ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

13 вересня 2023 рокуСправа № 912/1655/23

Суддя Господарського суду Кіровоградської області Глушков М.С., розглянувши матеріали заяви від 08.09.2023 Товариства з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" (б. Лесі Українки, б. 26, офіс 411, м. Київ, 01133)

про видачу судового наказу,

УСТАНОВИВ:

08.09.2023 на адресу господарського суду надійшла заява від 08.09.2023 Товариства з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" про видачу судового наказу з вимогою стягнути з Фізичної особи-підприємця Андрюшкової Наталії Григорівни заборгованість за договором № 106960-КС-001 від 20.06.2020 про надання фінансового кредиту, укладеним у письмовій формі, в розмірі 16 987,88 грн, а також сплачений судовий збір.

Розглядаючи подану заяву в порядку наказного провадження, господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у ч. 1 ст. 175 цього Кодексу.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до заяви Товариства з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" вимоги про стягнення заборгованості, яка виникла за Договором № 106960-КС-001 від 20.06.2020 про надання фінансового кредиту заявлені до фізичної особи-підприємця Андрюшкової Наталії Григорівни.

Відповідно до приписів ст. 51 Цивільного кодексу України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 9 ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Як вбачається з відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Фізичної особи-підприємця Андрюшкової Наталії Григорівни внесено запис № 001001508 від 27.10.2020 про припинення державної реєстрації підприємницької діяльності.

Господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем (Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.06.2018 у справі №338/180/17).

Разом з тим ч. 2 ст. 12 ГПК України передбачено, що наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

Проте, звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу - підприємця, заявником не прийнято до уваги, що процедура наказного провадження застосовується виключно по відношенню до суб`єктів господарювання, та що наказне провадження має чіткі, формальні межі, які не дозволяють врахувати наведені вище обставини, а припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до правовідносин, що розглядаються, процедури наказного провадження.

Суд зазначає, що визначаючись із подальшими заходами задля захисту своїх прав, заявнику варто врахувати викладену позицію Великої Палати Верховного Суду у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи, що Товариство з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" звернулось до господарського суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з фізичної особи - підприємця Андрюшкової Наталії Григорівни, яка з 27.10.2020 припинила свою підприємницьку діяльність, заявлені Товариством з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , як з фізичної особи - підприємця не підлягають розгляду в порядку наказного провадження.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 як з фізичної особи-підприємця.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку (ч. 2 ст. 153 ГПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 147-148, 150-153 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальність "Бізнес позика" у видачі судового наказу про стягнення з Фізичної особи - підприємця Андрюшкової Наталії Григорівни заборгованості у розмірі 16 987,88 грн.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржена до Центрального апеляційного господарського суду у порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали направити заявнику через систему "Електронний суд" та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Суддя М.С. Глушков