу в розмірі 4 000,00 грн та судові витрати у розмірі 134,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги (ч. 1, 2 ст. 147 ГПК України).

Наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у господарському судочинстві, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

При цьому, процесуальними нормами не передбачено стягнення з боржника чи заявника у наказному провадженні сум, відмінних від неоспорюваної заборгованості та витрат зі сплати судового збору за подання заяви про видачу судового наказу чи скасування судового наказу, що вбачається з такого.

Частинами 1 та 3 ст. 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Отже, за приписами ГПК України, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат сторона має подати до суду разом з першою заявою по суті спору, якими відповідно до частини другої статті 161 ГПК України є позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Отже, розгляд заяви про скасування судового наказу в порядку наказного провадження не є розглядом спору по суті, а лише свідчить про наявність спору, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження у разі надходження заяви про скасування судового наказу у порядку ст. 157 ГПК України, разом з тим, згідно з приписами розділу ІІ ГПК України, не передбачено розподілу будь-яких судових витрат за результатами розгляду такої заяви.

Крім того, ст. 129 ГПК України регулює питання розподілу судових витрат між сторонами спору в залежності від результатів розгляду справи по суті, а відтак, в даному випадку, не підлягають застосуванню. Судові витрати, які понесені учасниками під час наказного провадження в подальшому можуть бути враховані та розподілені за результатами розгляду даного спору в порядку позовного провадження.

Стаття 126 ГПК України визначає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вбачається з норм ст. 126 ГПК України, витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи, натомість, в наказному провадженні судом розглядається заява про видачу судового наказу або скасування судового наказу.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 13 ГПК України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Проте, враховуючи порядок здійснення судочинства у наказному провадженні, виходячи з приписів, у тому числі ст. 126 ГПК України, у боржника чи заявника відсутня можливість доведення неспівмірності витрат, заявлених до стягнення сум, що суперечить приписам ч. 1 ст. 13 ГПК України, оскільки буде порушено принцип змагальності, що суперечить висновкам, викладеним у постанові КГС ВС від 02.03.2023 у справі №5019/1274/11.

Суд наголошує, що стягнення із заявника на користь боржника витрат на правничу суперечить самій суті наказного провадження.

Виходячи із вищевикладеного в сукупності, процесуальний закон не передбачає розподілу будь-яких судових витрат, окрім судового збору в порядку здійснення судочинства у наказному провадженні, що свідчить про те, що заявлена боржником вимога не підлягає розгляду в порядку наказного провадження.

Керуючись ст. 13, 123, 126, 129, 157, 158, 234. 235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" про скасування судового наказу задовольнити.

Судовий наказ № 918/898/23 від 29.08.2023 про стягнення з Обслуговуючого кооперативу "Зв`язківець - Рівне" (33000, м. Рівне, вул. Київська, буд. 24, ідентифікаційний код 13983814) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" (33027, м. Рівне, вул. Данила Галицького, 27, ідентифікаційний код 36598008) 37 515,93 грн основного боргу та 268,40 грн судового збору скасувати.

У стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнетеплоенерго" 4 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 158 ГПК України у разі скасування судового наказу заявник не позбавлений права звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала набирає чинності з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Ухвала підписана 13.09.2023.

Суддя О.Андрійчук