ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
"30" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/1666/23
Господарський суд Одеської області у складі судді Щавинської Ю.М.
секретар судового засідання Арнаутова А.С.,
розглянувши клопотання позивача про розподіл судових витрат, подане по справі №916/1666/23
про стягнення 500 000 грн
за участю представників сторін:
від позивача: Докторевич Р.А. - ордер вн №1206160 від 22.05.2023
від відповідача: не з`явився.
В провадженні Господарського суду Одеської області перебувала справа №916/1666/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс монтажпроект" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілон Вест" про стягнення 500 000 грн.
Рішенням суду від 16.08.2023 позов задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілон Вест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс монтажпроект" грошові кошти у сумі 500 000 грн, судовий збір у сумі 7 500 грн.

При цьому, з урахуванням заявленого представником позивача у судовому засіданні 24.07.2023 в порядку ч.8 ст. 129 ГПК України клопотання про надання можливості подати докази на підтвердження розміру судових витрат (витрат на правничу допомогу), суд, у резолютивній частині рішення призначив судове засідання для вирішення питання про судові витрати (витрати на правничу допомогу) на 30.08.2023 об 11:45.

28.08.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 70 000 грн.

У судовому засіданні 30.08.2023 представник позивача просив клопотання задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, заперечень щодо розміру витрат не подав.

Проаналізувавши надані позивачем докази у сукупності та надавши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 ГПК України.

Відповідно до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 123 ГПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч.1, 2, ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.3-4 ст.126 ГПК України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.5 ст. 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно п. 8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Заявляючи вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, позивач зазначив, що такі витрати склали 70 000 грн.

У підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано суду договір про надання правової допомоги №03-03-1 від 03.03.2023, укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням "Дефенсус", з приводу представництва інтересів Клієнта при стягненні безпідставно отриманих грошових коштів ТОВ "Пілон Вест" на підставі ст.1212 ЦК України. За умовами договору вартість правової допомоги становить 70 000 грн.

Крім того позивачем надано суду акт приймання-передачі правової допомоги від 16.08.2023, згідно якого адвокатське об`єднання протягом березня-серпня 2023 року належним чином надало клієнту правову допомогу згідно з договором на суму 70 000 грн до складу якої включається: складання позовної заяви про стягнення безпідставно отриманих коштів ТОВ "Пілон Вест", подання її до суду та участь у судових засіданнях.

Також на підтвердження понесення судових витрат позивачем надано суду платіжне доручення №67 від 16.08.2023 на суму 70 000 грн.

Враховуючи вищевказані докази, суд зазначає про доведеність позивачем факту понесення витрат на правову допомогу.

Водночас, суд зазначає, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7,9 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Для включення всієї суми гонору у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати були необхідними, а розмір цих витрат є розумним та виправданим. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого, відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини можуть бути використані судом в якості джерела права.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у п. 95 рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, п.п. 34-36 рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, п. 80 рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, п. 88 рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004р. заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Оскільки договором встановлено фіксований розмір гонорару, суд оцінює співмірність витрат через співвідношення суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів (їх складності та необхідності), кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом.

Так суд вважає завищеним розмір гонорару адвоката з урахуванням рівня складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі та пропорційності по відношенню до сторін та предмету спору.

Дана справа є справою незначної складності, стосується повернення помилково перерахованих грошових коштів на підстав положень ст. 1212 ЦК України. Судова практика з цього питання є сталою та послідовною. Обсяг доказів складається виключно з декількох платіжних доручень, якими перераховано заявлену до стягнення суму на користь відповідача.

Суд також враховує, що відповідачем позиція з приводу позовної заяви висловлена не була, що відповідно зумовило відсутність необхідності подання позивачем інших заяв по суті справи окрім позовної заяви, яка за своїм змістом не є складною для адвоката, який за своїм правовим статусом має достатню правову кваліфікацію, а отже не вимагала значних витрат часу та зусиль.

Суд також враховує, що жодного разу явка сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась, а тривалість судових засідань не перевищувала 30 хвилин (з урахуванням також авторизації представника позивача у системі відеоконференц зв`язку).

З огляду на наведені вище положення Закону, враховуючи принципи співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, тощо, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, у сумі 15 000 грн.

Керуючись ст. 123, 126, 129, 221, 232, 244 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Клопотання позивача про розподіл судових витрат задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Пілон Вест" (65017, Одеська обл., місто Одеса, вул. Кристаловського, буд. 40, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельний альянс монтажпроект" (10008, Житомирська обл., м.Житомир, вул. Святослава Ріхтера, буд. 51 А, кв. 2, ) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000 /п`ятнадцять тисяч/ грн

3. У задоволенні решти клопотання відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню до Південно-західного апеляційного господарського суду в порядку ст.256 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне додаткове рішення складено 06 вересня 2023 року.

Суддя Ю.М. Щавинська