ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 Справа № 914/1264/23

Господарський суд Львівської області у складі судді Мазовіти А.Б. за участю секретаря судового засідання Прокопів І.І., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Львівської області, м. Броди, Львівська область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», с. Кустин, Львівська область

про: розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості

за участю представників:

прокурор: Леонтьєва Н.Т.;

позивач: Данильчук А.Р., Кучеренко Н.В. - представники;

відповідач: не з`явився

Обставини розгляду справи.

19.04.2023 на розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява заступника керівника Львівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Львівської області, м. Броди, Львівська область до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», с. Кустин, Львівська область про розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 21.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 18.05.2023.

16.05.2023 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» надійшов відзив на позовну заяву (вх. №12167/23 від 16.05.2023).

Ухвалою від 18.05.2023 суд відклав підготовче засідання на 15.06.2023.

22.05.2023 через канцелярію суду від прокурора надійшла відповідь на відзив (вх. №12795/23 від 22.05.2023).

02.06.2023 через канцелярію суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» надійшли письмові заперечення (вх. №13880/23 від 02.06.2023).

Ухвалою від 15.06.2023 суд відклав підготовче засідання на 29.06.2023.

У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Мазовіти Андрія Богдановича, судове засідання, призначене на 29.06.2023, не відбулось.

Ухвалою суду від 04.07.2023 судове засідання призначено на 13.07.2023.

10.07.2023 через канцелярію суду від прокурора надійшли письмові пояснення (вх. №17088/23 від 10.07.2023).

Ухвалою від 13.07.2023 суд відклав підготовче засідання на 24.07.2023.

17.07.2023 через канцелярію суду від прокурора надійшли письмові пояснення (вх. №17679/23 від 17.07.2023).

З огляду на те, що за результатами підготовчого провадження було вирішено усі необхідні завдання, сторонами подані усі докази, які доводять обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, суд ухвалою від 24.07.2023 закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті на 04.09.2023.

Заяв про відвід суду не поступало.

Суть спору та правові позиції сторін.

В обґрунтування позовних вимог прокурор та позивач зазначили, що 06.03.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та відповідачем було укладено договір оренди землі. Відповідно до умов цього договору відповідачу було передано в оренду земельну ділянку площею 42,9242 га, кадастровий номер :08:001:0012, яка розташована за межами населеного пункту на території Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області. Надалі за Бродівською міською радою Львівської області було зареєстровано право власності на вищевказану земельну ділянку. Згідно інформації Головного управління ДПС у Львівській області відповідачем систематично порушуються строки внесення орендної плати за землю, заборгованість становить 42 643,00 грн. Вищенаведене свідчить про те, що ТзОВ «Агро Радехів» систематично порушує умови договору оренди і допускає заборгованість зі сплати орендної плати. Систематична несплата орендарем орендної плати за землю (понад три місяці та більше) за договором оренди земельної ділянки від 06.03.2018 є правовою підставою для стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 42 643,00 грн, розірвання в судовому порядку оспорюваного договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України та для повернення власнику земельної ділянки.

В судових засіданнях представник відповідача проти позову заперечив, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, зазначив, що в силу приписів законодавства, з позовом до суду про розірвання договору може звертатись виключно сторона договору, а позивачем як орендодавцем за договором не подано позову про таке розірвання. У відповідача також наявні підстави для звільнення від орендної плати на час дії карантину та були відсутні можливості виконати обов`язок по сплаті орендної плати у зв`язку із карантинними обмеженнями. Також відповідач не мав можливості виконати своє зобов`язання щодо внесення орендної плати, що було спричинено форс-мажорними обставинами, пов`язаними із військовою агресією Російської Федерації. Прокурором не наведено доводів щодо необхідності захисту саме ним інтересів держави у даному спорі, а також не обґрунтовано бездіяльність компетентного органу та не зазначено причин неможливості здійснення позивачем в розумні строки захисту своїх прав та охоронюваних законом інтересів у судовому порядку та не надано доказів того, що позивач не може чи не бажає звертатись до суду з відповідним позовом до відповідача.

Фактичні обставини справи.

06.03.2018 між Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів» укладено договір оренди землі.

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець (Головне управління Держгеокадастру у Львівській області), на підставі протоколу земельних торгів від 06.03.2018 надає, а орендар (відповідач) приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :08:001:0012, яка розташована за межами населеного пункту на території Лешнівської сільської ради Бродівського району Львівської області.

В оренду передається земельна ділянка із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 42,9242 га, у тому числі 42,9242 га пасовища (п. 2.1. договору).

Згідно п. 3.1. договору такий укладено на строк 10 років.

Відповідно до п. 4.1. договору плата за користування земельною ділянкою, право оренди якої набуто на земельних торгах згідно з протоколом земельних торгів від 06.03.2018 у розмірі річної орендної плати, що становить 19 685,88 грн, підлягає сплаті переможцем не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди.

Орендна плата вноситься орендарем за перший рік не пізніше трьох банківських днів з дня укладення договору оренди, починаючи з наступного відповідно до Податкового кодексу України (п. 4.4. договору).

08.12.2022 державним реєстратором ЦНАП Бродівської міської ради до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис, яким за Бродівською міською радою Львівської області зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна земельну ділянку з кадастровим номером :08:001:0012, загальною площею 42,9242 га, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №328788475 від 11.04.2023.

Відповідно до п. 11.6. договору перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору.

Згідно долучених прокурором інформації Головного управління ДПС у Львівській області (№7590/5/13-01-04-02-11 від 05.10.2022, №199/5/13-01-04-02-11 від 05.01.2022, №1067/5/13-01-04-02-11 від 27.01.2023 та №2384/5/13-01-04-02-11 від 02.03.2023), декларацій з плати за землю, подані відповідачем за період 2020-2023, у ТзОВ «Агро Радехів» є заборгованість зі сплати орендної плати. Згідно долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості з орендної плати, заборгованість ТзОВ «Агро Радехів» за період часу з грудня 2020 по лютий 2023 становить 42 642,74 грн.

Пунктом 11.3 договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених цим договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, несплати, несвоєчасної або неповної сплати орендарем орендної плати, а також з інших підстав визначених чинним законодавством України.

У зв`язку із систематичною несплатою орендної плати, прокурор звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості з орендної плати у сумі 42 643,00 грн, розірвання договору оренди землі від 06.03.2018 та зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку площею 42,9242 га з кадастровим номером :08:001:0012.

Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення прокурора, представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оренду землі» , ч. 1 ст. 93 ЗК України орендою землі є засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Статтею 22 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата справляється у грошовій формі. За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати. Розрахунки щодо орендної плати за земельні ділянки, що перебувають у державній і комунальній власності, здійснюються виключно у грошовій формі.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 5 ст. 626 ЦК України, договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобов`язання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми заборгованості з орендної плати, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно ч. 3, 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Частиною 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Стаття 141 ЗК України передбачає таку підставу припинення права користування земельною ділянкою, як систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Разом з тим за ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення ч. 2 ст. 651 ЦК України.

За змістом наведеної норми, істотним слід визнавати таке порушення, що тягне за собою для іншої сторони неможливість досягнення мети договору, тобто, вирішуючи питання про оцінку істотності порушення стороною договору, суди повинні встановити не лише наявність істотного порушення договору, але й наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, яка може бути виражена у вигляді реальних збитків та (або) упущеної вигоди, її розмір, а також установити, чи є справді істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №912/1385/17, постанові Верховного Суду від 03.12.2019 у справі №924/925/18.

Отже, стороною, якою заявлено вимоги про розірвання договору, повинно бути доведено наявність істотного порушення договору та наявність шкоди, завданої цим порушенням другою стороною, тобто існування цих двох умов у їх сукупності.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань щодо сплати орендної плати, призвели до істотного порушення умов договору.

Матеріалами справ підтверджується факт систематичної несплати відповідачем орендної плати.

Таким чином, уклавши з відповідачем договір, позивач розраховував на належне виконання відповідачем своїх зобов`язань у відповідності до умов зазначеного договору та вимог чинного законодавства України, тому позовні вимоги щодо розірвання договору правомірні, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Враховуючи те, що суд дійшов обґрунтованого висновку про розірвання договору, у відповідача з моменту розірвання договору відсутні правові підстави для використання спірної земельної ділянки відповідачем.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість та доведеність належними доказами, дослідженими судом, позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути земельну ділянку площею 42,9242 га з кадастровим номером :06:000:0532 позивачу, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій часині підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом не беруться до уваги доводи відповідача з огляду на наступне.

Бродівська міська рада Львівської області як сторона договору, незважаючи на наявність істотного порушення договору оренди, а саме, систематичної несплати відповідачем орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності, маючи відповідні повноваження та обов`язки щодо захисту інтересів територіальної громади, самостійно не звернулася із позовом про розірвання спірного договору оренди, повернення земельної ділянки та стягнення заборгованості.

Вказане свідчить про бездіяльність уповноваженого органу місцевого самоврядування щодо захисту порушених інтересів держави.

Повноваження прокурора на звернення до суду в інтересах держави визначені положеннями ст. 131-1 Конституції України, п. п. 3, 4 ст. 53 ГПК України, ст. 23 Закону України «Про прокуратуру».

В даній справі прокурор відповідно до вимог закону здійснює представництво інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування, який при наявності порушення інтересів держави та відповідних повноважень, захист цих інтересів здійснює неналежним чином.

Відтак, прокурор, звертаючись до суду з позовом про розірвання спірного договору в інтересах Бродівської міської ради Львівської області (сторони договору), діє в інтересах територіальної громади, що не суперечить загальним принципам цивільного права щодо можливості розірвання договору оренди за заявою сторони договору.

Як встановлено судом, орендодавцем майна є територіальна громада в особі Бродівської міської ради Львівської області. Водночас, відповідачем не долучено до матеріалів справи будь-яких доказів звернення орендаря щодо зменшення орендної плати у зв`язку з введенням карантинних обмежень. Також відповідачем не долучено належних та допустимих доказів, які б підтверджували невикористання спірної земельної ділянки у зв`язку із встановленням карантинних обмежень. Посилання відповідача на наказ товариства від 11.03.2020 про переведення працівників на дистанційну роботу (який не долучено до відзиву) жодним не свідчить про те, що земельна ділянка не використовувалась для товарного сільськогосподарського виробництва.

Слід також зазначити, що відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано розміру заборгованості з орендної плати, не надано доказів повної чи часткової сплати такої заборгованості. Водночас, наявність заборгованості підтверджується долученими прокурором доказами, зокрема, листами Головного управління ДПС у Львівській області та Буської міської ради Львівської області, копіями поданих відповідачем податкових декларацій з плати за землю тощо.

Безпідставним також є доводи відповідача щодо виникнення форс-мажорних обставин у зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану, оскільки прострочення відповідача щодо сплати орендної плати виникло ще до запровадження воєнного стану, зокрема, відповідачем допущено прострочення за період часу з грудня 2020 по лютий 2023 включно.

Відповідно до ч. 1 ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 16.07.2019 у справі №917/1053/18 зазначено, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку. Саме лише посилання на наявність обставин непереборної сили та надання відповідних доказів в підтвердження своїх доводів не може вважатися безумовним доведенням відповідних обставин.

Відповідачем, зважаючи на значну віддаленість районів бойових дій, не надано доказів про наявність форс-мажорних обставин щодо нього, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, яким чином наявність форс-мажорних обставин перешкодила використовувати йому орендовану земельну ділянку в господарській діяльності та сплачувати орендну плату. Зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження того, що його господарська діяльність з моменту запровадження воєнного стану була частково обмежена чи не здійснювалась взагалі, сам факт запровадження воєнного стану не може однозначно свідчити про те, що відповідач не користувався об`єктом оренди та не мав можливості сплачувати орендну плату.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Закон України «Про прокуратуру» визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України.

Згідно з частинами 3, 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора України або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Аналізуючи зазначені вище положення, слід дійти висновку, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках:

- якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження;

- у разі відсутності такого органу.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Як встановлено судом, органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах є Бродівська міська рада Львівської області, до компетенції якої віднесено розпорядження спірною земельною ділянкою.

Однак, з огляду на систематичну несплату орендної плати позивачем не вживалися заходи щодо стягнення заборгованості з орендної плати, розірвання договору та повернення земельної ділянки.

Таким чином, бездіяльність Бродівської міської ради Львівської області щодо звернення до суду з відповідним позовом свідчить про нездійснення органом місцевого самоврядування захисту інтересів в сфері контролю за додержанням земельного законодавства та є підставою для представництва прокуратурою в суді інтересів держави в особі Бродівської міської ради Львівської області.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру», право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

За таких обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку заступник керівника Львівської обласної прокуратури правомірно звернувся до суду в інтересах держави в особі Бродівської міської ради Львівської області, належним чином обґрунтував порушення інтересів держави, необхідність їх захисту та неналежного здійснення.

Отже, наведеним вище спростовуються твердження відповідача про відсутність у прокурора права на подання згаданого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частиною 2 статті 86 ГПК України передбачено, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи відповідно до ст. 129 ГПК України необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 129, 233, 236, 237, 241, 326, 327 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», 80242, с. Кустин, вул. Данилюка, 1а, Радехівський район, Львівська область (ідентифікаційний код 35307623) на користь Бродівської міської ради Львівської області, 80600, м. Броди, пл. Ринок, 20, Львівська область (ідентифікаційний код 26525941) 42 643,00 грн заборгованості з орендної плати.

3. Розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0012 від 15.08.2017, укладений між Бродівською міською радою Львівської області, 80600, м. Броди, пл. Ринок, 20, Львівська область (ідентифікаційний код 26525941) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», 80242, с. Кустин, вул. Данилюка, 1а, Радехівський район, Львівська область (ідентифікаційний код 35307623).

4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», 80242, с. Кустин, вул. Данилюка, 1а, Радехівський район, Львівська область (ідентифікаційний код 35307623) повернути на користь держави в особі Бродівської міської ради Львівської області, 80600, м. Броди, пл. Ринок, 20, Львівська область (ідентифікаційний код 26525941) земельну ділянку площею 42,9242 га кадастровий номер :08:001:0012.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Радехів», 80242, с. Кустин, вул. Данилюка, 1а, Радехівський район, Львівська область (ідентифікаційний код 35307623) на користь Львівської обласної прокуратури (отримувач: Львівська обласна прокуратура, ідентифікаційний код 02910031, UA0000774 у ДКСУ у м. Києві (79005, м. Львів, проспект Шевченка, 17/19) 8 052,00 грн судового збору.

6. Накази видати згідно ст. 327 ГПК України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України та може бути оскаржене до Західного апеляційного господарського суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення.

В судовому засіданні 04.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 12.09.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.