ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 Справа № 917/1220/23

Господарський суд Полтавської області у складі судді Безрук Т. М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовною заявою Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи - підприємця Горбунової Анни Леонідівни

про стягнення 74 328,99 грн

без виклику представників сторін

встановив:

До Господарського суду Полтавської області звернулося Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" з позовом до Фізичної особи - підприємця Горбунової Анни Леонідівни про стягнення 74 328,99 грн заборгованості за дозволеним овердрафтом (кредитом) на підставі заяви про надання кредиту "Кредитна картка для підприємців" № 011/43974/1340547 від 13.01.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач не виконує свого обов`язку щодо повернення кредитних коштів.

Ухвалою від 14.07.2023 суд встановив відповідачу строк для подання відзиву на позов - 15 днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала від 14.07.2023 вручена відповідачу 25.07.2023, що підтверджується поштовим повідомленням від 18.07.2023. Отже, останнім днем подачі суду відзиву на позов є 09.08.2023.

Відповідач відзив на позов не надав. Встановлені строки для його подання закінчилися.

Згідно із ст. 113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч. 8 ст. 165 ГПК України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Згідно із ст. 118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Інші заяви по суті справи до суду не надійшли.

У цій справі суд вчинив такі процесуальні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.07.2023 цей позов був переданий на розгляд судді Безрук Т. М.

Ухвалою від 14.07.2023 суд відкрив провадження у справі № 917/1220/23, постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Про відкриття провадження у справі позивач та відповідач повідомлені належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 18.07.2023 про вручення ухвали.

Відповідно до частини п`ятої статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України сторони суду не надали.

За ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За ч. 2 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно із ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Під час розгляду справи по суті суд дослідив всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч.2 ст. 233 ГПК України це рішення прийнято, складено та підписано в нарадчій кімнаті.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Фізична особа-підприємець Горбунова Анна Леонідівна (відповідач) звернулася до Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» (позивача) з заявою від 22.12.2021 на відкриття карткового рахунку та отримання кредиту в рамках продукту «Кредитна картка для підприємців» до договору банківського обслуговування.

Між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк» (далі позивач, кредитор, банк) та фізичною особою-підприємцем Горбуновою Анною Леонідівною (далі - відповідач, клієнт, позичальник) укладено договір у вигляді Заяви про надання кредиту «Кредитна картка для підприємців» № 011/43974/1340547 від 13 січня 2022 року (надалі по тексту - Кредитний договір, Заява - Договір), згідно умов якої кредитор зобов`язався надавати позичальнику кредитні кошти на умовах Кредитного договору в межах поточного ліміту 70 000,00 гривень та максимального ліміту 300 000,00 гривень, строком на 48 місяців під 29,9 % річних, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, та виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки, визначенні Заявою Договором.

На виконання позивач видав відповідачу кредитну картку, що підтверджується розпискою відповідача від 13.01.2022 про отримання картки.

Відповідно до п.2.1. Заяви - Договору позивач збільшив відповідачу ліміт кредитування до 74 000,00 грн, що підтверджується розрахунком за 22.06.2022.

Позивач у позові вказує, що на виконання умов вказаного Кредитного договору, з дати початку кредитування, банк надав клієнту, в межах поточного ліміту, кошти кредиту. Кредит надавався, шляхом зарахування коштів кредиту на КР (№) одночасно з ініціюванням клієнтом платіжних (видаткових) операцій за КР та/або шляхом договірного списання банком коштів кредиту КР у випадках, визначених договором. Метою кредиту є: фінансування господарської (підприємницької) діяльності клієнта та сплата клієнтом страхового платежу згідно п. 6 цієї Заяви у зв`язку із чим до відносин сторін не застосовується Закон України «Про споживче кредитування).

За період 14.01.2022 - 23.02.2023 відповідач користувався кредитними коштами, що підтверджується випискою банку з рахунку за період 13.01.2022 - 23.02.2023.

В постанові Верховного Суду від 25 травня 2021 року у № 554/4300/16-ц викладено правовий висновок, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів на конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.

Згідно умов п. 4.2. Заяви - Договору в порядку та на умовах визначених підпунктами 2.5.5.-2.5.6. пункту 2.5. статті 2 розділу 8 Правил клієнт зобов`язаний сплачувати банку обов`язковий щомісячний платіж за користування кредитом в розмірі п`ять (5) відсотків від власної заборгованості перед банком, але не менше фіксованої суми встановленої тарифами банка на введення та обслуговування карткових рахунків до яких встановлений ліміт кредитування, або суми залишку власної заборгованості перед банком, якщо воно менше зазначеної суми. Порядок та умови погашення іншої заборгованості за кредитом в т.ч. недозволеного овердрафту визначається пунктами 2.5.5.-2.5.12 пункту 2.5. статті 2 розділу 8 Правил. Клієнт зобов`язаний здійснити остаточне погашення кредиту та процентів не пізніше дати закінчення строку кредиту, а у разі його продовження - в останній робочий день подовженого строку користування кредитом.

Відповідно до умов п. 7.1.2 Заяви - Договору клієнт зобов`язується підтримувати дійсність зазначених в цьому пункті 7.1. Заяви засвідчень та гарантій протягом дії цієї заяви а в разі зміни обставин, що впливають на їх зміст негайно інформувати про це Банк та вжити всіх необхідних заходів для приведення їх змісту до первісних намірів, якими Сторони керувались при визначенні відповідних засвідчень та гарантій.

Як свідчить розрахунок позивача, відповідач припинив виконання зобовязань за Кредитним договором зі сплати коштів банку з 01.10.2022 року.

Листом від 01.03.2023 за № 114/5-К-289346 позивач звертався до відповідача з вимогою погасити 17592,56 грн простроченої заборгованості за кредитом, а протягом 30 днів здійснити погашення кредиту у повному обсязі (у сумі 74328,99 грн). Направлення цієї вимоги відповідачу підтверджується списком згрупованих відправлень від 03.03.2023, фіскальним чеком від 03.03.2023.

Позивач у позові вказує, що відповідач має заборгованість зі сплати кредиту у сумі 74328,99 грн, у тому числі 17 592, 56 грн простроченої заборгованості із щомісячного обов`язкового внеску.

Згідно із ст. 1054 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно із ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що була передана йому позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Згідно із ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

В зв`язку з існуванням простроченої заборгованості у відповідача з повернення кредиту, позивач надіслав відповідачу письмову вимогу від 01.03.2023 про дострокове погашення всієї суми заборгованості, протягом 30 днів з дня отримання вимоги. Це відповідає положенням ст. 1050 ЦК України.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 564/2199/15-ц, після того, як кредитор направив боржнику вимогу про дострокове погашення кредиту, він змінив терміни повернення кредиту, які були передбачені кредитним договором.

Відповідно до ст.13, 74 ГПК кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (ч. 3, ч.4 ст. 74 ГПК).

У ч. 1 ст. 79ГПК Українизазначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Доказів в спростування викладеного, доказів своєчасного повернення кредитних коштів, сплати заявленої у позові суми чи інших заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що відповідач порушив права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду; а аналіз наведених у позові аргументів та поданих позивачем доказів свідчить про наявність підстав для задоволення позову. Отже, позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Позивач у позові прохає також покласти на відповідача судові витрати, понесені ним у цій справі на сплату судового збору.

За подачу позову позивач сплатив 2684,00 грн судового збору за платіжною інструкцією № 18278 від 04.05.2023. Надходження судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України підтверджено випискою від 05.05.2023.

Згідно з ч. 1 ст. 129 ГПК України вказані судові витрати покладаються на відповідача.

Суд роз`яснює, що в разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Сторони також мають право укласти мирову угоду у процесі виконання судового рішення.

Керуючись ст. 252, 232, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця Горбунової Анни Леонідівни ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (вул. Лєскова, буд. 9, м. Київ, 01011; ідентифікаційний код 14305909) 74328 грн 99 коп. заборгованості за кредитом (дозволеним овердрафтом), 2684 грн 00 коп. - відшкодування витрат на сплату судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Дата складення повного судового рішення: 04.09.2023.

Суддя Т. М. Безрук