ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Справа№ 910/18580/21

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

без виклику представників сторін

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальінстю «Київгума»

на рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2022 (повний текст складено - 17.11.2022)

у справі №910/18580/21 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума»

прo стягнення 7 689,50 грн.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2022 року Військово-медичного клінічного центру Західного регіону звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» про стягнення 7 689,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2021 позовну заяву з доданими до неї документами передано до Господарського суду Київської області за підсудністю.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що включення до вартості закуповуваного відповідно до Договору №2/20-80 від 30.03.2020 товару медичного призначення податку на додану вартість (далі - ПДВ) у розмірі 7 689,50 грн. та подальша його сплата постачальнику не відповідає вимогам пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та постанові Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, які звільняються від сплати ввізного мита та операції із ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість" від 20.03.2020 № 224 (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), що за твердженням позивача є підставою для стягнення безпідставно отриманих відповідачем коштів відповідно до частини 1 статті 1212 Цивільного кодексу України.

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Рішенням Господарського суду Київської області від 25.08.2022 позовні вимоги Військово-медичного клінічного центру Західного регіону до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» прo стягнення 7 689,50 грн. задовольнено повністю та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» на користь Військово-медичного клінічного центру Західного регіону безпідставно отримані кошти у вигляді податку на додану вартість за договором № 2/20-80 про закупівлю товарів від 30.03.2020 року у сумі 7 689,50 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтоване включення постачальником до вартості товару ПДВ за операцією, звільненою від такого виду оподаткування, на підставі пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальінстю «Київгума» 08.12.2022 звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоленні позову.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вважав, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, при ухваленні оскаржуваного рішення суд не з`ясував усіх обставин справи, які мають значення для її правильного та об`єктивного вирішення.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що:

- постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 №224 затверджено Перелік товарів (медичних виробів, лабораторного обладнання, розхідних матеріалів, реагентів для лабораторних досліджень), зокрема, операції, з постачання яких на митній території України, звільняються від оподаткування ПДВ, з примітками відносно порядку його застосування, адже по суті такий Перелік містить лише загальні найменування таких виробів, обладнання та товарів;

- відповідно до примітки 1 до Переліку товарів (в редакції на дату укладення Договору) основною підставою для звільнення від оподаткування ПДВ товарів є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента) міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в Переліку, однак поставлений товар не відповідає назві товару, зазначеному в Переліку;

- договірний характер спірних правовідносин між ними унеможливлює застосування до правовідносин положень глави 83 Цивільного кодексу України, зокрема і статті 1212 цього Кодексу;

- задоволення позовних вимог призведе до зміни такої істотної умови Договору як ціна товару, після його повного виконання сторонами, що суперечить приписам частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України;

- сторони, шляхом підписання Договору № №2/20-80 від 30.03.2020 про закупівлю товарів, погодили умови щодо ціни договору, в тому числі в частині розміру ПДВ, і змін в цій частині до Договору не вносили.

Узагальнені доводи та заперечення учасників справи

28.03.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач просить апеляційний господарський суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення Господарського суду Київської області залишити без змін.

За твердженням позивача, доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, не відповідають матеріалам справи та суперечать чинному законодавству; суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в повному обсязі, оскільки включення до вартості закуповуваних товарів згідно Договору суми ПДВ в розмірі 7689,50 грн. та подальша його сплата в ціні товару постачальнику не відповідає вимогам пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України та постанові Кабінету Міністрів України №224 від 20.03.2020.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2022 для розгляду апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Барсук М.А., Пономаренко Є.Ю.

19.01.2023 матеріали справи № 910/18580/21 надійшли до Північного апеляційного господарського суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ від 13.03.2023, у зв`язку із перебуванням судді Барсук М.А. у відпустці, справу № 910/18580/21 передано на розгляд колегії суддів у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.03.2023 поновлено Товариству з обмеженою відповідальінстю «Київгума» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2022 у справі №910/18580/21; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальінстю «Київгума» на рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2022 у справі №910/18580/21 у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи; зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2022 у справі №910/18580/21 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку.

Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій у даній справі

Як убачається з матеріалів справи, 30.03.2020 року між ВМКЦ ЗР та ТОВ «Київгума» укладено Договір № 2/20-80 про закупівлю медичного обладнання та виробів спеціального призначення, а саме: Костюми біологічного захисту/комбінезон (код згідно з УКТЗЕД* - та Прогумовані водонепроникні медичні фартухи (код згідно з УКТЗЕД - ) на загальну суму 117 539,50 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 7 689,50 грн.

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник зобов`язується у 2020 році поставити товар за кодом 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00) (далі - Товар), в асортименті, кількості та за цінами, вказівкою на найменування, що зазначені в Специфікації (Додаток № 1), яка додається до договору і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п. 3.1. Договору загальна сума договору з ПДВ 117 539,50 грн., в т.ч. ПДВ - 7689,50 грн.

03.04.2020 року за видатковою накладною № 1684 відповідачем поставлено позивачу товар (фартух медичний захисний універсальний) на суму 9897,50 грн., з яких ПДВ 647,50 грн. 09.04.2020 року було сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну у відповідності до поставки за видатковою накладною №1684 від 03.04.2020 року;

13.04.2020 року за видатковою накладною №1836 відповідачем поставлено позивачу товар (комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір 1,2,4) на суму 107642,00 грн., з яких ПДВ становить 7042,00 грн. 17.04.2020 року було сформовано та зареєстровано в ЄРПН податкову накладну у відповідності до поставки за видатковою накладною №1836 від 13.04.2020 року.

08.04.2020 року за платіжним дорученням №367 та 22.04.2020 року та за платіжним дорученням №462 позивачем було здійснено оплату Товару на рахунок відповідача відповідно до умов Договору.

Поставлений відповідачем товар за кодом 33190000-8 «Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні» (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00) входить до переліку товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемії гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, тож операції з ввезення таких товарів на митну територію України та/або операції їх поставки на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, затвердженого постановою КМУ від 20.03.2020 року № 224 (далі Постанова № 224).

Позивач зазначав, що в період дії відповідної Постанови № 224 умови пункту 3.1. укладеного між сторонами Договору в частині включення суми ПДВ до ціни договору суперечили пункту 71 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, а тому є недійсними.

31.08.2020 року позивач звернувся до відповідача з листом № 3507 з вимогою повернути сплачену суму ПДВ.

14.09.2020 року позивачу від відповідача надійшла відповідь (вх. № 2941 від 14.09.2020 року), в якій зазначено про неможливість повернення сплаченого податку та вирішення питання щодо зменшення ціни договору, у зв`язку з відсутністю законних підстав для стягнення ПДВ.

Відповідач зазначав, що не може бути звільнений від сплати ПДВ і посилається на пункт 3 Примітки Постанови №224.

03.02.2021 року позивачем було направлено відповідачу Претензію №522 про повернення сплаченої ним суми ПДВ у ціні товару у розмірі 7 689,50 грн. У відповідь відповідач повідомив що готовий укласти додаткову угоду про зменшення загальної суми договору, але лише у розмірі 647,50 грн., що в десятки разів менше суми, яка необхідна для стягнення.

Посилаючись на те, що відповідач не вжив достатніх заходів щодо повернення безпідставно сплачених бюджетних коштів, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Розглянувши доводи апелянта, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при вирішенні спору, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволені апеляційної скарги, з огляду на таке.

Щодо застосування положень пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України та примітки 1 до Переліку, затвердженого постановою КМ України від 20.03.2020 № 244 у контексті даної справи

Законом України від 30.03.2020 № 540 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)", який набув чинності 02.04.2020, доповнено підрозділ 2 розділу ХХ ПК України пунктом 71, згідно з яким, тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування ПДВ операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України.

У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 затверджено Перелік лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), які звільняються від сплати ввізного мита та операції з ввезення яких на митну територію України звільняються від оподаткування ПДВ.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України (у редакції на час здійснення операції з постачання) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, податкове зобов`язання у продавця товару/послуг виникає за правилом "першої події" з перелічених у підпунктах а) чи б) пункту 187.1 статті 187 ПК України.

Як вбачається з матеріалів справи Договір №2/20-80 про закупівлю товарів був укладений сторонами 30.03.2020, а 08.04.2020 року за платіжним дорученням №367 та 22.04.2020 року за платіжним дорученням №462 був оплачений позивачем на суму 17 539,50 грн., в т.ч. ПДВ - 7689,50 грн.

З урахуванням наведеного до правовідносин у цій справі підлягають застосуванню положення постанови КМ України від 20.03.2020 № 244 у редакції на час її прийняття 20.03.2020 (дата набрання чинності 21.03.2020).

За Переліком, затвердженим постановою КМ України від 20.03.2020 № 244, товари, операції з якими звільняються від оподаткування ПДВ за пунктом 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, згруповані у трьох розділах:

1) "Лікарські засоби для надання медичної допомоги хворим з COVID-19" із зазначенням міжнародних непатентованих найменувань (назв) лікарського засобу;

2) "Дезінфекційні засоби і антисептики" із зазначенням назви товару (основного компоненту);

3) "Медичне обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19" - за назвою товару (медичного виробу).

Товари (засоби, вироби) класифіковано за цими розділами відповідно до непатентованих чи загальних назв, як правило без зазначення засобів індивідуалізації товару (комерційних (фірмових) найменувань, торговельних марок (знаків для товарів, послуг), виробника тощо).

Згідно з приміткою 1 до Переліку, затвердженому постановою КМ України від 20.03.2020 № 244, коди згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності наводяться у цьому переліку довідково.

Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість та від сплати ввізного мита товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента, у тому числі основного компонента дезінфікуючого засобу) чи міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

За приміткою 2 до цього Переліку віднесення товарів до медичних виробів здійснюється згідно з Технічним регламентом щодо медичних виробів, затвердженим постановою КМ від 02.10.2013 № 753, Технічним регламентом щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженим постановою КМ України від 02.10.2013 № 754, Технічним регламентом щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою КМ України від 02.10.2013 № 755.

Системний аналіз зазначених приписів свідчить про те, що за період до уточнення засобів класифікації у наступних змінах до постанови КМ України від 20.03.2020 № 244, віднесення товарів, операції з якими звільнені від оподаткування ПДВ відповідно до пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України, мало здійснюватися за основною підставою - загальною назвою згідно з функціональним призначенням, тобто без урахування власних назв (комерційних (фірмових) найменувань, торговельних марок (знаків для товарів, послуг), виробника тощо), якщо інше прямо не передбачено законом чи постановою КМ України від 20.03.2020 № 244.

Як установлено судом апеляційної інстанції, предметом договору № 2/20-80 від 30.03.2020 є поставка товару 33190000-8 Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00).

Відповідно до специфікації № 1 до цього договору сторонами погоджено поставку товару, а саме: Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір №1, Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір №2, Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір № 4 та Фартух медичний захисний універсальний.

Таким чином, з урахуванням наведених вище висновків для класифікації за Переліком, затвердженим постановою КМ України від 20.03.2020 № 244, товару, поставленого відповідачем на виконання договору № 2/20-80 від 30.03.2020, слід виходити із загальної назви за функціональним призначенням, а саме: Медичне обладнання та вироби медичного призначення різні (Костюм біологічного захисту/комбінезон 6210 10 98 00, Прогумований водонепроникний медичний фартух 4015 90 00 00).ю

Як убачається з Переліку, затвердженого постановою КМ України від 20.03.2020 № 244, до розділу третього "Медичне обладнання для закладів охорони здоров`я, що надають допомогу хворим на COVID-19, Засоби індивідуального захисту" віднесено : (3926 20 00 00, 6210 10 92 00, 6210 10 98 00 - Костюм біологічного захисту/комбінезон; 4015 90 00 00, 6211 42 10 00, 6211 43 10 00 - Прогумований водонепроникний медичний фартух, тобто, за загальною назвою та призначенням поставлений за специфікацією до Договору № 2/20-80 від 30.03.2020 та видатковими накладними товар (Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір №1, Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір №2, Комплект Тип 1 захисний медичний з ПВХ покриттям (комбінезон) розмір № 4 та Фартух медичний захисний універсальний) відповідає Переліку, затвердженому постановою КМ України від 20.03.2020 № 244.

Отже, поставка товару, який є предметом договору від 30.03.2020 № 2/20-80, як операція з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), звільнена від оподаткування ПДВ на підставі пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.

Відповідно до частини другої статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з приписами статті 11 ЦК України та статті 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші (частина перша статті 177 ЦК України).

Положеннями частини першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі статтею 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

За приписами частин першої, третьої статті 180 ГК України встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними (частина п`ята статті 180 ГК України).

Відповідно до статті 11 Закону України "Про ціни і ціноутворення" вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже, сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу.

Згідно з вимогами підпунктів а) і б) пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України.

Як уже зазначалося вище датою виникнення податкових зобов`язань зі сплати ПДВ з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, перелічених у пункті 187.1 статті 187 Податкового кодексу України

За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг), а згідно з ч. 2 ст.1 ЦК України до податкових відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Утім, хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20 та Верховним Судом у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі 910/12764/20.

Отже, порядок та механізм нарахування і сплати ПДВ чи навпаки (операції, які не є об`єктом оподаткування або звільнені від оподаткування тощо) врегульовано відповідними нормами ПК України та, відповідно, не можуть встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто в договірному порядку.

Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Передбачений інститутом кондикції вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав, або якщо вони відпали.

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права (висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постановах від 20.11.2018 у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 13.02.2019 у справі № 320/5877/17 (провадження № 14-32цс19)).

Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення.

Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від 04.05.2022 у справі № 903/359/21, від 05.10.2022 у справі № 904/4046/20.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (див. постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі № 910/13271/18, від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18, від 16.09.2022 у справі № 913/703/20).

Враховуючи наведені вище обставини щодо звільнення від оподаткування ПДВ операції з постачання відповідачем товару за договором від 30.03.2020 № 2/20-80, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що неповернення відповідачем позивачеві суми, перерахованої поза межами договірних платежів (суми ПДВ, яка не підлягала сплаті за встановлених обставин), мало наслідком збагачення відповідача на суму 7689,50 грн, тобто набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, що свідчить про наявність підстав для стягнення безпідставно збережених коштів, сплачених позивачем як ПДВ, від сплати якого позивач був звільнений на підставі прямої вказівки закону в порядку ст. 1212 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума`не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції. Скаржником не надано суду доказів, які б свідчили про необґрунтованість задоволених судом позовних вимог, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Висновок суду

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 276 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим, прийнятим з додержанням норм матеріального та процесуального права та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Порушень норм процесуального права, які могли бути підставою для скасування або зміни оскарженого рішення у відповідності до норм статті 277 Господарського процесуального кодексу України, судом апеляційної інстанції не виявлено.

Розподіл судових витрат

Судові витрати за подання зазначеної апеляційної скарги згідно статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 273, пунктом 1 частини 1 статті 275, статтями 276, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальінстю «Київгума» на рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2022 у справі №910/18580/21 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 25.08.2022 у справі №910/18580/21 залишити без змін.

3. Судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Товариства з обмеженою відповідальністю «Київгума».

4. Матеріали справи №9110/17220/21 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених статтею 287 Господарського процесуального кодексу України, та у строки, встановлені статтею 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2023.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко