ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 рокуСправа № 912/1293/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1293/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Токарєва Євгенія Миколайовича, АДРЕСА_1

про стягнення 218 273,51 грн,

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА", позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою, яка містить вимоги до Фізичної особи-підприємця Токарєва Євгенія Миколайовича (далі - ФОП Токарєв Є.М., відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 218 273,51 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 75 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 137 023,51 грн та суми прострочених платежів за комісією - 6 250,00 грн, з покладенням на відповідача судового збору.

Позовні вимоги мотивовані посиланням на ст. 525, 526, 530, 610, 626, 628, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України та обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем свого грошового зобов`язання за кредитним договором №397200-КС-001 від 10.02.2022 частині повного та своєчасного повернення кредитних коштів.

Ухвалою від 25.07.2023 подану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 912/1293/21 за правилами спрощеного позовного провадження; постановлено розгляд справи здійснювати без повідомлення учасників справи за наявними матеріалами.

15.08.2023 на адресу господарського суду надійшов відзив на позовну заяву від 11.08.2023, у якому також заявлено клопотання про поновлення строку на його подання.

Ухвалою від 22.08.2023 поновлено відповідачу строк на подання відзиву на позов до 15.08.2023 включно та постановлено враховувати поданий відзив під час розгляду справи.

Згідно відзиву відповідач вказує, що не згоден з позовними вимогами, оскільки позивач не виконав своїх зобов`язань за договором №397200-КС-001 від 10.02.2022 про надання кредиту та грошові кошти відповідачу не перерахував. Як вказує відповідач, позивач перерахував грошові кошти фізичній особі Токарєву Євгенію Миколайовичу , який не є стороною договору.

Відповідачем у відзиві також заявлено про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ч. 5 ст. 252 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Будь-яке клопотання про інше від сторін не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази у справі, судом встановлено наступні обставини.

10.02.2022 між ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" (далі - кредитодавець) та ФОП Токарєвим Є.М. (далі - позичальник) укладено договір №397200-КС-001 про надання кредиту (надалі - Договір), шляхом надсилання позивачу та підписання договору одноразовим ідентифікатором, відповідно до п. 1. якого кредитодавець надає позичальнику грошові кошти в розмірі 75 000,00 грн на засадах строковості, поворотності, платності (надалі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених цим договором про надання кредиту та правилами про надання грошових коштів у кредит фізичним особам-підприємцям.

Строк кредиту: 24 тижнів.

Процента ставка: в день 1,08104667, фіксована.

Комісія за надання кредиту: 11 250,00 грн.

Загальний розмір наданого кредиту: 75 000,00 грн

Термін дії договору до 28.07.2022.

Цілі (мета) кредиту: для придбання товарів (робіт, послуг) для здійснення підприємницької, господарської діяльності, незалежної професійної діяльності або будь-якої іншої не забороненої законом діяльності. Цей кредит не є споживчим кредитом.

Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (надалі - проценти за користування кредитом), нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів (п. 2. Договору).

Пунктом 3. Договору встановлений графік платежів, які має здійснювати позичальник для належного виконання умов кредитного договору.

Також у пункті 5 Кредитного договору позичальник підтвердив, що він ознайомлений з Договором про надання кредиту та Правилами, текст яких розміщено на сайті кредитодавця https://bizpozyka.com.

Відповідно до п. 10. Договору, інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною договору. Усі неврегульовані договором правовідносини сторін регулюються законодавством України.

Як зазначено у пункті 4.2.2.2. Правил про надання грошових коштів у кредит фізособам-підприємцям Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", затверджених наказом директора ТОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" №10-ОД від 22.06.2021, та з умовами якого ознайомився відповідач, про що зазначено в п. 5 Договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі, передбачені договором про надання кредиту до закінчення терміну його дії.

Відповідно до п. 5.1. Правил обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за користування кредитом за договором про надання кредиту здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з урахуванням умов договору (додаткової угоди). Таким чином, проценти за користування кредитом щоденно нараховуються на неповернену суму кредиту, станом на початок доби, з першого дня перерахування суми кредиту позичальнику протягом всього строку кредитування.

Згідно із п. п. 5.2., 5.3. Правил нарахування комісії здійснюється в момент укладання договору. Порядок та розмір оплат комісії визначено графіком платежів. Нарахування комісії за зміну умов договору здійснюється в момент укладання додаткової угоди. Порядок та розмір оплат комісії за зміну умов договору визначено графіком платежів, що зазначений у додатковій угоді.

Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця в строк відповідно до графіку платежів, встановленого договором про надання кредиту або додатковою угодою. Датою повернення (погашення) кредиту, так само як і датою сплати процентів за користування кредитом та інших платежів, передбачених умовами договору про надання кредиту (додатковою угодою), при безготівкових розрахунках вважається - дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця (5.4. Правил).

Відповідно до п. 5.6. Правил у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту в повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця в такій черговості:

1) у першу чергу - відшкодовуються витрати кредитодавця, пов`язані з поверненням виданого кредиту (судові витрати, витрати на державного/приватного виконавця, нотаріуса тощо);

2) у другу чергу - нараховані кредитодавцем неустойка (штраф), інші платежі відповідно до договору про надання кредиту - у разі їх нарахування;

3) у третю чергу - прострочені проценти за користування кредитом та прострочена сума кредиту;

4) у четверту чергу - проценти за користування кредитом;

5) у п`яту чергу - сума кредиту.

На виконання умов кредитного договору, позивач через партнера ТОВ "ФК "Елаєнс" (ТМ FONDY), з яким має укладений договір №41084239_14/12/17 від 14.12.2017 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку), та який має ліцензію НБУ на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунків №21 від 20.11.2014, видав 10.02.2022 відповідачу кредит у розмірі 75 000,00 грн, шляхом перерахування грошових коштів на картковий рахунок, вказаний відповідачем в кредитному договорі, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується довідками Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Елаєнс" (ТМ FONDY) від 21.04.2023 про успішне перерахування ТРЬОХ платежів по 25 000,00 грн на карту отримувача (а.с. 19-20).

Додатково на ухвалу суду від 25.07.2023 АТ "А-Банк" листом №20.1.0.0.0/7-20230802/462 від 07.08.2023 надано інформацію про відкриття Банком карткового рахунку на ім`я Токарєва Є.М. із зазначенням номеру картки ( НОМЕР_1 ) та руху грошових коштів по картці за 10.02.2023, відповідно до якої встановлено перерахування 10.02.2023 грошових коштів в розмірі 75 000,00 грн трьома платежами в якості поповнення картки (а.с. 46-47).

В свою чергу, відповідачем 07.11.2022 перераховано в рахунок погашення кредиту 5 000,00 грн які зараховано позивачем як погашення комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10-13).

Як стверджує позивач, відповідач зобов`язання щодо погашення кредиту в повному обсязі згідно обумовленого в Договорі Графіку не виконав, внаслідок чого станом на 27.03.2023 допустив заборгованість в розмірі 218 273,51 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 75 000,00 грн, суми прострочених платежів по процентах - 137 023,51 грн та суми прострочених платежів за комісією - 6 250,00 грн

Викладені обставини стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Щодо обставин укладення кредитного договору в електронній формі, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

В силу ч. ч. 1-3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їх власноручних підписів.

В силу ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Договір про надання кредиту № №397200-КС-001 від 10.02.2022 укладений між сторонами в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", через Особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію", який регулює правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів, зазначено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію").

За нормами статті 12 вказаного закону передбачено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про електронний цифровий підпис", електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Договір про надання кредиту №397200-КС-001 від 10.02.2022 містить примітку, що його підписано зі сторони позичальника електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-0813 10.02.2022 о 10:45:53, що свідчить та підтверджує послідовність дій сторін при укладенні договору.

Крім того, відповідач повідомив дані свого паспорта, дату народження та фінансовий номер телефону.

Додатково, позивачем долучено візуальну форму послідовності дій Клієнта ФОП Токарєва Є.М., щодо укладення електронного договору про надання кредиту №397200-КС-001 від 10.02.2022, з якого вбачається, що 10.02.2022 о 10:21:40 відповідач використовуючи номер телефону ідентифікувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі та ввійшов в особистий кабінет, о 10:26:20 передав інформацію обраних умов кредиту, надалі ознайомився з офертою Товариства та прийняв її умови, о 10:45:33 Товариство відправило смс-повідомлення на номер телефону відповідача одноразового ідентифікатора G-0813, а в 10:45:58 підписав договір в електронній формі (а.с. 17).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У справі № 524/5556/19 від 12.01.2021 Верховний Суд зазначив, що оскільки оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений.

З урахуванням викладеного, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

За таких обставин суд вважає, що договір про надання кредиту №397200-КС-001 від 10.02.2022 підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами кредитного правочину.

Щодо стягнення заборгованості за договором.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Статтею 1056-1 ЦК України визначено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтями 525, 526 ЦК України унормовано, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ч.ч. 1-4 ст. 13).

До матеріалів позовної заяви у цій справі позивачем, зокрема, надано паперові копії наступних електронних документів,

- Пропозиція укласти договір (оферта) №397200-КС-001 про надання кредиту від 10.02.2022 (Електронна форма);

- Прийняття (акцепт) пропозиції (оферти) щодо укладення договору №397200-КС-001 про надання кредиту від 10.02.2022 (Електронна форма);

- Договір №397200-КС-001 про надання кредиту від 10.02.2022 (Електронна форма).

Також позивачем долучено візуальну форму послідовності дій Клієнта ФОП Токарєва Є.М., щодо укладення електронного договору про надання кредиту №397200-КС-001 від 10.02.2022, з якого вбачається, що 10.02.2022 о 10:21:40 відповідач використовуючи номер телефону ідентифікувалася в інформаційно-телекомунікаційній системі та ввійшов в особистий кабінет, о 10:26:20 передав інформацію обраних умов кредиту, надалі ознайомився з офертою Товариства та прийняв її умови, о 10:45:33 Товариство відправило смс-повідомлення на номер телефону відповідача одноразового ідентифікатора G-0813, а в 10:45:58 підписав договір в електронній формі.

Наведене підтверджує укладення між сторонами кредитного договору на умовах, які зазначені в заяві.

Згідно банківської виписки по рахунку відповідача, Банк надавав відповідачу кредитні кошти в межах погодженого розміру (75 000,00 грн), щодо повернення яких відповідачем допущено прострочення.

За розрахунком Банку сума заборгованості відповідача за кредитом станом на 27.03.2023 становить 75 000,00 грн.

Відповідач у відзиві на позов визнав укладення кредитного договору №397200-КС-001 про надання кредиту від 10.02.2022, однак вказав, що коштів в сумі 75 000,00 грн не отримував, оскільки вони були перераховані іншій особі, а саме громадянину Токарєву Євгенію Миколайовичу .

Суд відхиляє доводи відповідача стосовно неотримання ним коштів з огляду на наступне.

Фізична особа, яка бажає реалізувати своє конституційне право на підприємницьку діяльність, після проходження відповідних реєстраційних та інших передбачених законодавством процедур не позбавляється статусу фізичної особи, а набуває до свого статусу фізичної особи нової ознаки - суб`єкта господарювання. Вирішення питання про юрисдикційність спору залежить від того, виступає фізична особа - сторона у відповідних правовідносинах - як суб`єкт господарювання чи ні, та від визначення цих правовідносин як господарських.

Відповідно до наявної у матеріалах справи копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Токарєв Є.О. зареєстрований як ФОП. Відомостей про припинення його підприємницької діяльності станом на дату звернення з позовом до суду немає. Видами діяльності ФОП Токарєва Є.М. є металовироби, металопрофіль, вироби з дерева.

Додатково на ухвалу суду від 25.07.2023 АТ "А-Банк" листом №20.1.0.0.0/7-20230802/462 від 07.08.2023 надано інформацію про відкриття Банком карткового рахунку на ім`я Токарєва Є.М. (РНОКПП НОМЕР_2 ) із зазначенням номеру картки ( НОМЕР_1 ) та руху грошових коштів по картці за 10.02.2023, відповідно до якої встановлено перерахування 10.02.2023 грошових коштів в розмірі 75 000,00 грн трьома платежами в якості поповнення картки (а.с. 46-47).

Ідентифікаційні номери ФОП Токарєва Є.М. та фізичної особи Токарєва Є.М. є однаковими, що свідчить про те, що це одна і та ж особа.

Ідентифікаційний номер та номер картки НОМЕР_1 , на яку позивачем було перераховано кредитні кошти, вказано самим відповідачем в анкеті клієнта як дані для укладення кредитного договору та перерахування кредитних коштів.

Крім того, ФОП Токарєв Є.О., у випадку отримання кредитних коштів від позивача на свій картковий рахунок як фізичної особи та за наявності заперечень з цього приводу, мав би повернути їх як безпідставно отримані, повідомивши позивача про неправильно здійснені ним перерахування коштів.

Натомість ФОП Токарєв Є.М. не висловлював заперечень з приводу суми та рахунка, на який позивачем перераховано кошти.

Судом встановлено факт користування відповідачем кредитним коштами. Доказів повернення Банку кредитних коштів відповідачем не надано.

На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 75 000,0 грн є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 137 023,51 грн заборгованості про процентах та 6 250,00 грн суми прострочених платежів за комісією.

Згідно з п. 1 укладеного сторонами договору, проценти за користування кредитом за цим договором є фіксованими та становлять 1,08104667 процентів за кожен день користування кредитом та комісія за надання кредит становить :11 250,00 грн.

Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, проценти за користування кредитом нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявної на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, iз урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту (п. 2 Договору).

Як зазначено вище, п. 5.6. Правил встановлено черговість погашення кредиту у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором про надання кредиту в повному обсязі.

Відповідачем 07.11.2022 перераховано в рахунок погашення кредиту 5 000,00 грн, які у відповідності до п. 5.6. Правил зараховано позивачем як погашення комісії, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 10-13).

Згідно розрахунку позивач нараховує проценти в межах строку кредитування та строку дії договору а саме з 10.02.2022 по 28.07.2022, що відповідає умовам договору і вимогам чинного законодавства. Сума нарахованих процентів є більшою від суми, що підлягала сплаті згідно графіку платежів. Однак, зазначене пов`язано з недотриманням відповідачем такого графіку в частині погашення суми кредиту, внаслідок чого проценти нараховано на фактичний залишок по сумі кредитних коштів.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості за процентами в розмірі 137 023,51 грн та заборгованості по комісії у розмірі 6 250,00 грн, суд вважає його обґрунтованим, у зв`язку з чим вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Інших судових витрат позивачем не заявлено.

Відповідачем згідно відзиву на позов наведено попередній розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, згідно якого відповідач просить стягнути з позивача 10 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу у справі № 912/1293/23 та надав докази на підтвердження таких витрат.

Розглянувши подані відповідачем докази та клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, господарський суд дійшов наступних висновків.

Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно ст. 16 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться в статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI ), яка зазначає, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Адвокатське бюро є юридичною особою, створеною одним адвокатом, і діє на підставі статуту. Найменування адвокатського бюро повинно включати прізвище адвоката, який його створив. (ст.14 Закону).

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим, господарським процесуальним законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Частинами 2 - 4 ст. 126 ГПК України передбачено, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити із критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).

У разі недотримання вимог частини 4 ст. 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 ГПК України).

Згідно наданих ФОП Токарєвим Є.М. документів, підтверджено, що 20.06.2023 між Адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною та КЛІЄНТОМ - ФОП Токарєвим Є.М. укладено Договір № 634/20-06-2023 про надання правничої (правової) допомоги (далі -Договір), відповідно до якого до п. 1.1 якого у відповідності до статті 59 Конституції України, Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокат зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правничої допомоги Клієнту на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору на умовах визначених даним договором.

Згідно із п. 2.1.1 Договору, Правнича (правова) допомога за даним договором включає в себе:

- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності Клієнта;

- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

- представництво інтересів Клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського та адміністративного судочинства, кримінального провадження, а також в інших державних органах, в тому числі в органах державної виконавчої служби, перед приватними виконавцями, фізичними та юридичними особами;

- представництво інтересів Клієнта, як потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача)

цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із п.3.2. Договору, порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються даним договором про надання правничої допомоги, детальним описом робіт (наданих послуг) або додатковою угодою до даного Договору.

Відповідно до п.4.4. Договору Адвокат, за даним договором, не має обмежень на вчинення процесуальних дій, має всі повноваження на ведення справи в судді першої, апеляційної та касаційної інстанцій, має право здійснювати від імені клієнта всі його процесуальні права та обов`язки без обмежень.8

За п.4.7. Договору Адвокат має право припинити виконувати свої обов`язки за даним договором в зв`язку з не виконанням, або неналежного виконання» клієнтом умов цього договору щодо оплати гонорару.

Згідно Акту приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 до Договору №634/20-06-2023 про надання правничої допомоги від 20.06.2023 станом на 11.08.2023 Адвокат виконав, а Клієнт прийняв наступні послуги за Договором, вчинені адвокатом за час підготовки відзиву по справі № 912/1293/23:

- Надання усної консультації - 1000,00 грн;

- Підготовка та написання заяв по суті - відзив по справі № 912/1293/23 - 4 000,00 грн

Всього згідно вказаного акту адвокатом надано, а клієнтом прийнято послуг на загальну суму 5 000,00 грн (а.с. 64).

Також відповідачем подано Детальний опис наданих йому послуг від 11.08.2023 адвокатом Цокало Т.М. на підставі Договору №634/20-06-2023 про надання правничої допомоги від 20.06.2023 з аналогічним переліком послуг, які зафіксовано в акті приймання-передачі наданої правничої допомоги №1 від 11.08.2023 на суму 5 000,00 грн.

Суд враховує наведені вище документи, та представництво інтересів відповідача на підставі наданого до суду ордеру серії ВІ № 1160914 від 11.08.2023, підготовку Адвокатом документів (відзиву, надання доказів), з підстав чого вважає підтвердженими витрати ФОП Токарєва Є.М. на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Позивачем не надано до суду клопотання про зменшення зазначених витрат та не заперечено вказану суму.

Разом з цим, за правилами п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Як вже зазначено, позовні вимоги у даній справі підлягають задоволенню повністю.

За вказаних обставин, суд вважає справедливим, і таким, що відповідатиме обставинам справи, застосування при розподілі витрат на професійну правничу допомогу відповідача положень п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України та наявність підстав для покладення на відповідача його судових витрат на професійну правничу допомогу.

Підстав для відступу від вказаного правила розподілу судових витрат суд не встановив.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 129, 233, 236-241, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Токарєва Євгенія Миколайовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (бул. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, м. Київ, 01133, ідентифікаційний код 41084239) заборгованість в сумі 218 273,51 грн, з якої: сума прострочених платежів по тілу кредиту - 75 000,00 грн, сума прострочених платежів по процентах - 137 023,51 грн та сума прострочених платежів за комісією - 6 250,00 грн, а також 2 619,28 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" на офіційну електронну адресу через систему "Електронний суд"; Фізичній особі - підприємцю Токарєву Є.М. на електронну адресу представника: ІНФОРМАЦІЯ_2

Повне рішення складено 08.09.2023.

Суддя В.В.Тимошевська