ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" липня 2023 р. Справа № 911/284/23

Господарський суд Київської області у складі судді Яреми В.А., за участю секретаря судового засідання Андрух Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крам Постачання»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзбудінвест»

про стягнення 79 087,04 гривень

за участю представників:

від позивача: Воронов Р.С. (ордер серії АХ №1114868 від 23.01.2023)

від відповідача: Попазов Г.І. (самопредставництво)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Крам Постачання (далі ТОВ Крам Постачання/позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Союзбудінвест (далі ТОВ Союзбудінвест/відповідач) про стягнення 188 015,04 гривень, з яких: 108 928,00 грн основного боргу, 28 745,71 грн пені, 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 13.02.2023 у справі №911/284/23 залишено позовну заяву ТОВ Крам Постачання без руху, постановлено виявлені недоліки усунути протягом десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали.

20.02.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшли письмові пояснення, згідно яких позивач з метою усунення недоліків навів розрахунок заявлених до стягнення сум та надав копії документів на підтвердження доводів про відсутність оплат.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.02.2023 у справі №911/284/23 постановлено, зокрема:

- прийняти позовну заяву ТОВ Крам Постачання до розгляду та відкрити провадження у справі, розгляд якої здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, без проведення судового засідання;

- протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач вправі надати суду у письмовій формі відзив на позов та додаткові докази по справі (за наявності) разом з доказами направлення копій відзиву і вказаних доказів іншій стороні, а також клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

20.03.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Союзбудінвест надійшли:

- відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач повідомив про оплату 16.02.2023 суми основного боргу - 108 928,00 грн та заперечив проти нарахування сум пені, 3% річних та інфляційних втрат після 24.02.2023 з огляду на обставини непереборної сили військова агресія російської федерації проти України;

- клопотання про розгляд справи у судовому засіданні в повідомленням (викликом) сторін з огляду на необхідність подати усні пояснення по суті спору, зокрема в частині необхідності звільнення відповідача від відповідальності частково або повністю.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 24.03.2023 у справі №911/284/23 клопотання ТОВ Союзбудінвест про розгляд справи у судовому засіданні в повідомленням (викликом) сторін задоволено, призначено розгляд справи №911/284/23 в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 10 квітня 2023 року.

05.04.2023 через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява б/н (вх. №6536/23) про участь у судовому засіданні 10.04.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та программного забезпечення "EASYCON"

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями заяву передано на розгляд судді Антоновій В.М. у зв`язку з перебування судді Яреми В.А. у відпустці.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 06.04.2023 у справі №911/284/23 відмовлено в задоволенні заяви представника ТОВ Крам Постачання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

06.04.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшли:

- відповідь на відзив, згідно якої позивач не погодився з доводами відповідача про необхідність звільнення його від відповідальності у вигляді сплати заявлених до стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат;

- заява про зміну позовних вимог, згідно якої позивач просив стягнути з відповідача 28 745,71 грн пені, 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат, оскільки після відкриття провадження у справі відповідач сплатив 108 928,00 грн основного боргу.

10.04.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника позивача.

10.04.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Союзбудінвест надійшли заперечення на відповідь на відзив разом із документами на підтвердження таких заперечень.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.04.2023 в справі №911/284/23 відкладено судове засідання на 02.05.2023.

11.04.2023 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшла заява про участь у судовому засіданні 02.05.2023 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та программного забезпечення "EASYCON".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.04.2023 в справі № 911/284/23 задоволено заяву ТОВ Крам Постачання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку та постановлено провести судове засідання, призначене у справі на 02.05.2023, у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.05.2023, занесеною до протоколу судового засідання від 02.05.2023, у справі № 911/284/23 відкладено судове засідання на 23.05.2023.

09.05.2023 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшла заява про участь у судовому засіданні 23.05.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та программного забезпечення "EASYCON".

Також 09.05.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшло клопотання, згідно якого позивач просив суд:

- закрити провадження у справі №911/284/23 в частині позовних вимог про стягнення 108 928,00 грн основного боргу у зв`язку з відсутністю предмета спору;

- повернути частку суми сплаченого судового збору у розмірі 1 633,91 грн пропорційно позовним вимогам, провадження щодо яких підлягає закриттю;

- позовні вимоги в частині стягнення 28 745,71 грн пені, 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат задовольнити у повному обсязі;

- стягнути з відповідача 1 186,31 грн судового збору та 3 500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Разом з вказаним вище клопотанням позивачем подано копію платіжної інструкції №108 від 16.02.2023 на підтвердження сплати відповідачем 108 928,00 грн основного боргу.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.05.2023 в справі № 911/284/23 задоволено заяву ТОВ Крам Постачання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку та постановлено провести судове засідання, призначене у справі на 23.05.2023, у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

22.05.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Союзбудінвест надійшли пояснення щодо форс-мажорних обставин.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 23.05.2023, занесеною до протоколу судового засідання від 23.05.2023, у справі №911/284/23 відкладено судове засідання на 06.06.2023.

29.05.2023 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшла заява про участь у судовому засіданні 06.06.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та программного забезпечення "EASYCON".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.05.2023 в справі №911/284/23 задоволено заяву ТОВ Крам Постачання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку та постановлено провести судове засідання, призначене у справі на 06.06.2023, у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Господарський суд Київської області ухвалою від 06.06.2023, занесеною до протоколу судового засідання від 06.06.2023, у цій справі відклав судове засідання на 27.06.2023.

15.06.2023 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшла заява про участь у судовому засіданні 27.06.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та программного забезпечення "EASYCON".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.06.2023 в справі №911/284/23 задоволено заяву ТОВ Крам Постачання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку та постановлено провести судове засідання, призначене у справі на 27.06.2023, у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

Господарський суд Київської області ухвалою від 27.06.2023, занесеною до протоколу судового засідання від 27.06.2023, у цій справі відклав судове засідання на 11.07.2023.

03.07.2023 на електронну адресу Господарського суду Київської області від ТОВ Крам Постачання надійшла заява про участь у судовому засіданні 11.07.2023 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та программного забезпечення "EASYCON".

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.07.2023 в справі № 911/284/23 задоволено заяву ТОВ Крам Постачання про проведення судового засідання в режимі відеоконференцзв`язку та постановлено провести судове засідання, призначене у справі на 11.07.2023, у режимі відеоконференції за допомогою сервісу відеоконференцзв`язку сайту https://vkz.court.gov.ua/.

11.07.2023 через канцелярію Господарського суду Київської області від ТОВ Союзбудінвест надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, а саме копій:

- листа вих. №01-21/64 від 28.02.2022 Комунальної установи «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я» про настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022;

- листа вих. №56 від 01.03.2022 ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» про настання форс-мажорних обставин з 24.02.2022;

- листа вих. №01-20/84-1 від 07.04.2022 Комунальної установи «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я» про виконання доручення голови облдержадміністрації, начальника обласної військової адміністрації Павла Криленка від 07.04.2022 №13/9-22 щодо призупинення будівельних робіт на території Донецької області за рахунок коштів обласного бюджету;

- доручення голови облдержадміністрації, начальника обласної військової адміністрації Павла Криленка від 07.04.2022 №13/9-22 щодо призупинення будівельних робіт на території Донецької області за рахунок коштів обласного бюджету.

Вказане клопотання відповідач аргументував тим, що про існування відповідних документів йому стало відомо після подання заперечення на відповідь на відзив, а тому надати ці документи суду мав змогу тільки після їх отримання від ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД», якого залучав для надання послуг саме з метою виконання власних договірних зобов`язань перед позивачем.

Згідно ч.ч. 3, 4, 8 ст. 80 ГПК України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Приписами ч. 1 ст. 251, ч. 1 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Однак, в порушення ч. 4 ст. 80 ГПК України, у поданих протягом розгляду справи заявах, у тому числі відзиві на позов, відповідачем письмово не повідомлено суд та не зазначено про:

- неможливість подання у встановлений законом строк разом з відзивом, копій наведених вище документів;

- причини, з яких копії наведених вище документів не можуть бути подані у встановлений законом строк разом з відзивом;

- вчинення відповідачем усіх залежних від нього дії, спрямованих на отримання таких документів.

Наведені ж відповідачем у відповідному клопотанні доводи про обізнаність з наявністю таких документів тільки після подання заперечень на відповідь на відзив визнаються судом неспроможними, позаяк з`ясування тих чи інших обставин справи, у тому числі на стадії розгляду справи по суті не звільняє учасника справи від обов`язку подання доказів на підтвердження власних тверджень та вчинення для цього усіх необхідних дій у встановлені процесуальними приписами строки.

В розрізі зазначеного суд звертає увагу на те, що наявність у контрагента відповідача певних документів на підтвердження обставин непереборної сили, про що відповідач вказував у відзиві, а також необхідність отримання таких документів повністю перебуває в межах контролю відповідача, який власне має підтвердити свою позицію відповідними доказами та, розуміючи необхідність у їх зборі, проявити принаймні розумну обачність та повідомити у першій заяві по суті про подання доказів з порушенням строку.

З огляду вказаного суд дійшов висновку про відсутність поважних причин для наведених вище документів з порушенням встановленого законом строку не разом з відзивом, а тому у судовому засіданні 11.07.2023 дійшов висновку про залишення без розгляду поданих відповідачем клопотання та доданих до нього копій документів.

У судовому засіданні 11.07.2023 після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд вийшов до нарадчої кімнати, після виходу з якої

ВСТАНОВИВ:

15.11.2021 між ТОВ «Союзбудінвест» як замовником та ТОВ «Крам Постачання» як виконавцем укладено договір про надання послуг №02/11/2021 (надалі договір №02/11/2021), відповідно до пунктів 1.1., 1.2. та 1.3. якого сторони погодились, відповідно, про таке:

- у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов`язується надати замовнику послуги з перевезення ґрунту на відстань 9 км за допомогою самоскидів (надалі по тексту «техніка»), з особами (операторами), які мають право на керування такою технікою;

- послуги надаються на Об`єкті будівництва: «Будівництво обласної багатопрофільної лікарні в м. Краматорськ Донецької області», по вул. Кришталевій, м. Краматорськ, Донецької області» (Перша черга будівництва) ДСТУ БД.1.1-1.2013 (Код ДК 021:2015-45215000-7 Будівництво закладів охорони здоров`я та будівель соціальних служб, крематоріїв і громадських убиралень);

- місцезнаходження об`єкта: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Кришталева.

Згідно пунктів 2.2., 5.4. та 10.1. договору №02/11/2021 оплата послуг здійснюється замовником протягом 10 банківських днів з моменту підписання актів наданих послуг шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок виконавця.

За порушення строків оплати замовником нараховується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від суми неоплачених послуг.

Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2021, а в частині здійснення розрахунків до повного їх виконання.

Копія вказаного вище договору разом з додатками до нього наявна в матеріалах справи.

30.12.2021 між сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, згідно якої погоджено внести зміни до п. 10.1. договору, виклавши його в наступній редакції: «Даний договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.03.2022, а в частині здійснення розрахунків до повного виконання». Копію вказаної додаткової угоди додано до позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ Крам Постачання зазначило, що власні договірні обов`язки виконало належним чином та надало відповідачу послуги за договором №02/11/2021 вартістю 188 928,00 грн, в підтвердження чого надано копії підписаних сторонами актів надання послуг:

- №2 від 14.01.2022 на суму 52 992,00 грн;

- №9 від 21.01.2022 на суму 43 776,00 грн;

- №16 від 28.01.2022 на суму 92 160,00 грн (далі - акти за спірні місяці).

До того ж до позовної заяви позивачем додано копії подорожніх листів.

Однак, за доводами позивача, у встановлені таким договором строки відповідач не сплатив 188 928,00 грн, здійснивши лише 12.12.2022 часткову оплату на суму 80 000,00 грн та зменшивши заборгованість до 108 928,00 грн, що і стало підставою для звернення до суду із відповідним позовом та вимогою про стягнення, зокрема, вказаної суми заборгованості.

В підтвердження обставин часткової сплати відповідачем вартості отриманих послуг та виникнення відповідної суми боргу позивачем до матеріалів справи долучено копію платіжної інструкції №13 від 12.12.2022 на суму 80 000,00 грн, а також копії довідки про дебіторську заборгованість рахунку 361 за січень 2022р.-січень 2023р.

Згідно відзиву на позов ТОВ «Союзбудінвест» зазначило, що згідно платіжного доручення (інструкції) №108 від 16.02.2023 заборгованість у сумі 108 928,00 грн сплачено, в підтвердження чого надано копію вказаної платіжної інструкції.

Стосовно ж решти заявлених позивачем вимог про стягнення сум пені, 3% річних та інфляційних втрат відповідач, посилаючись на ч. 1 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та п. 7.1. договору №02/11/2021, заперечив проти нарахування таких сум після 24.02.2022, тобто після настання обставин непереборної сили, котрі настали у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації та введенням в Україні указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 Про введення воєнного стану в Україні воєнного стану.

В розрізі зазначеного вище відповідач зазначив, що 28.02.2022 Торгово-промислова палата України на своєму сайті розмістила лист, яким засвідчила з 24.02.2022 форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) - військову агресію російської федерації проти України, тоді як кінцевим замовником всіх робіт на об`єкті: «Будівництво обласної багатопрофільної лікарні в м. Краматорськ Донецької області», будівництво якого здійснюється за державні (бюджетні) кошти, є Комунальна установа «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я».

Отже, за доводами відповідача, із запровадженням воєнного стану кінцевим замовником - Комунальною установою «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я» невчасно проведено розрахунки власне з ТОВ «Союзбудінвест», яке з відповідних підстав і заборгувало перед ТОВ «Крам Постачання».

До відзиву на позов долучено копію листа Торгово-промислової палати України №2024/02.0-7.1 від 28.02.2022.

Посилаючись на вказане та здійснивши власний перерахунок сум пені, 3% річних та інфляційних втрат з обмеженням періодів до 24.02.2022 згідно доданого до відзиву розрахунку, відповідач зазначив про те, що розмір відповідних нарахувань складає: 1 816,68 грн пені; 272,50 грн 3% річних; 3 022,85 грн інфляційних втрат.

З огляду на вказане відповідач заперечив проти вимог позивача про стягнення:

- 26 929,03 грн пені;

- 4 518,75 грн 3% річних;

- 42 527,23 грн інфляційних втрат, у задоволенні яких разом з вимогою про стягнення 108 928,00 грн основного боргу просив відмовити.

Своєю чергою позивач у відповіді на відзив зазначив, що засвідчення Торгово-Промисловою палатою форс-мажорних обставин з 24.02.2022 внаслідок військової агресії РФ проти України згідно листа від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1., оприлюдненого на сайті ТПП, стосується невизначеного кола осіб і не свідчить про звільнення сторони договору від цивільно-правової відповідальності, оскільки в силу ч. 1 ст. 617 ЦК України сторона має довести, що порушення відбулось саме внаслідок обставин непереборної сили.

В розрізі наведеного позивач зауважив, що відповідач не надав доказів наявності безпосереднього причинного зв`язку між збройною агресією РФ та неможливістю виконати грошове зобов`язання за договором, як і не надіслано було відповідачем на адресу позивача повідомлення про перешкоджання у виконанні зобов`язання, як того вимагає пункт 7.2. договору №02/11/2021.

З огляду на вказане та те, що наявність форс-мажорних обставин не звільняє від сплати інфляційних втрат і 3% річних позивач вказав на обґрунтованість заявлених ним вимог про стягнення 28 745,71 грн пені, 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат та наявність підстав для їх задоволення.

Заперечуючи проти відповідно наведених позивачем доводів, відповідач зазначив, що вони підлягають відхиленню, оскільки:

- з 24.02.2022 працівники ТОВ «Союзбудінвест» не вийшли на роботу через постійні бої та обстріли на підступу до м. Вишгород місцезнаходження відповідача;

- з 24.02.2022 по 31.08.2022 на єдиному відкритому у банку рахунку відповідача залишок коштів складав нуль гривень та нуль копійок, відтак кошти, що надійшли на такий рахунок у вересні 2022 року, було спрямовано на погашення заборгованості працівників, внаслідок чого станом на кінець жовтня 2022 року на рахунку відповідача було 32,15 грн, в підтвердження чого до заперечень на відповідь на відзив відповідачем долучено копії довідок АТ КБ «Приватбанк» про рахунок і залишок коштів ТОВ «Союзбудінвест» станом на 24.02.2022, 28.02.2022, 31.03.2022, 30.04.2022, 31.05.2022, 30.06.2022, 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022 (далі банківські довідки).

До того ж відповідач зазначив, що він залучив позивача на виконання послуг згідно договору №02/11/2021 з метою виконання іншого договору №16-10/2021, укладеного відповідачем з ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД», яке було позбавлене можливості провести розрахунки з відповідачем через казначейський рахунок саме внаслідок введення воєнного стану та відмови Державної казначейської служби України провести ініційований ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» платіж за дорученням №1 від 22.02.2022 згідно встановленої постановою Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590 «Про затвердження порядку виконання повноважень Державною казначейською службою України в особливому режимі в умовах воєнного стану» заборони.

В підтвердження наведеного відповідачем долучено копії довідок АТ КБ «Приватбанк» про рахунок і залишок коштів ТОВ «Союзбудінвест» станом на 24.02.2022, 28.02.2022, 31.03.2022, 30.04.2022, 31.05.2022, 30.06.2022, 31.07.2022, 31.08.2022, 30.09.2022, 31.10.2022, 30.11.2022 (далі банківські довідки), а також копії:

- укладеного між ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» як генеральним підрядником та Комунальною установою «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я» як замовником договору підряду №12 від 22.02.2021;

- укладеного між ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» як замовником та ТОВ «Союзбудінвест» як виконавцем договору про надання послуг №16-10/2021 від 28.10.2021;

- платіжного доручення №1 від 22.02.2022 на суму 194 005,44 грн;

- листів ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» №127 від 11.08.2022, №91 від 15.06.2022;

- листа УДКСУ у Печерському районі м. Києва №01-04-10/1519 від 26.07.2022.

З огляду на вказані вище обставини утруднення сплати ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» на рахунок відповідача коштів за надані послуги останній звернув увагу на те, що саме ці обставини призвели до виникнення боргу ТОВ «Союзбудінвест» перед позивачем, і лише після надходження в кінці листопада 2022 року коштів відповідач погасив відповідний борг.

Отже, відповідач підтримав свої заперечення проти вимог позивача про стягнення 26 929,03 грн пені, 4 518,75 грн 3% річних, 42 527,23 грн інфляційних втрат, у задоволенні яких просив відмовити.

Надалі, під час розгляду справи відповідачем подано до суду пояснення, згідно яких додатково, з-поміж наведених раніше доводів про наявність форс-мажорних обставин, зауважено на необхідності врахування під час розгляду зазначеного спору того, що з 24.02.2022 діяльність товариства була повністю зупинена, оскільки працівники не вийшли на роботу, частина яких виїхала за кордон, у зв`язку з чим відповідач був позбавлений можливості повідомити позивача про настання форс-мажорних обставин.

Також, за доводами відповідача, ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» було відкрито в Державній казначейській службі України небюджетний рахунок саме для отримання від Комунальної установи «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я» за договором підряду №12 від 22.02.2021 коштів з метою їх подальшого перерахування на рахунок ТОВ «Союзбудінвест».

З огляду на вказане, на переконання відповідача, слід врахувати конкретний, запроваджений в рамках воєнного стану, обмежувальний захід, що унеможливив виконання договору №02/11/2021 вимоги підпунктів 1, 2 пункту 19 Постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2021 №590 «Про затвердження порядку виконання повноважень Державною казначейською службою України в особливому режимі в умовах воєнного стану», які призвели до неможливості перерахування з казначейського рахунку коштів на рахунок ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» для подальшої їх сплати відповідачу.

Стосовно ж необхідності надіслання позивачу повідомлення про настання форс-мажорних обставин та настання наслідків у вигляді втрати права на звільнення від відповідальності у разі неповідомлення про такі обставини відповідач зауважив, що відповідна втрата права на форс-мажор може настати лише у випадку, якщо це прямо передбачено у договорі, тоді як укладений між сторонами договір №02/11/2021 не містить юридичних наслідків неповідомлення про настання обставин непереборної сили, зокрема у договорі не зазначено про те, що відповідач позбавляється права посилатися на форс-мажор у разі неповідомлення чи невчасного повідомлення про його настання.

В процесі розгляду зазначеної справи, за наслідками сплати відповідачем основної суми боргу позивач, враховуючи порушення відповідачем строків оплати вартості отриманих послуг, підтримав заявлені вимоги про стягнення з відповідача:

- 28 745,71 грн пені, нарахованої:

з 29.01.2022 по 28.07.2022 на 52 992,00 грн боргу за актом №2 від 14.01.2022;

з 05.02.2022 по 04.08.2022 на 43 776,00 грн боргу за актом №9 від 21.01.2022;

з 12.02.2022 по 11.08.2022 на 92 160,00 грн боргу за актом №16 від 28.01.2022;

- 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат, нарахованих:

з 29.01.2022 по 11.12.2022 на 52 992,00 грн боргу за актом №2 від 14.01.2022;

з 05.02.2022 по 11.12.2022 на 43 776,00 грн боргу за актом №9 від 21.01.2022;

з 12.02.2022 по 11.12.2022 на 92 160,00 грн боргу за актом №16 від 28.01.2022.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов таких висновків.

Приписами ст. ст. 173, 193 Господарського кодексу України унормовано, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Поряд з тим, приписами ст. ст. 627, 629 Цивільного кодексу України унормовано, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання.

З огляду наведеного суд дійшов висновку, що підписання сторонами договору №02/11/2021 без будь-яких зауважень чи заперечень щодо його змісту свідчить про погодження, зокрема, відповідача з умовами відповідно укладеного правочину, що, з урахуванням підписання сторонами актів за спірні місяці без претензій щодо вартості та обсягу наданих позивачем і отриманих відповідачем послуг, породжує для ТОВ «Союзбудінвест» обов`язок по оплаті їх вартості у повному обсязі у передбачений п. 2.2. договору строк - протягом 10 банківських днів з моменту підписання актів, зокрема:

- за актом №2 від 14.01.2022 на суму 52 992,00 грн до 28.01.2022;

- за актом №9 від 21.01.2022 на суму 43 776,00 грн до 04.02.2022;

- за актом №16 від 28.01.2022 на суму 92 160,00 грн до 11.02.2022.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, що кореспондує з приписами статей 525, 526 ЦК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Натомість зі встановлених вище обставин і матеріалів справи слідує, що ТОВ «Союзбудінвест» в порушення законодавчих приписів та пункту 2.2. договору №02/11/2021 не виконало грошове зобов`язання у вказані вище строки, сплативши вартість отриманих послуг 12.12.2022 частково у сумі 80 000,00 грн та 16.02.2023 у сумі 108 928,00 грн, що загалом склало вартість послуг за усіма актами у сумі 188 928,00 грн.

Вказані обставини відповідачем не заперечено та не спростовано.

Приписами ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. За погодженням сторін можуть застосовуватися передбачені законом або такі, що йому не суперечать, види забезпечення виконання зобов`язань, які звичайно застосовуються у господарському (діловому) обігу.

Штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Приписами статті 610, 612 ЦК України унормовано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вказані вище норми закону, суд дійшов висновку про обгрунтованість доводів позивача про порушення відповідачем грошового зобов`язання за договором, що виявилось у порушенні строків оплати отриманих послуг, та відповідно про наявність підстав для застосування до відповідача відповідальності у вигляді сплати передбаченої п. 5.4. договору №02/11/2021 пені.

Стосовно ж доводів відповідача про необхідність звільнення його від такої відповідальності з 24.02.2022 з огляду наявності обставин непереборної сили, що настали у зв`язку з введенням 24.02.2022 воєнного стану в Україні слід зазначити таке.

Приписами статті 617 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Частина ж 2 статті 218 ГК України презюмує, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Так, під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості, тоді як за загальним правилом, неможливість виконати зобов`язання внаслідок дії обставин непереборної сили відповідно до вимог законодавства є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання, тобто можливе звільнення від відповідальності за невиконання, а не від виконання в цілому.

Оскільки форс-мажор не є підставою для звільнення від виконання зобов`язань, стороною договору має бути підтверджено не стільки настання обставин непереборної сили, скільки їхня здатність впливати на реальну можливість виконання зобов`язання.

В будь-якому разі сторона зобов`язання, яка його не виконує, повинна довести, що в кожному окремому випадку саме ці конкретні обставини мали непереборний характер саме для цієї конкретної особи та виконання нею відповідного обов`язку, а кожен такий випадок має оцінюватись судом незалежно від наявності засвідчених компетентним органом обставин непереборної сили.

Поряд з тим неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про форс-мажорні обставини позбавляє сторону, яка порушила цей обов`язок, права посилатися на ці обставини як на підставу звільнення від відповідальності, якщо це передбачено договором (втрата стороною права посилання на форс-мажор), тобто, про те, що сторона позбавляється права посилатися на форс-мажорні обставини через несвоєчасне повідомлення, має бути прямо зазначено в договорі.

Подібний висновки викладено у постановах Верховного Суду від 22.06.2022 у справі №904/5328/21, від 31.08.2022 у cправі №910/15264/21 та від 23.03.2023 у справі №920/505/22.

Згідно пунктів 7.1. та 7.2. договору №02/11/2021 сторони погодили, відповідно що:

- у випадку виникнення обставин непереборної сили, які виникли внаслідок подій надзвичайного характеру, зокрема, стихійні лиха і катаклізми, війна, епідемії, повстання, прийняття органами законодавчої влади рішень, що перешкоджають виконанню сторонами зобов`язань за цим договором (надалі форс-мажор), сторони звільняються від відповідальності за часткове чи повне невиконання зобов`язань за цим договором;

Якщо сторона не виконує своєчасно свої зобов`язання у зв`язку з обставинами форс-мажору, така сторона повинна надіслати іншій стороні не пізніше, ніж через 5 календарних днів, письмове повідомлення про невиконання чи відстрочку виконання своїх зобов`язань за договором, разом із викладенням фактів, що перешкоджають виконанню цією стороною своїх зобов`язань за договором. Сторона, що посилається на обставину форс-мажору, також повинна надати іншій стороні документ, виданий уповноваженим законодавством органом, що підтверджує настання та існування обставин форс-мажору.

Зі змісту наведених положень договору №02/11/2021 та вказаного правочину в цілому слідує, що ним не передбачено втрати стороною права посилатися на форс-мажор у разі неповідомлення або несвоєчасне повідомлення іншої сторони про обставини непереборної сили, а тому судом відхиляються доводи обох сторін в частині обставин не надіслання відповідачем на адресу позивача повідомлення про перешкоджання у виконанні зобов`язання.

Стосовно ж наведених відповідачем, на його думку форс-мажорних обставин, що полягають у неможливості виконання контрагентами відповідача власних грошових зобов`язань перед ним, то судом визнаються неспроможними як відповідні посилання, так і надані відповідачем на їх підтвердження документи, зокрема укладені ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» з Комунальною установою «Обласний центр з матеріально-технічного забезпечення закладів охорони здоров`я» та ТОВ «Союзбудінвест» договори, листи ТОВ «Ріола-Модуль ЛТД» і УДКСУ у Печерському районі м. Києва, позаяк не вважаються обставинами непереборної сили недодержання своїх обов`язків контрагентами боржника, що узгоджується з приписами ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України.

Також, з огляду ст. 617 ЦК України та ст. 218 ГК України, не вважається обставинами непереборної сили і відсутність у боржника необхідних коштів, що спростовує посилання відповідача на відсутність у нього коштів на банківському рахунку.

Жодних інших, належних та достовірних доказів на підтвердження існування форс-мажорних обставин у спірних відносинах із позивачем за договором №02/11/2021 відповідачем не надано, як і не доведено останнім наявності обґрунтованих причинно-наслідкових зв`язків між введенням 24.02.2022 в Україні воєнного стану та неможливістю виконати свої грошові зобов`язання з оплати послуг, зокрема відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що на період після початку повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення воєнного стану ТОВ «Союзбудінвест» не мало будь-якої можливості отримати/залучити фінансові ресурси, у тому числі готівкові кошти, не виключно і за рахунок будь-якого належного позивачу майна з метою виконання зобов`язань перед позивачем.

Отже, відповідачем доказово не підтверджено та не доведено, що обставини повномасштабної збройної агресії РФ проти України та введення воєнного стану мали непереборний характер для відповідача саме при виконанні ним згідно договору №02/11/2021 грошового зобов`язання, строк якого сплив до настання таких обставин, зокрема платіж за останнім актом мав бути проведений 11.02.2022.

В розрізі вказаного судом враховано, що обов`язок з оплати вартості отриманих послуг у спірних правовідносинах не поставлений в залежність ані від обставин виконання іншими (третіми) особами, у тому числі контрагентами відповідача, власних договірних обов`язків, зокрема грошових, ані від обставин проведення казначейством платежів, безпосередньо та/або опосередковано адресованих відповідачу.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення ТОВ «Союзбудінвест» від відповідальності у вигляді сплати передбаченої п. 5.4. договору №02/11/2021 пені.

Отже, здійснивши обрахунок відповідно заявленої позивачем суми пені та встановивши, що її розмір є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість вимоги позивача про стягнення з відповідача 28 745,71 грн пені.

Висновуючи вказане, судом встановлено, що здійснений позивачем розрахунок пені є правильним як за періодами, так і сумами боргу, на які здійснено нарахування.

Попри наведене, вся відповідно заявлена та обґрунтована сума пені стягненню з відповідача не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Так, при застосуванні частини третьої статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України приймається до уваги, що поняття "значно" та "надмірно" є оціночними конкретизуються судом у кожному конкретному випадку, а вказані норми направлені на запобігання збагаченню кредитора за рахунок боржника, недопущення заінтересованості кредитора у порушенні зобов`язання боржником, оскільки за своєю правовою природою штрафні санкції, виконують стимулюючу функцію.

За певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення, а також може бути несправедливим як до боржника, так і до третіх осіб, оскільки майновий тягар відповідних виплат може унеможливити виконання боржником певних зобов`язань, зокрема з виплати заробітної плати своїм працівникам, тобто цей тягар може бути невиправдано обтяжливим чи навіть непосильним, відтак у таких випадках має бути дотриманий розумний баланс між інтересами боржника та кредитора.

В розрізі наведених норм та можливості зменшення судом розміру неустойки слід зазначити також, що:

- вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо;

- зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки;

- висновок суду щодо необхідності зменшення розміру пені, який підлягає стягненню з відповідача, повинен ґрунтуватися, крім викладеного, на загальних засадах цивільного законодавства, якими є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність;

- вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду від 18.06.2020 у справі №916/2070/19 та від 29.07.2020 у справі №914/1470/19, а також у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №902/1266/21.

Отже, застосування вказаних норм ГК України та ЦК України у судовій практиці наразі є усталеним і відповідно до неї при визначення розміру неустойки слід керуватися, зокрема, тим, що обидва кодекси містять норми, які дають право суду зменшити розмір обрахованих за договором штрафних санкцій, але ГК України вказує на неспівмірність розміру штрафних санкцій з розміром збитків кредитора як на обов`язкову умову, за наявності якої таке зменшення є можливим, тоді як ЦК України виходить з того, що підставою зменшення можуть бути й інші обставини, які мають істотне значення.

Зі встановлених у зазначеній справі обставин слідує, що:

- на початок розгляду даної справи відповідач суму основного боргу сплатив;

- предметом розгляду спору у даній справі, окрім пені, є також стягнення передбачених ст. 625 ЦК України сум 3% річних та інфляційних втрат, які компенсують позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору;

- заявлена до стягнення позивачем пеня не є основним доходом останнього і не може впливати на його господарську діяльність, тоді як належних та допустимих доказів понесення ТОВ Крам Постачання збитків/погіршення фінансового становища через порушення відповідачем зобов`язань з оплати послуг суду не надано.

Враховуючи наведене вище, виходячи зі встановлених у статті 3 Цивільного кодексу України засад справедливості, добросовісності та розумності, дотримуючись балансу інтересів обох сторін, беручи до уваги заявлення до стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат, що у значній мірі компенсує позивачу негативні наслідки, пов`язані з порушенням відповідачем умов договору, а також враховуючи відсутність належних та допустимих доказів понесення позивачем збитків через порушення відповідачем зобов`язань у спірних правовідносинах, суд дійшов висновку про зменшення, в порядку ч. 1 ст. 233 ГК України та ч. 3 ст. 551 ЦК України, заявлених до стягнення та обгрунтованих 28 745,71 грн пені на 99%, відповідно до 287,46 грн.

Висновуючи про зменшення пені, судом враховано, що:

- пеня, як і штраф є лише санкцією за невиконання зобов`язання, а не основним боргом, а тому при зменшенні її розміру позивач не несе значного негативного наслідку в своєму фінансовому становищі;

- застосування до відповідача штрафних санкцій у заявленому до стягнення розмірі не може відповідати критеріям розумності та справедливості, позаяк господарські відносини повинні ґрунтуватись на засадах справедливості, добросовісності, розумності, як складових елементів принципу верховенства права, а наявність у кредитора можливості стягувати із боржника надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне зобов`язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором;

- ризики, обумовлені невиконанням договірних зобов`язань несуть обидві сторони, попри те одна із сторін не може ставитись у більш вигідне фінансове становище за рахунок стягнення сум неустойки.

Аналогічних висновків щодо зменшення штрафних санкцій дійшли суди у постановах Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/13801/19, від 07.12.2021 у справі №902/129/21 та від 22.12.2021 у справі №918/208/21, у постанові Північно-західного апеляційного господарського суду від 02.11.2022 у справі №902/1266/21, у постанові Північного апеляційного господарського суду від 18.01.2023 у Справа№ 911/2821/21.

Беручи до уваги наведене вище, суд дійшов висновку, що вимоги ТОВ Крам Постачання про стягнення з ТОВ Союзбудінвест 28 745,71 грн пені підлягають задоволенню частково у розмірі 287,46 грн.

Стосовно ж вимог позивача про стягнення з відповідача 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат слід зазначити таке.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки розмір заявлених до стягнення сум 3% річних та інфляційних втрат, обрахований судом згідно наведеного позивачем розрахунку, є арифметично правильним, суд дійшов висновку про обгрунтованість та задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача 4 791,25 грн 3% річних та 45 550,08 грн інфляційних втрат.

Висновуючи вказане, судом встановлено, що наданий позивачем розрахунок 3% річних та інфляційних втрат є правильним як за періодами, так і сумами боргу, на які здійснено нарахування.

Також судом враховано, що зобов`язання зі сплати інфляційних втрат та трьох процентів річних є акцесорним, додатковим до основного, залежить від основного зобов`язання і поділяє його долю, тобто такі нарахування входять до складу грошового зобов`язання і не є штрафними санкціями, як наслідок судом не досліджувалось при прийнятті рішення у зазначеній справі питання часткового звільнення, з 24.02.2022 відповідача від сплати сум 3% річних та інфляційних втрат внаслідок обставин непереборної сили.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача у сумі, необхідній до сплати, виходячи з розміру заявлених до стягнення сум 3% річних, інфляційних втрат і пені, без урахування зменшення розміру останньої.

Також відповідно до ст. ст. 126, 129 ГПК України доказово обґрунтовані та підтверджені витрати позивача на правничу допомогу у сумі 3 500,00 грн покладаються судом на відповідача повністю.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 12, 129, 233, 236, 237, 238 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзбудінвест» (07301, Київська обл., Вишгородський р-н, м. Вишгород, вул. Промислова, буд. 4, оф. приміщення 44, ідентифікаційний код 41656366) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Крам Постачання» (79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Володимира Великого, будинок 2, ідентифікаційний код 41060155):

- 287 (двісті вісімдесят сім) грн 46 коп. пені;

- 4 791 (чотири тисячі сімсот дев`яносто одну) грн 25 коп. 3% річних;

- 45 550 (сорок п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят) грн 08 коп. індексу інфляції;

- 1 186 (одну тисячу сто вісімдесят шість) грн 30 коп. судового збору;

- 3 500 (три тисячі п`ятсот) грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку статті 241 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене у апеляційному порядку до Північного апеляційного господарського суду в порядку та строки, визначені статтями 254, 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 11.09.2023.

Суддя В.А. Ярема