СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року м. Харків Справа № 905/168/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В. , суддя Гребенюк Н.В.

при секретарі Семенові О.Є.

за участю:

позивача адвокат Шипенко М.С., ордер серії АН №1104287 від 03.01.2023 року;

відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації - адвоката Шипенко М.С. (вх. №1391Д/1-18)

на рішення господарського суду Донецької області від 15.06.2023 року у справі №905/168/23, ухвалене в приміщенні господарського суду Донецької області (суддя Демідова П.В.), повний текст якого складено 23.06.2023 року

за позовом Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, м.Краматорськ Донецької області, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, м.Краматорськ Донецької області,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський металопрокатний завод, м.Краматорськ Донецької області,

про стягнення заборгованості в розмірі 1 482 049,84 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 15.06.2023 року у справі №905/168/23 у задоволенні позовної заяви Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації до Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський металопрокатний завод про стягнення заборгованості в розмірі 1 482 049,84грн. відмовлено.

Представник Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації адвокат Шипенко М.С. з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Донецької області від 15.06.2023 року у справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.

Позивач направляв відповідачу акти та рахунки на оплату послуг за договором, разом із вимогою-рахунком про сплату заборгованості, однак підписані зі свого боку акти наданих послуг відповідач не повернув, заборгованість за договором не погасив; заборгованість відповідача за отримані послуги з розподілу природного газу за договором за період березень, квітень, травень, грудень 2022 року та січень 2023 року становить 1 148 932, 39 грн.

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.

Господарський суд першої інстанції необґрунтовано, залишаючи поза увагою положення договору, неправильно застосовуючи норми ЦК України та Кодексу ГРС констатував відсутність обов`язку зі сплати за договором, пов`язуючи це із відсутністю газопостачання до відповідача, нехтуючи тим, що оплата за розподіл природного газу не залежать від наявності/відсутності газопостачання відповідача та обсягів такого постачання.

Враховуючи наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за попередній газовий рік (2021), наявність самостійно визначеної величини річної замовленої потужності на розрахунковий 2022 рік у обсязі 2 200 000, 00 м3., визначення замовленої потужності відповідача на 2023 рік у обсязі 936 715, 29 м3., фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не розірвано, а також враховуючи те, що споживачем заява про остаточне припинення користування природним газом не подавалась, існує обов`язок відповідача сплачувати послуги з розподілу природного газу.

Матеріалами справи підтверджено факт укладення договору між сторонами, його виконання з боку позивача, наявність заборгованості відповідача, відсутність доказів механічного від`єднання об`єкта споживача від газорозподільної мережі позивача та вилучення такого об`єкта, відсутність доказів звернення відповідача до позивача із заявою про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору, а тому позовна заява мала бути задоволена.

Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні №64/2022 від 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Указами Президента України Про продовження строку дії воєнного стану в Україні №133/2022 від 14.03.2022 року, №573/2022 від 15.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року, №254/2023 від 01.05.2023 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, відповідно продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Наказом Східного апеляційного господарського суду від 25.03.2022 року № 03 Про встановлення особливого режиму роботи суду в умовах воєнного стану встановлено особливий режим роботи суду в умовах воєнного стану з 01.04.2022 року та запроваджено відповідні організаційні заходи, зокрема: рекомендовано учасникам судових справ утриматись від відвідування суду, свої процесуальні права та обов`язки, передбачені ГПК України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: .

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.07.2023 року, суддею доповідачем у справі визначено суддю Терещенко О.І. та сформовано колегію суддів у складі: головуюча суддя Терещенко О.І., суддя Тихий П.В., суддя Гребенюк Н.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.07.2023 року, з урахуванням ухвали від 05.09.2023 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації - адвоката Шипенко М.С. на рішення господарського суду Донецької області від 15.06.2023 року у справі; учасникам справи встановлено строк - не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого вони мають право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, з доказами надсилання його апелянту; призначено справу до розгляду на "06" вересня 2023 р. о 12:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, пр. Незалежності, 13, 1-й поверх, зал судового засідання №132; запропоновано учасникам справи свої процесуальні права та обов`язки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, реалізовувати з використанням офіційної електронної пошти суду: та телекомунікаційної мережі Електронний суд; учасникам судового процесу необхідно повідомити суд про їх номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або інші засоби зв`язку, зокрема, мобільного (за їх наявності), які можуть бути використані для викликів або повідомлень; запропоновано учасникам справи визначитися із своєю явкою у судове засідання (можливістю його проведення за відсутністю представника) шляхом своєчасного повідомлення суду; попереджено, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи; витребувано з господарського суду Донецької області матеріали справи №905/168/23.

19.07.2023 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді (вх. № 8387 ел. 11922), яку долучено до матеріалів справи.

02.08.2023 року на адресу суду з господарського суду Донецької області надійшли матеріали справи №905/168/23 (вх. № 9035).

03.08.2023 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх. №9114 ел. 12372), який долучено до матеріалів справи, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення залишити без змін, в обґрунтування якого вказує на те, що матеріали справи свідчать про відсутність газопостачання, що в свою чергу виключає можливість надання послуг розподілу в частині безпосередньо переміщення належного споживачу природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

06.09.2023 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 10695 ел. 13040), яке долучено до матеріалів справи, в якому останній просить відкласти розгляд справи на іншу дату, яке обґрунтовує тим, що у зв`язку із значною завантаженістю представника, ним помилково не було надіслано до суду апеляційної інстанції клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції; результати справи вкрай важливі для підприємства з огляду на значну суму позовних вимог, оскільки відповідач знаходиться у скрутному матеріальному стані.

У судовому засіданні 06.09.2023 року представник апелянта підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання, призначене в приміщенні Східного апеляційного господарського суду 06.09.2023 року не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у суді апеляційної інстанції.

Колегія суддів, розглянувши в судовому засіданні 06.09.2023 року клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (вх. № 10695 ел. 13040), дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на таке.

У правових висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 16.07.2020 року у справі №924/369/19 зокрема, вказано на те, що положеннями ст. 129 Конституції України, ст. 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (ст. 202 ГПК України).

А тому, беручи до уваги те, що заявником не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст. ст. 77-79 ГПК України неможливості прибуття представника в судове засідання; явка представників сторін у судове засідання обов`язковою не визнавалась; інших документів та пояснень, ніж ті, що містяться в матеріалах справи (відповідачем подано суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу за вх. №9114 ел. 12372 від 03.08.2023 року), відповідачем не надано, підстав для відкладення розгляду справи не має.

Отже, в задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи слід відмовити, оскільки інших обставин, які б вказували на існування об`єктивних перешкод для розгляду справи, відповідачем не наведено та судом не встановлено; розгляд справи здійснювався судом за відсутності представника відповідача.

Ухвалу суду від 17.07.2023 року було надіслано засобами поштового зв`язку: ТОВ Краматорський металопрокатний завод (№579); ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (№587) відправлення вручено 25.07.2023 року;

Разом з цим, процесуальні документи надсилались представнику ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації - адвокату Шипенко М.С. та ПрАТ по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації до електронного кабінету в системі "Електронний суд".

05.10.2021 року офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.06.2022 року у справі №906/184/21, від 02.11.2022 року у справі №910/14088/21, від 29.11.2022 року у справі №916/1716/20, від 22.12.2022 року у справі №922/40/22, де, зокрема, вказано на те, що чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про дату, час та місце судового засідання - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, надсилання судового рішення в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", розміщеному за посиланням https://cabinet.court.gov.ua/login, за умови попередньої реєстрації офіційної електронної адреси (Електронного кабінету).

Також, інформацію про дату, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Східного апеляційного господарського суду веб-порталу "Судова влада України" у розділі "Повідомлення для учасників судового процесу" розділу "Громадянам".

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України Про доступ до судових рішень усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Ухвалу суду апеляційної інстанції від 17.07.2023 року у встановленому порядку внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень та інформація у справі, що розглядається розміщена за веб-адресою https://court.gov.ua/fair/ та www.hra.arbitr.gov.ua/sud5039.

Статтею 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" передбачено, що в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Навіть в умовах воєнного стану конституційне право особи на судовий захист не може бути обмеженим.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Запровадження воєнного стану у країні не може слугувати самостійною та достатньою підставою для відтермінування вирішення спору (не здійснення розгляду справи).

При цьому, від учасників справи впродовж всього строку розгляду судом апеляційної інстанції справи не надходило будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи, у зв`язку з неможливістю з`явитись у призначене судове засідання.

Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення Європейського суду з прав людини від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02.09.2010, "Смірнова проти України" від 08.11.2005, "Матіка проти Румунії" від 02.11.2006, "Літоселітіс проти Греції" від 05.02.2004 та інші).

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено учасникам справи необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України та беручи до уваги відсутність клопотань від учасників справи щодо відкладення розгляду апеляційної скарги у зв`язку з заходами, встановленими особливим режимом роботи суду під час дії воєнного стану, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника апелянта, перевіривши повноту встановлення господарським судом першої інстанції неоспорених обставин справи, колегія суддів встановила наступне.

01.01.2016 року між Публічним акціонерним товариством з газопостачання та газифікації Донецькоблгаз, в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації, та Товариством з обмеженою відповідальністю Краматорський металопрокатний завод укладено договір розподілу природного газу №35-П шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору розподілу природного газу №06-35П, яка є додатком №2 до договору.

Відповідно до п.1.1 договору, типовий договір розподілу природного газу (далі - договір) є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної доставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам (їх постачальникам), до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи.

Згідно з п.1.3 договору, договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Пунктами 2.1, 2.2 договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені договором. Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природного газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора ГРМ.

Санкціонований відбір природного газу з газорозподільної системи здійснюється споживачем за умови наявності у нього укладеного із постачальником договору постачання природного газу та підтвердженого обсягу, виділеного для потреб споживача його постачальником на відповідний календарний період, а також відсутності простроченої заборгованості за договором. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником (п.3.1 договору). За наявності підтвердженого обсягу природного газу споживача та відсутності простроченої заборгованості за договором Оператор ГРМ забезпечує розподіл природного газу, що належить споживачу, до межі балансової належності його об`єкта з дотриманням належного рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску природного газу. Приймання-передача обсягу газу, належного споживачу, а також перехід експлуатаційної відповідальності за стан газових мереж від Оператора ГРМ до споживача відбуваються на межі балансової належності об`єкта споживача (п.3.2 договору).

Відповідно до п.п.5.1, 5.2 договору, облік (у тому числі приладовий) природного газу, що передається Оператором ГРМ та споживається споживачем на межі балансової належності об`єкта споживача, здійснюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем. Визначення об`єму розподілу та споживання природного газу по споживачу здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційного вузла обліку (лічильника газу), визначеного в заяві-приєднанні, та з урахуванням регламентних процедур, передбачених Кодексом газорозподільних систем та цим договором.

Оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, а саме складає 352,80грн. та ПДВ 70,56грн. Разом до сплати 423,36грн. за 1000м.куб., що сплачується як плата за потужність (абонентська плата), з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.1 договору). Тариф, встановлений згідно з пунктом 6.1 розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п.6.2 договору). Розрахунковим періодом за договором є календарний місяць (п.6.3 договору). Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за договором здійснюється споживачем, який не є побутовим, на умовах попередньої оплати до початку розрахункового періоду на підставі рахунка Оператора ГРМ (п.6.4 договору). Надання Оператором ГРМ послуги з розподілу природного газу споживачу, що не є побутовим, має підтверджуватися підписаним між сторонами актом наданих послуг, що оформлюється відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (п.6.6 договору).

Пунктами 8.1, 8.2 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України. У разі порушення споживачем строків оплати за договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Договір укладений на невизначений строк (п.12.1 договору). Сторони встановили, що якщо в установленому порядку Регулятором будуть внесені зміни до редакції Типового договору розподілу природного газу, Оператор ГРМ зобов`язується розмістити повідомлення про такі зміни на сайті та в офіційних друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності, не менше ніж за десять днів до набрання змінами чинності, крім випадків, для яких договором встановлений інший термін та/або порядок повідомлення про внесення змін (п.12.2 договору).

Договір може бути розірваний за згодою сторін або за ініціативою споживача у порядку, визначеному законодавством України (п.12.3 договору).

У жовтні 2019 року до типового договору розподілу природного газу були внесені зміни в розділ порядок розрахунків. За змістом внесених змін місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта споживача на тариф , встановлений регулятором для відповідного оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності.

Заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу №06-35П підписана уповноваженою особою ТОВ Краматорський металопрокатний завод містить дані щодо персонального EIC-коду споживача, назви та опису об`єкта, його адресу, величину приєднаної потужності об`єкта, параметрів та приладів обліку газу.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2746 від 22.12.2021 року Про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ Донецькоблгаз установлено Приватному акціонерному товариству з газопостачання та газифікації Донецькоблгаз тариф на послуги розподілу природного газу - у розмірі 1,18 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ).

Згідно заяви на самостійне визначення річної замовленої потужності сумарно по всіх

об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту на розрахунковий 2022 рік від 13.10.2021 року ТОВ Краматорський металопрокатний завод самостійно визначив величину річної замовленої потужності на 2022 рік сумарно по всіх об`єктах на рівні 2 200 000,000куб.м.

Позивачем нараховано відповідачу плату за надані ним послуги з розподілу природного газу на загальну суму 778 800,00грн. за періоди березень-травень 2022 року, в підтвердження чого ним долучено до матеріалів справи акти та рахунки, а саме: акт №652/4 від 31.03.2022 року на суму 259 600,00грн. та рахунок №652/7 від 31.03.2022 року на вказану суму; акт №652/5 від 30.04.2022 на суму 259 600,00грн. та рахунок № 652/8 від 30.04.2022 на вказану суму; акт №652/6 від 31.05.2022 року на суму 259 600,00грн. та рахунок №652/9 від 31.05.2022 року на вказану суму та на суму 259 600,00грн. за грудень 2022 (акт 652/7 за грудень 2022 року , на суму 259 600,00грн. та рахунок 652/10 за грудень 2022 року).

До матеріалів справи позивачем надано лист Краматорського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ Оператор газотранспортної системи: №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022 року, в якому повідомлено, що станом на 23.05.2022 року газопостачання споживачів неможливе, внаслідок численних пошкоджень магістральних газопроводів, спричинених військовою агресією рф. Додатками до вказаної вимоги визначено рахунки за період з лютого по грудень 2022 року на суму 778 779,98грн. та акт прийому-передачі послуги розподілу природного газу за вказаний період.

ТОВ Краматорський металопрокатний завод у відповідь на вказану вимогу повідомив позивача листом №10-01/01 від 10.01.2023 року про відсутність заборгованості за період з березня 2022 року про січень 2023 року, оскільки відповідач не споживав природний газ за вказаний період, з 25.02.2022 року він не міг фізично проводити виробничу діяльність та з 01.03.2022 року за його адресою перебувають треті особи, до того ж листом №0107/22 від 01.07.2022 року позивача повідомлено про розірвання договору про постачання та припинення газопостачання.

Краматорське УТГ АТ Донецькоблгаз проінформувало ТОВ Краматорський металопрокатний завод про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами за попередній газовий рік в обсязі 936 715,29грн. за період з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року, який буде визначено як розмір річної замовленої потужності на наступний (2023) календарний рік.

Відповідно до акту №652/1 від 31.01.2023 року та рахунку №652/1 від 31.01.2023 року сума послуги розподілу за січень 2023 року склала 110 532,41грн.

Позивачем до матеріалів позовної заяви долучено копію акту звірки взаємних розрахунків №1 від 09.01.2023 року між сторонами за період 01.01.2022 року 09.01.2023 року на суму боргу 0,02грн., який складено та підписано відповідачем, а також акт звірки №148 між сторонами за період з 01.01.2022 року по 03.02.2023 року, відповідно до якому сума заборгованості споживача перед оператором ГРМ складає 1 148 932,39грн.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду Донецької області, в якому останній просив стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 1 482 049,84грн., з яких: 1 148 392,39грн. основний борг, 200 161,18грн. пеня, 19 251,47грн. - 3% річних, 113 704,80грн. інфляційні втрати.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов договору розподілу природного газу №35П від 01.01.2016 року в частині оплати вартості наданих послуг в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1 148 392,39грн., що також стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

15.06.2023 року господарським судом Донецької області ухвалено оскаржуване рішення з підстав викладених вище.

Переглянувши справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення господарського суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Після ратифікації Верховною радою України Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, остання, відповідно до статті 9 Конституції України набула статусу частини національного законодавства.

З прийняттям у 2006 році Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", Конвенція та практика Суду застосовується судами України як джерело права.

Відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод справи про цивільні права та обов`язки осіб, а також справи про кримінальне обвинувачення мають бути розглянуті у суді впродовж розумного строку. Ця вимога спрямована на швидкий захист судом порушених прав особи, оскільки будь-яке зволікання може негативно відобразитися на правах, які підлягають захисту. А відсутність своєчасного судового захисту може призводити до ситуацій, коли наступні дії суду вже не матимуть значення для особи та її прав.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Ryabykh v.Russia" від 24.07.2003 року, "Svitlana Naumenko v. Ukraine" від 09.11.2014 року зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване частиною 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Місцевий господарський суд, відмовляючи в задоволенні позову, зокрема виходив з того, що матеріали справи не містять доказів в підтвердження направлення відповідачу актів та рахунків за спірний період у встановлені строки ані на електронну адресу, ані на поштову адресу ані через особистий кабінет, що ставить під сумнів їх направлення у порядку, визначеному кодексом газорозподільних систем; загальновідомим є той факт, що територія Донецької області з початку воєнної агресії та по теперішній час залишається територією особливо небезпечною та територією, яка зазнає значних руйнувань та наслідків незаконного вторгнення; надані документи та пояснення сторін, підтверджують відсутність газопостачання, що в свою чергу виключає можливість надання послуги розподілу в частині безпосередньо переміщення належного споживачу (його постачальнику) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача.

Колегія суддів вважає вказані висновки місцевого господарського суду необґрунтованими, з огляду на таке.

За загальними положеннями цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 ЦК України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За змістом ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

У частині 4 статті 179 ГК України визначено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству; примірного договору, рекомендованого органом управління суб`єктам господарювання для використання при укладенні ними договорів, коли сторони мають право за взаємною згодою змінювати окремі умови, передбачені примірним договором, або доповнювати його зміст; типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови; договору приєднання, запропонованого однією стороною для інших можливих суб`єктів, коли ці суб`єкти у разі вступу в договір не мають права наполягати на зміні його змісту.

Згідно із ст. 40 Закону України "Про ринок природного газу" розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до п. 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, договір розподілу природного газу - правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким забезпечується фізична доставка природного газу, належного споживачу, та/або цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи; - доступ до газорозподільної системи - право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Тобто, доступ споживача до ГРС це не лише фізична спроможність користування ГРС, але, перш за все, право - юридична можливість такого користування навіть при умові тимчасового припинення постачання (не підписання актів).

При цьому, можливість користування передбачає діяльність позивача по підтриманню ГРС в належному стані, яка підлягає оплаті.

Згідно з п. 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VI цього Кодексу (п. 5 глави 3 розділу І Кодексу ГРС).

Згідно п. 6 глави 3 розділу І Кодексу ГРС, на підставі укладеного договору розподілу природного газу Оператор ГРМ: присвоює споживачу (точці комерційного обліку), у тому числі побутовому споживачу, персональний EIC-код суб`єкта ринку природного газу та передає його Оператору ГТС для ідентифікації споживача в інформаційній платформі Оператора ГТС, у тому числі для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та здійснення оперативних заходів при запровадженні процедури зміни його постачальника; надає послугу споживачу із забезпечення цілодобового доступу до ГРМ в межах приєднаної потужності його об`єкта для можливості споживання ним відповідних об`ємів природного газу, виділених постачальником природного газу.

У відповідності до п. 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРС доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

За змістом п. 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пунктів 3, 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРС договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою типового договору розподілу природного газу.

Пунктами 1, 2, 3 глави 5 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що споживання (відбір) природного газу з газорозподільної системи за наявності укладеного договору розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ здійснюється за умови: включення споживача до Реєстру споживачів будь-якого постачальника на відповідний розрахунковий період; забезпечення споживачем своєчасних розрахунків з Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Порядок включення споживача до Реєстру споживачів постачальника визначається відповідно до вимог Кодексу ГТС. Фактичний розподіл природного газу для потреб споживача здійснюється Оператором ГРМ у загальному потоці природного газу від точок його надходження в ГРМ до пунктів призначення споживача. За відсутності у споживача діючого постачальника (якщо споживач не включений до Реєстру споживачів будь-якого постачальника) у відповідному розрахунковому періоді споживач не має права здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Разом з цим, відповідно до положень пункту 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються, виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Пунктами 1, 2 глави 6 Розділу VI Кодексу ГРС (чинного у спірний період) визначено, що розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу, що надається Оператором ГРМ за договором розподілу природного газу, здійснюються виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача та оплачуються споживачем рівномірними частками протягом календарного року. Місячна вартість послуги розподілу природного газу визначається як добуток 1/12 річної замовленої потужності об`єкта (об`єктів) споживача на тариф, встановлений Регулятором для відповідного Оператора ГРМ із розрахунку місячної вартості одного кубічного метра замовленої потужності. Річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу, крім випадків, передбачених цією главою.

Абзацом 8 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що Оператор ГРМ зобов`язаний до 12 жовтня щорічно за підсумками газового року проінформувати споживача про фактичний обсяг споживання природного газу всіма об`єктами споживача за попередній газовий рік та одночасно повідомити його, що зазначений обсяг споживання газу за замовчуванням споживача буде визначений як розмір річної замовленої потужності споживача на наступний календарний рік. У такому повідомленні Оператор ГРМ одночасно має зазначити про: величину річної замовленої потужності на поточний календарний рік; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у поточному календарному році; величину потужності, яка розрахована для щомісячної оплати споживачем у наступному календарному році; покази лічильника природного газу/інші дані, за якими було сформовано (станом на 30 вересня поточного року) розмір річної замовленої потужності (за замовчуванням) на наступний календарний рік (для побутових споживачів).

Абзацом 10 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС визначено, що споживач, що не є побутовим, має право не пізніше ніж до 20 жовтня календарного року, що передує розрахунковому (крім замовлення потужності на 2020 рік, яке здійснюється до 01 листопада), подати Оператору ГРМ уточнену заявку на величину річної замовленої потужності сумарно по всіх його об`єктах з розбивкою по кожному об`єкту в газорозподільній зоні відповідного Оператора ГРМ на розрахунковий календарний рік. У такому разі, якщо фактичний обсяг використання потужності (протягом календарного року) буде перевищувати замовлену споживачем річну потужність сумарно по всіх його об`єктах, величина перевищення має бути сплачена споживачем за півторакратною вартістю тарифу на розподіл природного газу на користь Оператора ГРМ відповідно до договору розподілу природного газу.

Фактичний обсяг використання потужності визначається виходячи із фактичного обсягу споживання природного газу наростаючим підсумком протягом відповідного календарного року. У випадку якщо річна замовлена потужність (за замовчуванням) об`єкта (об`єктів) споживача на розрахунковий календарний рік визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, нарахування Оператором ГРМ вартості перевищення замовленої потужності не здійснюється (абзац 11 пункту 2 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС). Споживач, що не є побутовим, оплачує вартість замовленої річної потужності виходячи з наявних об`єктів, зазначених у заяві-приєднанні, що є додатком до договору розподілу природного газу.

Відповідно до пункту 12.5. договору у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за договором до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

Вказане кореспондується з п. 10 Глави 3 Розділу VI Кодексу ГРС, відповідно до якого, у разі звільнення займаного об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний повідомити про це Оператора ГРМ не пізніше ніж за 20 робочих днів до дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно розрахуватись з ним за договором розподілу природного газу до вказаного споживачем дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно.

Оператор ГРМ зобов`язаний припинити розподіл (газопостачання) природного газу споживачу із заявленого ним дня звільнення об`єкта або приміщення (остаточного припинення користування природним газом).

У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем Оператора ГРМ про звільнення об`єкта або приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату послуг за договором розподілу природного газу, як випливає з умов договору.

Згідно з п. 9 глави 6 розділу VI Кодексу ГРС припинення або обмеження розподілу (споживання) природного газу не звільняє споживача від зобов`язання оплати вартості послуг за договором розподілу природного газу, крім випадків, передбачених цим пунктом, у тому числі розірвання цього договору або внесення змін до заяви-приєднання, що є додатком до договору розподілу природного газу, та вилучення об`єкта споживача.

У разі розірвання договору розподілу природного газу або вилучення об`єкта споживача із заяви-приєднання оплата вартості послуги за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем з урахуванням повного календарного місяця, у якому сталося розірвання договору або вилучено об`єкт із заяви-приєднання.

У цих випадках Оператор ГРМ коригує дані технічної потужності та вільної потужності для забезпечення нових приєднань (резерву потужності) на відповідній ГРП згідно з вимогами розділу VII цього Кодексу. Якщо припинення або обмеження розподілу природного газу здійснюється за ініціативи Оператора ГРМ у випадках, передбачених пунктом 3.17 глави 3 розділу V Правил безпеки систем газопостачання, нарахування вартості послуги за договором розподілу природного газу не здійснюється.

При цьому місячна вартість послуг розподілу зменшується з урахуванням кількості днів припинення (обмеження) розподілу природного газу. Таке припинення (обмеження) та відновлення розподілу природного газу споживачу здійснюється за рахунок Оператора ГРМ.

Так, вище вказано, що позивачем нараховано відповідачу плату за надані ним послуги з розподілу природного газу на загальну суму 778 800,00грн. за періоди березень-травень 2022 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними актами та рахунками.

Також, матеріали справи містять копію акту звірки взаємних розрахунків №1 від 09.01.2023 року між сторонами за період 01.01.2022 року 09.01.2023 року на суму боргу 0,02грн., який складений та підписаний відповідачем, а також акт звірки №148 між сторонами за період з 01.01.2022 року по 03.02.2023 року, відповідно до якому сума заборгованості споживача перед оператором ГРМ складає 1 148 932,39грн.

Втім, відповідачем не виконано умови договору розподілу природного газу №35П від 01.01.2016 року в частині оплати вартості наданих послуг в повному обсязі, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 1 148 392,39грн., що стало підставою для нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, враховуючи наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за попередній газовий рік (2021), наявність самостійно визначеної величини річної замовленої потужності на розрахунковий 2022 рік у обсязі 2 200 000, 00 м3., визначення замовленої потужності відповідача на 2023 рік у обсязі 936 715, 29 м3., фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не розірвано, а також враховуючи те, що споживачем заява про остаточне припинення користування природним газом не подавалась, у відповідача існує обов`язок сплачувати послуги з розподілу природного газу.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відсутність обов`язку зі сплати за договором, у зв`язку з відсутністю газопостачання до відповідача, є необґрунтованим, оскільки оплата за розподіл природного газу не залежать від наявності/відсутності газопостачання відповідача та обсягів такого постачання.

Матеріалами справи підтверджено факт укладення договору між сторонами, його виконання з боку позивача, наявність заборгованості відповідача, відсутність доказів механічного від`єднання об`єкта споживача від газорозподільної мережі позивача та вилучення такого об`єкта, відсутність доказів звернення відповідача до позивача із заявою про остаточне припинення користування природним газом і розірвання договору.

Разом з тим, колегія суддів враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 18.02.2021 року у справі №922/1703/20, де, зокрема, вказано на таке.

"Пунктом 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРС передбачено, що для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ обов`язковою умовою є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ. Отже з моменту укладення між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, за наявності фізичного підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі, Оператором ГРМ здійснюється надання споживачу послуг з розподілу природного газу. Враховуючи, що у справі встановлено наявність у відповідача обсягів споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, наявність укладеного між сторонами договору розподілу природного газу, який не припинено, а також враховуючи те, що споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавалась, правильними є висновки суду апеляційної інстанції про існування у відповідача обов`язку оплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРС в редакції постанови №2080 від 07.10.2019".

Таким чином, відповідач є боржником, що порушив зобов`язання, визначене договором, а тому має сплатити на користь позивача основну суму заборгованості за договором у розмірі 1 148 392,39грн.

Посилання місцевого господарського суду на лист Краматорського лінійного виробничого управління магістральних газопроводів ТОВ Оператор газотранспортної системи: №7106ВИХ-22-257 від 23.05.2022 року, в якому повідомлено, що станом на 23.05.2022 року газопостачання споживачів неможливе, внаслідок численних пошкоджень магістральних газопроводів, спричинених військовою агресією рф, є недоречними, оскільки сторони, укладаючи договір повинні передбачити всі ризики та нести відповідальність за його неналежне виконання.

Разом з тим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 200 161,18грн. - пені, 19 251,47грн. - 3% річних та 113 704,80грн. - інфляційних втрат.

Згідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Стаття 549 ЦК України визначає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У п.п. 8.1, 8.2 договору сторони погодили, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з договором та чинним законодавством України. У разі порушення споживачем строків оплати за договором він сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Отже, можливість стягнення штрафних санкцій за невиконання умов договору передбачена в укладеному між сторонами договорі.

За таких обставин, перевіривши за допомогою калькулятору ЛІГА.ЗАКОН розрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат, наданий позивачем, слід зазначити, що підлягають задоволенню як обґрунтовано нараховані - 200 161,18грн. - пені, 19 251,47грн. - 3% річних та 113 704,80грн. - інфляційних втрат.

Отже, висновок місцевого господарського суду про відмову у позові не відповідає принципам справедливого судового розгляду у контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Гарантуючи право на справедливий судовий розгляд, стаття 6 Конвенції в той же час не встановлює жодних правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання, в першу чергу, національного законодавства та оцінки національними судами (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03 від 28.10.2010 року)

Питання справедливості розгляду не обов`язково постає у разі відсутності будь-яких інших матеріалів на підтвердження отриманих доказів, слід мати на увазі, що у разі, якщо доказ має дуже вагомий характер і якщо відсутній ризик його недостовірності, необхідність у підтверджувальних доказах відповідно зменшується (рішення Європейського суду з прав людини у справі Яременко проти України, no. 32092/02 від 12.06.2008 року).

Таким чином, доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження при апеляційному перегляді оскаржуваного рішення, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити.

Отже, місцевий господарський суд не з`ясував обставини, що мають значення для справи, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, а тому рішення господарського суду Донецької області від 15.06.2023 року у справі слід скасувати повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю, стягнувши з відповідача заборгованість в розмірі 1 482 049,84 грн., з яких: 1 148 392,39грн.- основний борг, 200 161,18грн. - пеня, 19 251,47грн. - 3% річних, 113 704,80грн. - інфляційні втрати, поклавши судові витрати за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відповідно до ст.129 ГПК України на відповідача.

Керуючись ст. ст. 269, 270, ч.2 ст. 275, ст. 277, ст. 282 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації - адвоката Шипенко М.С. задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 15.06.2023 року у справі №905/168/23 скасувати повністю.

Ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський металопрокатний завод (84303, Україна, Донецька обл., місто Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, будинок 10 ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1 ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1, ) заборгованість в розмірі 1 482 049,84 грн., з яких: 1 148 392,39грн.- основний борг, 200 161,18грн. - пеня, 19 251,47грн. - 3% річних, 113 704,80грн. - інфляційні втрати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорський металопрокатний завод (84303, Україна, Донецька обл., місто Краматорськ, вул. Дмитра Мазура, будинок 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації Донецькоблгаз (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1 ) в особі Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Південна, 1, ) 55 576,88 грн. судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду у строк протягом двадцяти днів з дня її проголошення, який обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12.09.2023 року.

Головуюча суддя О.І. Терещенко

Суддя П.В. Тихий

Суддя Н.В. Гребенюк