ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

07.09.2023 м. Дніпро Справа № 908/1979/21

Суддя Центрального апеляційного господарського суду

Парусніков Ю.Б.,

розглянувши в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 (суддя Сушко Л.М.; повне судове рішення складено 25.07.2023), постановлену за результатами розгляду

заяви Головного управління ДПС у Запорізької області Державної податкової служби України, м. Запоріжжя

про визнання грошових вимог

у справі № 908/1979/21

про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Нікк-ойл», м. Запоріжжя,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 заява Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України про визнання грошових вимог у справі № 908/1979/21 залишена без задоволення.

Головне управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України звернулося до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 у справі № 908/1979/21.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач доходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 258 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 01 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі 2684,00 грн.

Підпунктом 10 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання кредиторами заяв з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство підлягає сплаті судовий збір у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання апеляційної скарги на у справі про банкрутство встановлений у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті за подання заяви.

Оскільки за подання заяви про визнання грошових вимог у даній справі підлягав сплаті судовий збір у розмірі 5368,00 грн, то за подання апеляційної скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду такої заяви, підлягає сплаті судовий збір у розмірі 8052,00 грн (5368,00 грн * 150%).

Скаржник не надав доказів на підтвердження сплати і зарахування до Державного бюджету судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду щодо розгляду грошових вимог у справі про банкрутство у встановленому законом розмірі.

В апеляційній скарзі скаржник послався на доповнення, внесені до положень Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких від сплати судового збору звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у зв`язку з чим не додав до апеляційної скарги доказів сплати судового збору.

Відповідно до частини четвертої статті 162 Господарського процесуального кодексу України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Апеляційний господарський суд зазначає, що Законом України № 2719-IX від 03.11.2022 «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податковій заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» частину першу статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою встановлено пільги щодо сплати судового збору, доповнено пунктом 27, відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняється центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Підпунктом 20.1.39 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України визначено право такого органу на звернення до суду із заявами щодо порушення справ про банкрутство.

Таким чином, податковий орган звільняється від сплати судового збору у тих справах, предметом судового розгляду у яких є стягнення податкового боргу або заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Тобто у справах, в яких податковий орган виступає позивачем

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 21.02.2023 у справі № 640/8162/20.

У даному випадку податковий орган оскаржує судове рішення, постановлене за результатами розгляду його заяви з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство.

Апеляційний господарський суд звертає увагу, що ухвала суду про визнання грошових вимог у справі про банкрутство не є рішенням суду по суті спору, а є судовим рішенням, яке має юридичне значення лише для визначення розміру грошового зобов`язання боржника щодо конкурсних кредиторів та право на голосування такого кредитора кількістю голосів, пропорційною до сукупності вимог інших конкурсних кредиторів.

У справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору (постанови Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17).

Тобто предметом судового розгляду заяви про визнання грошових вимог є не стягнення грошових коштів, а встановлення наявності або відсутності грошового зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд доходить висновку, що контролюючий орган не звільняється від сплати судового збору за подання заяви із вимогами іншого характеру, відмінного від стягнення сум податкового боргу, заборгованості зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до частини другої статті 260 Господарського процесуального кодексу України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Для усунення недоліків зазначених в даній ухвалі, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у розмірі 8052,00 грн.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області Державної податкової служби України на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 25.07.2023 у справі № 908/1979/21 залишити без руху.

Для усунення недоліків апеляційної скарги, скаржнику протягом 10 днів з дати отримання копії цієї ухвали необхідно надати Центральному апеляційному господарському суду докази сплатити судового збору у розмірі 8052,00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю. ПАРУСНІКОВ