ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду

"14" вересня 2023 р. Справа № 873/308/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Шапран В.В.

секретар судового засідання Місюк О.П.

представники учасників справи не з`явилися,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023

у третейській справі №245/23 (третейський суддя - Мамченко Ю.В.)

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни

про стягнення заборгованості.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" з позовом до Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни про стягнення заборгованості за кредитним договором №011/41949/00611378 від 26.07.2019 у загальному розмірі 128204,78 грн.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 позов задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 117319,87 грн та третейський збір в сумі 1573,20 грн.

07.07.2023 засобами поштового зв`язку Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 заяві Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" присвоєно №873/308/23 та передано на розгляд головуючому судді (судді-доповідачу) Шапрану В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2023 заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 01.08.2023, витребувано з Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" третейську справу №245/23.

20.07.2023 до суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 13.07.2023 надійшли витребувані документи та матеріали третейської справи №245/23.

25.07.2023 на електронну адресу суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

Також 26.07.2023 на електронну адресу суду від представника Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни надійшла заява про надання матеріалів справи для ознайомлення та призначення судового засідання на іншу дату.

В судове засідання, призначене на 01.08.2023, представники учасників справи не з`явилися.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 задоволено клопотання представника Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни та відкладено розгляд справи до 12.09.2023.

21.08.2023 на електронну адресу суду від Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" надійшла заява про розгляд справи без участі представника позивача.

11.09.2023 на електронну адресу суду від представника Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни надійшла заява про надання можливості ознайомлення з рішенням третейського суду, витребування у позивача інформації про номер поштового відправлення, яким відповідачу надсилалася копія заяви про видачу наказу, зобов`язання позивача повторно направити відповідачу заяву та призначення судового засідання на іншу дату.

В судове засідання, призначене на 12.09.2023, представники сторін не з`явився, про розгляд справи судом повідомлені належним чином.

З приводу заявленого представником відповідача клопотання, суд вказує на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ГПК України учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Право на ознайомлення з матеріалами справи реалізується учасниками справи шляхом звернення до суду з відповідною заявою та безпосереднім прибуттям до суду.

Суд зазначає, що 01.08.2023 судом відкладено розгляд справи за клопотанням представника відповідача та надано йому можливість звернутися до суду та ознайомитися як з матеріалами третейської справи, так і з заявою позивача про видачу наказу. Поряд з цим, у період з 01.08.2023 і до 12.09.2023 вказане право так і не було реалізовано.

Згідно з ч. 12 ст. 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.

При цьому, відповідно до ч. 11 вказаної статті суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.

Частиною 2 ст. 202 ГПК України встановлено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

З огляду на викладене, апеляційний суд не може визнати поважними причини неявки у судове засідання представника відповідача, оскільки останнім на наведено переконливих обставин з приводу того, що його неявка є перешкодою для розгляду заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом п`ятнадцяти днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін. Неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Враховуючи, що чинним законодавством передбачено право суду розглянути дану справу без участі представників сторін, повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, суд дійшов висновку здійснювати розгляд поданої заяви за відсутності представників сторін.

Відповідно до ч. ч. 4 та 5 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, оскільки дана ухвала приймається за відсутності учасників справи та без її проголошення, датою її ухвалення є дата складення повного тексту.

Розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши доводи заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. У разі, коли рішення третейського суду не виконується добровільно зобов`язаною цим рішенням стороною, інша сторона може подати до компетентного суду заяву про видачу виконавчого документа, яким у господарському судочинстві згідно зі ст. 327 ГПК України та п. 1-1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" є наказ.

Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України "Про третейські суди" заява про видачу виконавчого документа може бути подана до компетентного суду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом. Така заява підлягає розгляду компетентним судом протягом 15 днів з дня її надходження до суду.

В силу ч. 1 ст. 354 ГПК України, заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду розглядається суддею одноособово протягом 15 днів з дня її надходження до суду в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Частиною 3 ст. 354 ГПК України передбачено, що при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього кодексу.

Відповідно до ст. 355 ГПК України суд відмовляє у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Аналогічні положення також містяться у ч. 6 ст. 56 Закону України "Про третейські суди".

Суд зауважує на тому, що у відповідності до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу виконавчого документа господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених ст. 56 Закону України "Про третейські суди" та ст. 355 ГПК України.

Також суд звертає увагу на те, що встановлення обставин укладення третейської угоди, її дійсності та змісту у необхідних обсягах, передує вирішенню господарським судом, як вимог про скасування рішення третейського суду, так і питання про наявність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду відповідно до ст. 355 ГПК України та ст. 56 Закону України "Про третейські суди". Аналогічна правова позиція наведена в постановах Верховного Суду від 18.11.2020 у справі №876/32/20 та 08.04.2021 у справі №876/79/20.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону України "Про третейські суди" до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

У п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про третейські суди" визначено, що третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4-6 ст. 12 Закону України "Про третейські суди" третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує. Третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди. Посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору.

Як убачається з матеріалів третейської справи, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 прийнято суддею Мамченко Ю.В. Предметом розгляду в зазначеній справі була вимога про стягнення заборгованості, яка виникла на підставі кредитного договору №011/41949/00611378 від 26.07.2019, укладеного між Акціонерним товариством "Райффайзен Банк" та Фізичною особою-підприємцем Кравченко Іриною Михайлівною.

Згідно наявних в матеріалах третейської справи доказів судом встановлено, що 26.07.2019 між позивачем (кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Кравченко Іриною Михайлівною (позичальник) укладено кредитний договір №011/41949/00611378, за яким кредитор зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти в формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування в сумі 150000,00 грн, а позичальник зобов`язався використати кредит за цільовим призначенням, повернути кредитору суму кредиту, сплатити проценти та комісії, а також виконати інші зобов`язання, визначені договором.

Пунктом 11.3 договору сторонами узгоджено, що всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за договором або у зв`язку ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків. В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом відповідного Третейського суду. Підписанням договору кожна із сторін засвідчує, що ознайомилася з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення договору на сайті Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" та Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків.

Сторони погоджуються з тим, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Таким чином, рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 прийняте у спорі, передбаченому кредитним договором №011/41949/00611378 від 26.07.2019, згідно з обумовленим в ньому третейським застереженням.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, Акціонерне товариство "Райффайзен Банк" звернулося до Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" із позовом до позичальника про стягнення заборгованості, та рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 стягнуто з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 117319,87 грн та третейський збір в сумі 1573,20 грн. Вказане рішення підписано третейським суддею Мамченко Ю.В. та президентом Асоціації Інформаційно-фінансового бізнесу" Паламарчук А.Б., а також скріплено печаткою Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

Як слідує з наявних у даній справі документів та встановлено судом: рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 не скасовано компетентним судом; строк для звернення за видачею виконавчого документа не пропущений; третейська угода, що міститься в п. 11.3 кредитного договору, не визнана недійсною компетентним судом; склад третейського суду відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди"; рішення третейського суду не містить способи захисту прав, які не передбачені законами України, третейський суд не вирішив питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі. При цьому, докази добровільного виконання відповідачем зазначеного рішення третейського суду в матеріалах справи відсутні та сторонами не подані.

За вказаних обставин, враховуючи те, що рішення третейського суду добровільно не виконано, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни заборгованості за кредитним договором №011/41949/00611378 від 26.07.2019 у розмірі 117319,87 грн та третейського збору в сумі 1573,20 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 129 ГПК України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена заявником сума судового збору за подання заяви про видачу наказу на примусове виконання рішення, відповідно до норм ГПК України, покладається на Фізичну особу-підприємця Кравченко Ірину Михайлівну, оскільки станом на час розгляду даної заяви доказів виконання рішення третейського суду відповідачем до суду не надано, а отже відповідач вважається винним у виникненні спору (у зверненні заявника до суду з даною заявою).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 129, 234, 352 - 356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 16.05.2023 у третейській справі №245/23 наступного змісту:

"Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4А, ідентифікаційний код 14305909) 117319 (сто сімнадцять тисяч триста дев`ятнадцять),87 грн заборгованості за кредитним договором та 1573 (одна тисяча п`ятсот сімдесят три),20 грн витрат зі сплати третейського збору.".

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Кравченко Ірини Михайлівни ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4А, ідентифікаційний код 14305909) судовий збір за подання до господарського суду заяви про видачу виконавчого документу на примусове виконання рішення третейського суду в сумі 1342 (одна тисяча триста сорок дві),00 грн.

4. Матеріали третейської справи №245/23 повернути Постійно діючому Третейському суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

5. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Верховного Суду впродовж двадцяти днів з дня складення її повного тексту.

Суддя В.В. Шапран