ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

08.09.2023 м. ДніпроСправа № 904/852/22

За клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен"

про заміну учасника справи його правонаступником у справі

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл Агро", м. Дніпро

до Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України", сел. Дослідне, Дніпровський район, Дніпропетровська область

про зобов`язання вчинити дії та стягнення штрафних санкцій у розмірі 5 850 498,99грн

Суддя Назаренко Н.Г.

Без участі представників сторін

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл Агро" звернулося до суду з позовом до Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України, в якому просило:

- зобов`язати Державне підприємство "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України виконати умови договору купівлі-продажу сільгосппродукції № 160719 від 16.07.2019 та поставити на користь позивача товар - озиму пшеницю 4 класу, що відповідає вимогам щодо якості товару, домовленим у специфікації № 1 від 16.07.2019 до договору купівлі-продажу сільгосппродукції № 160719 від 16.07.2019 в кількості 1 095,19т.;

- стягнути з відповідача на користь позивача штрафні санкції у розмірі 5 850 498,99 грн.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 04.07.2022 позовні вимоги задоволено частково.

07.07.2022 позивач надав заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 39 500,00 грн.

Додатковим рішенням від 26.07.2022 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл Агро" про ухвалення додаткового рішення задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства Дослідне господарство Дніпро державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Стіл Агро 31 500,00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу.

На виконання рішення 11.08.2022 видано накази.

На виконання додаткового рішення 31.08.2022 видано наказ.

05.09.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" надійшло клопотання про заміну учасника справи його правонаступником, в якій заявник просить замінити стягувача -Товариства з обмеженою відповідальністю Стіл Агро на його правонаступника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" у виконавчому провадженні з виконання судових наказів від 10.08.2022 та 31.08.2022, виданих на виконання рішень господарського суду Дніпропетровської області в справі № 904/852/22.

Частиною 3 статті 334 ГПК України передбачено, що суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд зазначає, що в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа № 904/2576/22 про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Дніпро" Державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України (52071, Дніпропетровська обл., Дніпропетровський район, с. Дослідне, ).

З введенням в дію 21.10.2019 КУзПБ справи у спорах, наслідком вирішення яких може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника у справі про банкрутство, а також спори з вимогами до боржника за правилами статті 7 цього Кодексу підлягають розгляду виключно у межах справи про його банкрутство.

Системний аналіз змісту приписів статті 7 КУзПБ у сукупності із статтями 20, 30 ГПК України щодо предметної та територіальної юрисдикції (підсудності) свідчить, що принцип концентрації в межах справи про банкрутство всіх спорів, у яких стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна є універсальним і норми ГПК України чи КУзПБ не встановлюють винятків із цього правила, що забезпечує дієвість механізму забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Виконання судових рішень є заключним етапом процедури захисту суб`єктивних прав та законних інтересів кредитора. При цьому у правовій доктрині переважає підхід до розуміння стадії виконання судових рішень саме як заключної стадії цивільного/господарського процесу. Такий підхід наразі втілений і в чинному законодавстві України (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

У рішеннях ЄСПЛ неодноразово зверталася увага, що за змістом пункту 1 статті 6 Конвенції провадження з виконання судових рішень є самостійною, але невід`ємною частиною судового розгляду, невід`ємною стадією процесу правосуддя (див. рішення ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції", від 27.07.2004 у справі "Ромашов проти України", від 11.01.2005 у справі "Дубенко проти України тощо).

Закон України "Про виконавче провадження" і КУзПБ містять прогалини і колізії в частині унормування дій виконавців у разі, якщо щодо боржника порушується процедура банкрутства. Це досить істотно ускладнює вирішення низки питань у процедурі банкрутства, створює суперечки (у тому числі судові) на практиці.

Так, у випадку відкриття провадження у справі про банкрутство стосовно особи, яка є боржником у виконавчому провадженні, постає питання співвідношення цих двох процедур задоволення вимог кредиторів, оскільки метою виконавчого провадження є виконання рішення про стягнення з боржника на користь окремого кредитора без урахування зобов`язань чи вимог інших кредиторів (стягувачів), а метою справи про банкрутство - справедливе (згідно із черговістю та пропорційно) задоволення усієї сукупності кредиторів, які звернулися у справі про банкрутство (неплатоспроможність) з вимогами до боржника.

У виконавчому провадженні звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (стаття 48 Закону України "Про виконавче провадження").

Водночас, з моменту відкриття стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі і нормами КУзПБ, які мають пріоритет у правовідносинах за участю боржника, встановлені спеціальні правила звернення стягнення на його майно.

Зокрема, за приписами частини чотирнадцятої статті 39 КУзПБ з моменту відкриття провадження у справі арешт майна боржника чи інші обмеження боржника щодо розпорядження належним йому майном можуть бути застосовані виключно господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство.

Звернення стягнення на майно боржника за вимогами, на які не поширюється дія мораторію, здійснюється виключно за ухвалою господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (частина п`ята статті 41 КУзПБ).

За такого правового регулювання правомірними можна вважати ті дії щодо звернення стягнення на майно боржника, які будуть здійснені в межах провадження у справі про банкрутство (див. постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.12.2022 у справі № 914/2350/18(914/608/20), Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 у справі № 905/1923/15, Верховного Суду від 10.06.2022 у справі № 918/984/21, від 26.01.23 у справі № 910/21981/16).

Тож у разі оскарження вчинених державним/приватним виконавцем виконавчих дій, спрямованих на звернення стягнення на кошти чи інше майно боржника, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, постає питання про застосування статей 339, 340 ГПК України та статей 7, 41 КУзПБ при визначенні суду, уповноваженого на судовий контроль за такими діями стосовно боржника.

Тож питання, що є предметом розгляду суду під час судового контролю за виконанням судових рішень, має усі характерні ознаки спору, оскільки постає як стан невизначеності у правах та обов`язках її учасників, що має бути усунутий судовим рішенням. Та обставина, що спір цей є суто процесуальним, особливого значення в розглядуваному контексті не має. Адже за змістом частини першої статті 7 КУзПБ саме господарський суд, що здійснює провадження у справі про банкрутство, розглядає спори, стороною яких є боржник, причому частина друга цієї статті конкретизує, що до таких спорів, зокрема, належать спори щодо інших вимог до боржника, тобто спори, які тим чи іншим чином стосуються інших вимог до боржника.

Враховуючи вищезазначене, матеріали справи підлягають передачі господарському суду, в провадженні якого перебуває справа № 904/2576/22 про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Дніпро державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України для розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" про заміну учасника справи його правонаступником в межах цієї справи.

На підставі викладеного, керуючись частиною 3 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 20, 234, 235 ГПК України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

Передати матеріали справи №904/852/22 судді Господарського суду Дніпропетровської області Соловйовій А.Є., в провадженні якого перебуває справа № 904/2576/22 про банкрутство Державного підприємства Дослідне господарство Дніпро державної установи Інституту зернових культур Національної академії аграрних наук України для розгляду клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Овен" про заміну учасника справи його правонаступником в межах цієї справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 08.09.2023 та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.Г. Назаренко