РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2023Справа № 910/7754/23
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»

до фізичної особи-підприємця Маталасової Оксани Анатоліївни

про стягнення 550 750,16 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду міста Києва надійшла заява акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до фізичної особи-підприємця Маталасової Оксани Анатоліївни про стягнення 550 750,16 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання фізичною особою-підприємцем Маталасовою Оксаною Анатоліївною умов кредитного договору №б/н від 31.01.2022 у останнього виникла заборгованість, яка станом на 05.04.2023 становить 550 750.16 грн. та складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 458 333,33 грн. та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.2.3.2 та 3.2.2.9 Умов.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.05.2023 відкрито провадження у справі №910/7754/23, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи судом та про його право подати відзив на позовну заяву, на виконання приписів Господарського процесуального кодексу України, ухвала суду про відкриття провадження у справі направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення за №014 на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.05.2023 року, а саме: 03058, м. Київ, вулиця Тупикова Генерала, будинок 31/2 А, блок 31, кімната 14.

Вищезазначена ухвала господарського суду м. Києва від 22.05.2023 р. повернута до суду у зв`язку з: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 Господарського суду міста Києва, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвал суду.

У даному випаду судом також враховано, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з процесуальними документами у справі № 910/7754/23 в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

14.06.2023 року до канцелярії суду фізичною особою-підприємцем Маталасовою Оксаною Анатоліївною подано заяву в якій просить суд здійснити розгляд господарської справи №910/7754/23 у порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.06.2023 в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця Маталасової Оксани Анатоліївни про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження у справі №910/7754/23 відмовлено.

19.07.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшли додаткові пояснення.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

31.01.2022 фізична особа-підприємець Маталасова Оксана Анатоліївна через систему інтернет-клієнт-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ».

Відповідно до ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування, тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Підписанням заяви, на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України відповідач приєднався до розділу « 1.1 Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2 Умови та правила надання послуг «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг (далі - умов), що розміщені на сайті АТ КБ «Приватбанк» pb.ua на дату укладення договору. Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.

Пунктом 3.2.2.1 Умов визначено, що банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий "Кредит КУБ" (далі - послуга) для фінансування поточної діяльності клієнта, в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Забороняється використання кредитних коштів для погашення кредитів і відсотків або іншої заборгованості за кредитними договорами, виплати дивідендів, надання фінансової допомоги. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в заяві про приєднання по Умов та правил надання банківських послуг «КУБ» (далі - заява), а також в системі Приват24. Клієнт приєднується до послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом заяви в системі Приват24 або у сервісі "Рaperless" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.

Пунктом 3.2.2.11 Умов передбачено, що договір є чинним з моменту підписання клієнтом заяви про приєднання. Строк дії договору встановлюється з дня його укладання і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором.

Відповідно до п.1.1 заяви банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності клієнта та/або для придбання основних засобів в обмін на зобов`язання клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та ін. винагород в обумовлені цим договором терміни.

Розмір кредиту: 500 000 (п`ятсот тисяч) грн. (п.1.2 заяви).

Відповідно до п.3.2.2.3.1.2 Умов строк користування кредитом зазначено у заяві про приєднання. Максимальний строк користування кредитом не може перевищувати 12 місяців з дати видачі кредитних коштів.

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3 заяви).

Відповідно до п.1.4 заяви у період з дати підписання заяви процентна ставка за користування кредитом перші 6 місяців дії кредиту становить 1.6 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця користування кредитом - 1.4 % в місяць від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні кредиту).

Проценти за користування кредитом у разі виникнення простроченнях зобов`язань за кредитним договором: 4% в місяць від суми простроченої заборгованості (п.1.5 заяви).

Згідно з п.1.6 заяви порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом,- погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Порядок дострокового погашення кредиту: якщо в звітному місяці дата дострокового погашення кредиту передує даті сплати щомісячного платежу, - Клієнт сплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі; якщо дата дострокового погашення слідує за датою погашення щомісячного платежу. Клієнт також оплачує залишок заборгованості та проценти поточного періоду в повному розмірі.

Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (додаток 1 до цієї заяви) є невід`ємною частиною договору.

В графіку погашення основної заборгованості суми боргу та процентів за кредитом (додаток №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» №б/н від 31.01.2022) сторонам погоджено щомісячну суму повернення кредиту (41 666,67 грн.) та суму процентів, які з 1 по 6 місяців включно становили по 8 000 грн. в місяць , а з 7 по 12 місяць по 7 000,00 грн. в місяць.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 статті 1054 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

31.01.2022, на підставі укладеного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою.

Суд зазначає, що банківська виписка є належним та допустимим доказом у справі щодо підтвердження видачі кредитних коштів (відповідна правова позиція викладена у Постанові від 23.09.2019 року у справі № 910/10254/18 Верховного Суду України у складі колегії суддів Касаційного господарського суду та у Постанові від 30.08.2019 року у справі № 353/614/15 Верховного Суду України у складі колегії судців Касаційного цивільного суду).

Таким чином, банк виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти у порядку, сумі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

Пунктом 3.2.2.3.1 Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених у заяві.

Відповідно до п.3.2.3.1.4 Умов клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі.

Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Відповідно до пунктів 3.2.2.5.2 та 3.2.2.5.3 Умов клієнт зобов`язався оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.2.3.2, а також повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в п.п. 3.2.2.3.1, 3.2.2.3.2, 3.2.2.5.14, 3.2.2.6.2, а також зазначені в заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.

Згідно з п.3.2.2.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах.

При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п. 3.2.2.6.2.).

Згідно з п. 3.2.2.9.1 Умов за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.2.1, 3.2.2.3 цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2.

Пункт 3.2.2.9.2. Умов передбачає, що нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується.

Розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п.3.2.2.9.7 Умов).

Відповідно до п.3.2.2.3.3 Умов у разі виникнення простроченнях зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому Тарифами.

Позивачем зазначено, що в порушення умов договору та приписів законодавства відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 05.04.2023 року за кредитом в розмірі 458 333,33 грн. та заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.2.3.2 та 3.2.2.9 Умов в розмірі 92 416,33 грн.

В поданих заяві та додаткових поясненнях відповідачем зазначено, що про те, що ФОП Маталасова О.А. не відмовляється від заборгованості та готова сплатити, однак для цього останній потрібен час в силу своєї неплатоспроможності. У зв`язку із військовою агресією російської федерації з 24 лютого 2022 року на території України був введений військовий стан, на підставі якого Торгово-промислова палата України на своєму офіційному сайті розмістила лист, щодо засвідчення даного факту як форс-мажорної обставини (обставини непереборної сили), який є загальнодоступним для всіх юридичних та фізичних осіб. Зазначені події суттєво вплинули на роботу підприємства в Україні, в тому числі і на господарську діяльність ФОП Маталасової О.А., котра з початку повномасштабного вторгненні фактично призупинилась. Починаючи з 27 квітня 2022 року і до цього часу ФОП Маталасова О.А. проживає у місті Лозанна (Швейцарія) у статусі людини, котра потребує захисту. Про зазначені обставини відповідач повідомляла позивача та просила останнього надати відстрочку (реструктуризацію боргу) кредитних платежів на період дії військового стану, без застосування штрафних санкцій.

Також, відповідачем зазначено, що згідно наданої позивачем виписки вбачається, що останній здійснив розрахунок відсотків у вигляді комісії включно до 31.03.2023р., що перевищує 12 місячний термін кредитування, який передбачений п.1.3 Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» та графіком погашення основної суми боргу та процентів за кредитом.

Звернуто увагу на те, що у вересні 2022 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до Господарського суду м. Києва про стягнення з ФОП Маталасова О.А. 495 049,33 грн., з яких: 458 333,33 грн. заборгованість за кредитом та 36 716,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді комісії. Ухвалою суду від 27.09.2022р. відкрито провадження у справі №910/9350/22, а ухвалою від 02.03.2023р. справу було залишено без розгляду. Отже, в силу звернення АТ КБ «Приватбанк» до суду про стягнення заборгованості у вересні 2022 року, то відповідно нарахування заборгованості за відсотками у вигляді комісії повинно було бути зупинено з вересня 2022 року.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази укладання між сторонами договору про реструктуризацію кредитної заборгованості, а також, відсутній текст позовної заяви на який посилається відповідач.

В даній справі позивач звернувся в суд про стягнення заборгованості у зв`язку з тим, що відповідач не повернув кредитні кошти у передбачений договором термін та не сплатив в повному обсязі проценти у вигляді щомісячної комісії.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом, 31.01.2022 на виконання умов договору позивачем перераховано на поточний рахунок відповідача кредитні кошти у розмірі 500 000,00 грн.

Строк кредиту: 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п.1.3 заяви).

Тобто, строк кредиту до 31.01.2023 (включно).

З наявної в матеріалах справи банківської виписки вбачається, що відповідачем 28.02.2022 здійснено погашення кредитної заборгованості в розмірі 41 666,67 грн.

Будь-яких інших доказів оплати кредитної заборгованості матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, заборгованість по кредиту в розмірі 458 333,33 грн. позичальника перед банком належним чином доведена, документально підтверджена та відповідачем не спростована, а тому підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.2.3.2 та 3.2.2.9 Умов у розмірі 92 416,83 грн., суд зазначає наступне.

Так, згідно з п.3.2.2.3.2 Умов за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах.

В пункті 3.2.2.9 Умов визначено порядок розрахунків, а саме:

за користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з пунктами 3.2.2.1, 3.2.2.3 цього договору клієнт сплачує проценти в розмірі, зазначеному в п. 3.2.2.3.2 (п. 3.2.2.9.1 Умов).

нарахування процентів здійснюється щодня, при цьому проценти розраховуються на початковий розмір кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів у році. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів не враховується ( п. 3.2.2.9.2 Умов).

розрахунок і нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у терміни, вказані в заяві, кожного місяця, на наступний день після дня отримання клієнтом кредиту або дня погашення чергової частини боргу і проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на первісну суму кредиту (п.3.2.2.9.7 Умов).

Таким чином, вищезазначеними пунктами Умов визначено порядок розрахунків процентів за кредитом.

Відповідно до ч.1, 2 статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

При цьому згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у пункті 53 постанови від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 з подібними правовідносинами, щодо застосування абзацу 2 частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, положення зазначеної норми про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін можуть бути застосовані лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Таким чином, з врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про те, що після спливу визначеного строку кредитування (31.01.2023), у позивача відсутні правові підстави для нарахування відсотків за користування кредитними коштами у визначеному договором розмірі.

Проте, відповідачем здійснено розрахунок відсотків до 31.03.2023 включно.

Перевіривши наданий банком розрахунок заборгованості за процентами, суд дійшов висновку про його часткову обґрунтованість.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, належно доведеною є заборгованість за простроченими процентами в розмірі 78 416,83 грн.

Вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за процентами в розмірі 14 000,00 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Частинами 3, 4 статті 13 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 76 ГПК України).

Відповідно до ч. 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, згідно положень ст. 74 ГПК України.

Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ч.1 ст. 74, ч.1 ст. 77, ст.ст. 79, 123, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Маталасової Оксани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" (01001, м. Київ, вул. М. Грушевського, буд. 1Д, ідентифікаційний код 14360570) заборгованість по кредиту в розмірі 458 333 (чотириста п`ятдесят вісім тисяч триста тридцять три) грн. 33 коп., заборгованості за процентам в розмірі 78 416 (сімдесят вісім тисяч чотириста шістнадцять) грн. 83 коп. та судовий збір в розмірі 8 051 (вісім тисяч п`ятдесят одна) грн. 41 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М.Мудрий