ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"12" вересня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2679/23

Суддя А.Ю. Кошик, розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД-СВ»

до Російської Федерації в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації

прo стягнення 235 556 724,03 грн.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД-СВ» до Російської Федерації в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації прo стягнення 235 556 724,03 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.09.2023 року у справі № 911/2679/23 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД-СВ» залишено без руху та надано позивачу строк до 20.09.2023 року для усунення визначених судом недоліків.

До канцелярії Господарського суду Київської області 07.09.2023 року надійшла заява позивача № 07-09/23 від 07.09.2023 року про усунення недоліків позовної заяви та виконання вимог ухвали суду від 05.09.2023 року у справі № 911/2679/23.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 Господарського процесуального кодексу України, якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до господарського суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 176 Господарського процесуального кодексу України за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивачем усунено визначені судом в ухвалі від 05.09.2023 року у справі № 911/2679/23 недоліки, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРВАРД-СВ» підлягає прийняттю до розгляду судом.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Закону України «Про міжнародне приватне право» пред`явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи, накладення арешту на майно, яке належить іноземній державі та знаходиться на території України, застосування щодо такого майна інших засобів забезпечення позову і звернення стягнення на таке майно, - можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України.

Крім того, Закон України «Про міжнародне приватне право» встановлює судовий імунітет щодо іноземної держави, за відсутності згоди компетентних органів цієї держави на залучення її до участі у справі у національному суді іншої держави, зокрема, в якості відповідача.

Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 14.04.2022 рору у справі № 308/9708/19 щодо судового імунітету Російської Федерації у справах про відшкодування шкоди, завданої державою-агресором, Верховний Суд дійшов висновку, що Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

Крім того, в постановах від 18.05.2022 року у справах № 428/11673/19 та № 760/17232/20-ц Верховний Суд виклав правові висновки, згідно з якими підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Судом встановлено, що, звертаючись із позовом до Російської Федерації в особі Міністерства Юстиції Російської Федерації, для правильного вирішення спору позивач не потребує згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи у судах України або наявності міжнародної угоди між Україною та Російською Федерацією з цього питання.

Також судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 14.04.2022 року у справі № 308/9708/19, відповідно до якої національне законодавство України виходить із того, що за загальним правилом шкода, завдана в Україні особі в результаті протиправних дій будь-якої іншої особи (суб`єкта), може бути відшкодована за рішенням суду України (за принципом «генерального делікту).

Поряд з цим, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України, господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку наказного провадження, позовного провадження (загального або спрощеного).

Пунктом 2 ч. 3 ст. 12 Господарського процесуального кодексу України визначено, що загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Приписи ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України встановлюють норму, згідно якої, при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Беручи до уваги характер спірних правовідносин та предмет доказування, враховуючи ціну позову, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, обраний позивачем спосіб захисту, обсяг та характер доказів у справі, які мають бути зібрані та досліджені, господарський суд дійшов висновку, що дану справу слід розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Господарського процесуального кодексу України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Крім того, враховуючи розірвання дипломатичних відносин України з російською федерацією, що унеможливлює надсилання цієї ухвали на адресу відповідача, повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань у даній справі здійснюватиметься шляхом розміщення на офіційному веб-порталі судової влади України відповідного оголошення в порядку, передбаченому ч.ч. 4, 5 ст. 122 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 12, 165, 176, 181, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

Ухвалив:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі № 911/2679/23.

2. Розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження.

3. Підготовче засідання призначити на 05.10.2023 року на 10:00. Судове засідання відбудеться у приміщенні Господарського суду Київської області (м. Київ, вул. С. Петлюри, 16/108, зал судових засідань № 4).

4. Повідомити учасників справи в порядку ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України про судове засідання.

5. Зобов`язати відповідача надати відзив на позов з документальним обґрунтуванням його висновків. Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач має надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду та докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов.

6. Запропонувати позивачу у строк до десяти днів з дня отримання відзиву подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу заперечення у порядку, передбаченому ст.ст. 166, 167 Господарського процесуального кодексу України.

7. Зобов`язати учасників справи всі заяви, пояснення, клопотання, заперечення у справі викладати виключно в письмовій формі (ч. 2 ст. 169 Господарського процесуального кодексу України).

8. Сторонам подання доказів по справі здійснювати відповідно до ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

9. Інформацію у справі сторони можуть отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (http://court.gov.ua/fair/).

10. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому ст. 235 Господарського процесуального кодексу України. Оскарження відповідної ухвали окремо від рішення суду не передбачено.

Суддя А.Ю. Кошик