РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.09.2023Справа № 910/7478/23
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом Міністерства закордонних справ Данії, яке виконує проєкт Міжнародної технічної допомоги "Антикорупційна ініціатива Європейського Союзу в Україні" (EUACI)

до Національної спілки архітекторів України

про стягнення 120 000,00 грн.

Представники сторін: не викликались.

ВСТАНОВИВ:

Міністерство закордонних справ Данії, яке виконує проєкт Міжнародної технічної допомоги "Антикорупційна ініціатива Європейського Союзу в Україні" (EUACI) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Національної спілки архітекторів України про стягнення 120 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням зобов`язань по договору про партнерство в організації та проведенні архітектурного конкурсу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.05.2023 вищевказану позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня вручення цієї ухвали.

02.06.2023 до канцелярії суду позивач подав заяву про усунення недоліків з доданими документами.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 07.06.2023 р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання), надано відповідачу строк у 15 днів з дати отримання ухвали на подання відзиву.

Вищезазначена ухвала суду отримана відповідачем 15.06.2023 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №703.

03.07.2023 до канцелярії суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

12.07.2023 до канцелярії суду від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву.

Відповідно до ст. 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Водночас, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, критеріями розумних строків є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи «Федіна проти України» від 02.09.2010, «Смірнова проти України» від 08.11.2005, «Матіка проти Румунії» від 02.11.2006, «Літоселітіс проти Греції» від 05.02.2004 та інші).

З огляду на зазначені вище обставини, для визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті, а також виконання завдання розгляду справи по суті, розгляд справи здійснено за межами строків, встановлених Господарським процесуальним кодексом України, проте в розумні строки.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

15.07.2021 року між Вищим антикорупційним судом (замовник 1), Міністерством закордонних справ Данії, яке виконує проєкт Міжнародної технічної допомоги «Антикорупційна ініціатива Європейського Союзу в Україні» (EUACI) (замовник 2) та Національною спілкою архітекторів України (НСАУ, виконавець) укладено договір про партнерство в організації та проведенні архітектурного конкурсу.

Сторони, згідно з умовами договору та відповідно до вимог чинного законодавства України домовились про організацію та проведення Всеукраїнського закритого архітектурного конкурсу на кращу проєктну пропозицію «Нове будівництво корпусу Вищого антикорупційного суду по проспекту Перемоги, 41, у місті Києва».

Згідно з п.1.1 договору виконавець зобов`язався надати послуги з організації конкурсу та здійснити практичну реалізацію заходів, пов`язаних з його проведенням, а замовник 2 зобов`язався здійснити фінансове забезпечення конкурсу за рахунок коштів технічної допомоги.

Відповідно до п. 1.2 договору виконавець зобов`язався підготувати конкурсну документацію (технічне завдання, програму та умови конкурсу, вихідні дані для проєктування тощо), план-графік проведення конкурсу, провести інформаційну кампанію серед потенційних учасників, організувати реєстрацію учасників конкурсу, прийняти конкурсні проєкти, організувати публічні заходи конкурсу, організувати роботу журі та практичну реалізацію інших заходів, пов`язаних з проведенням конкурсу.

Замовник 2 зобов`язаний забезпечити фінансування послуг, що надаються виконавцем, передбачених цим договором (п.2.3.1 договору).

Згідно з п.7.1 договору договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Відповідно до п. 4.1 договору загальна вартість послуг складає 190 000,00 грн. (сто дев`яносто тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що до ціни послуг входять усі витрати виконавця, пов`язані з наданням послуг, у тому числі витрати пов`язані з роботою членів журі конкурсу (компенсація витрат на дорогу, проживання та харчування під час роботи журі конкурсу тощо), сплату податків та інших обов`язкових платежів і зборів, що сплачуються або мають бути сплачені в зв`язку з виконанням цього договору, а також виплати премій учасникам конкурсу тощо. Не враховані виконавцем окремі витрати не сплачуються замовником 2 окремо та вважаються врахованими у ціні цього договору.

Додатком №1 до договору визначено кошторис видатків. Так, зокрема, передбачено преміальний фонд в розмірі 120 000,00 грн., а саме: перша премія: 60 000,00 грн., друга премія: 40 000,00 грн., третя премія: 20 000,00 грн.

Згідно з п.4.4 договору замовник 2 здійснює оплату послуг виконавця наступним чином:

- попередній розрахунок 50 % за надані послуги здійснюється замовником 2 впродовж 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання даного договору сторонами на підставі належно оформлених первинних документів, наданих виконавцем;

- остаточний розрахунок 50 % від загальної вартості послуг по договору протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами протоколу конкурсу.

Як зазначено позивачем та вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору, позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 190 000,00 грн., а саме: 95 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4123 від 17.08.2021 року та 95 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №4297 від 22.12.2021 року.

26.10.2021 року рішенням журі Всеукраїнського закритого архітектурного конкурсу на кращу проєктну пропозицію «Нове будівництво корпусу Вищого антикорупційного суду по проспекту Перемоги, 41, у місті Києві» визначено переможні роботи.

10.112021 року та 03.12.2021 року в газеті «Урядовий кур`єр» (№216 (7084), №233 (7101)) опубліковано оголошення про визначення переможців Всеукраїнського закритого архітектурного конкурсу на кращу проектну пропозицію «Нове будівництво корпусу Вищого антикорупційного суду по проспекту Перемоги, 41, у місті Києві». Так, згідно оголошення:

«Вищий антикорупційний суд відповідно до законів України «Про Вищий антикорупційний суд», «Про судоустрій і статус суддів», «Про архітектурну діяльність», Порядку проведення архітектурних та містобудівних конкурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 1999 року №2137 «Про затвердження Порядку проведення архітектурних та містобудівних конкурсів» (із змінами), інформує, що 26 жовтня 2021 року відбулося засідання журі Всеукраїнського закритого архітектурного конкурсу на кращу проєктну пропозицію «Нове будівництво корпусу Вищого антикорупційного суду по проспекту Перемоги, 41, у місті Києві» (далі - конкурс), до складу якого увійшли архітектори з Києва, Львова та Харкова, а також представник Антикорупційної ініціативи ЄС та представник Вищого антикорупційного суду, на якому було одноголосно визначено переможців Конкурсу.

Переможцями стали: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Вони отримають премію у розмірі 60 тис. грн, та головне - можливість стати частиною історії становлення Вищого антикорупційного суду.

Друге призове місце здобули: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вони отримають грошовий приз у розмірі 40 тис. грн.

Третє місце - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і ОСОБА_16 . Вони отримають грошовий приз у розмірі 20 тис. грн.»

Позивач зазначає, що на момент подання цієї позовної заяви відповідач не виконав частину взятих на себе зобов`язань за договором, а саме: не здійснив виплату преміального фонду в розмірі 120 000,00 грн. учасникам конкурсу.

Таким чином, не здійснивши вчасно і не в повному обсязі виплату преміального фонду учасникам Всеукраїнського конкурсу на кращу проєктну пропозицію «Нове будівництво корпусу Вищого антикорупційного суду по проспекту Перемоги, 41, у місті Києві» відповідач порушив умови договору. Тому кошти в розмірі 120 000,00 грн. позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь, як особи, яка забезпечила фінансування проведення вказаного конкурсу за відповідним договором.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечуючи проти позову зазначив, що остаточний розрахунок 50 % від загальної вартості послуг позивачем здійснено на користь відповідача з простроченням платежу лише 22.12.2021 року. Внаслідок порушення позивачем зобов`язань за договором в частині прострочення оплати другої частини вартості послуг, відповідач був позбавлений можливості до 01.12.2021 року виконати свої зобов`язання з виплати премій учасникам конкурсу. Окрім того, відповідачем до сих пір не отримано від жодної зі сторін договору підписаний тристоронній акт надання послуг до договору (підписання якого передбачено п. 5.2 договору), хоча такий акт у трьох примірниках був підписаний зі сторони НСАУ 01.11.2021 р. і переданий для підписання до Вищого антикорупційного суду, після чого акт було скеровано для підписання позивачу, що також підтверджується викладеним у листі позивача без дати і номера на ім`я НСАУ. Також, у подальшому затримка з виплатою премій учасникам конкурсу відбувалася у зв`язку з тим, що переможці конкурсу зволікали з наданням до НСАУ документів з платіжними реквізитами для здійснення виплат, а згодом - відбулася повномасштабна агресія російської федерації проти України. Однак, попри всі перешкоди, у період з 27.10.2022 р. по 12.01.2023 р. НСАУ здійснила виплати премій чотирнадцятьом з шістнадцяти переможців конкурсу. Загальна сума здійснених НСАУ на користь переможців конкурсу виплат складає 115 000,00 грн. Таким чином, загальна сума не виплачених відповідачем премій складає 5 000,00 грн. Водночас, у разі надання ОСОБА_17 та ОСОБА_18 до НСАУ документів з платіжними реквізитами, НСАУ підтверджує свою готовність здійснити їм виплату премій. Отже, стягнення з відповідача на користь позивача невиплаченої частини преміального фонду в розмірі 5 000,00 грн. фактично позбавить двох переможців конкурсу можливості отримати належні їм премії, що порушить їхні права як учасників конкурсу. Фактично, зобов`язання НСАУ щодо виплат премій учасникам конкурсу є зобов`язанням на користь третіх осіб, і у зв`язку з проведенням конкурсу його учасники набувають прав на отримання премій у разі перемоги в конкурсі. З огляду на наведене, вимоги до НСАУ про виплату премій можуть заявляти переможці конкурсу, а не позивач, який лише зобов`язався в договорі профінансувати виплату таких премій.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 статті 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 статті 905 ЦК України передбачено, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч.1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

В позовній заяві позивач посилається, зокрема, на п.6.1 договору.

Так відповідно до п.6.1 договору за порушення строків надання послуг, вказаних у цьому договорі, сторони несуть відповідальність, передбачену за порушення господарських зобов`язань згідно з вимогами чинного законодавства.

Тобто, фактично позивач обґрунтовує свої вимоги щодо повернення коштів неналежним виконанням відповідачем умов договору (в частині строків надання послуг), що є підставою для нарахування відповідних штрафних санкцій передбачених законодавством України, а не стягнення коштів перерахованих на виконання договірних зобов`язань.

Згідно з п.6.2 договору кінцевим строком надання послуг сторонами визначено 01.12.2021.

Відповідно до статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Згідно з п.7.1 договору договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2021 року, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Таким чином, між сторонами у справі існують договірні відносини та даний договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.

Також, з наданих відповідачем доказів вбачається, що ним здійснено виплати премій чотирнадцятьом з шістнадцяти переможців конкурсу на загальну суму 115 000,00 грн.

Суд зазначає, що п. 7.5 договору передбачено, що у випадку дострокового розірвання договору, виконавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати розірвання договору повернути в повному обсязі замовнику 2 кошти, сплачені за ненадані виконавцем послуги.

Будь-яких доказів розірвання договору матеріали справи не містять.

Таким чином, відсутні підстави для повернення коштів в розмірі 120 000,00 грн.

Враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача коштів в розмірі 120 000,00 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч. 1 статті 75 ГПК України).

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Судовий збір згідно ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3,4 ст. 13, ч.1 ст. 73, ст.. 74, 76, 77, 129, 236-238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Мудрий