ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 рокум. Кропивницький Справа № 912/1274/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Закуріна М. К. (надалі Суд), розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»

до Товариства з додатковою відповідальністю «Кіровоградська сільгоспхімія»

про стягнення 53765,25 грн,

у с т а н о в и в:

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ПОЗИВАЧА

13.07.2023 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося із позовом до ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» про стягнення 53765,25 грн, з яких: 34867,35 грн основної заборгованості, 2440,71 грн штрафу, 5685,80 грн пені, 1340,17 грн річних та 9431,22 грн інфляційних.

У якості обґрунтування власної позиції ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вказало, що:

- у нього з ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» наявні договірні відносини з постачання природного газу за договором № КК1-20-464, у межах яких воно поставило протягом вересня 2020 року лютого 2022 року природний газ на загальну сум 120489,14 грн, що підтверджується актами приймання-передачі та відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з кодом 56ХО0005DLB00Y (код належить ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія»);

- за умовами договору ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» зобов`язане сплачувати вартість поставленого газу, проте відповідні обов`язки здійснювало несвоєчасно та не у повному обсязі, у зв`язку з чим заборгувало 34867,35 грн;

- через несвоєчасне виконання зобов`язань ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» повинне також сплатити 2440,71 грн штрафу, 5685,80 грн пені, 1340,17 грн річних та 9431,22 грн інфляційних.

ДІЇ ТА АРГУМЕНТИ ВІДПОВІДАЧА

ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» позовні вимоги визнало лише в частині стягнення основної заборгованості у сумі 34867,35 грн та вказало, що сплатило її платіжним дорученням № 1334 від 23.08.2023. В іншій частині нарахувань вказало, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» недотрималося положень пунктів 8.1., 8.3. договору, а тому вимоги є безпідставними. ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» також просило при прийнятті рішення врахувати факти його допомоги Збройним силам України.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ

Ухвалою від 20.07.2023 Суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного провадження та установив сторонам строки для подачі процесуальних заяв. Зокрема, ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» подало відзив на позов, а ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» відповідь на відзив.

УСТАНОВЛЕНІ ОБСТАВИНИ

02.01.2020 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», виступаючи у якості постачальника, уклало з ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія», як споживачем, договір постачання природного газу № КК1-20-464 (а.с. 24-30) за умовами якого:

- Постачальник зобов`язався поставити природний газ, а Споживач прийняти та сплатити його вартість (пункт 1.1.);

- ціна за 1000 куб. м газу становить 9553,02 грн з ПДВ (пункт 3.1.);

- ціна газу може змінюватися (пункт 3.2.);

- до ціни газу додається тариф на послуги його транспортування (пункт 3.3.);

- оплата здійснюється шляхом сплати 100 % суми платежу до 25 числа місяця, що передує розрахунковому періоду (пункт 3.6.);

- остаточний розрахунок здійснюється до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акта приймання-передачі природного газу (пункт 3.8.);

- у разі порушення Споживачем порядку та строків оплати поставленого Постачальником газу Споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а у випадку прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмірі 7 % від суми простроченої заборгованості (пункт 6.2.);

- договір діє у частині постачання газу до 31.12.2020, а в частині розрахунків до повного їх виконання (пункт 10.1.);

- договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (пункт 10.1.1.).

25.08.2020 та 25.09.2020 ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» уклало з ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» відповідно додаткові угоди № 4 (а.с. 31) та № 5 (а.с. 32) до вказаного договору, за умовами якої, з-поміж іншого, внесли зміни до пунктів 3.1., 3.2. щодо визначення ціни газу, а саме встановили, що вона становить 6090 грн за 1000 куб. м (пункт 2).

Як слідує з актів приймання-передачі природного газу та роздруківок скріншотів з Інформаційної платформи щодо закріплення споживача за кодом 56ХО0005DLB00Y в Реєстрі споживачів ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» передало, а ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» прийняло природний газ на загальну суму 120489,14 грн, а саме: за актом № 1074 за вересень 2020 року у кількості 48 куб. м на суму 242,59 грн (а.с. 33, 79); № 2015 за жовтень 2020 року у кількості 24 куб. м на суму 150,10 грн (а.с. 34, 80); № 3086 за листопад 2020 року у кількості 538 куб. м на суму 3800,38 грн (а.с. 35, 81); № 5495 за грудень 2020 року у кількості 1059 куб. м на суму 7480,66 грн (а.с. 36, 82); № 662 за січень 2021 року у кількості 866 куб. м на суму 6896,72 грн (а.с. 37, 83); № 2346 за лютий 2021 року у кількості 1001 куб. м на суму 8932,81 грн (а.с. 38, 84); № 5392 за березень 2021 року у кількості 863 куб. м на суму 7028,18 грн (а.с. 39, 85); № 7942 за квітень 2021 року у кількості 601 куб. м на суму 4894,48 грн (а.с. 40, 86); № 9667 за травень 2021 року у кількості 101 куб. м на суму 955,85 грн (а.с. 41, 87); № 10967 за червень 2021 року у кількості 25 куб. м на суму 290,59 грн (а.с. 42, 88); № 12083 за липень 2021 року у кількості 32 куб. м на суму 450,68 грн (а.с. 43, 89); № 13061 за серпень 2021 року у кількості 28 куб. м на суму 468,26 грн (а.с. 46, 90); № 14132 за вересень 2021 року у кількості 23 куб. м на суму 434,33 грн (а.с. 49, 91); № 15320 за жовтень 2021 року у кількості 20 куб. м на суму 592,48 грн (а.с. 52, 92); № 17373 за листопад 2021 року у кількості 401 куб. м на суму 14756,76 грн (а.с. 55, 93); № 30324 за грудень 2021 року у кількості 631 куб. м на суму 23773,49 грн (а.с. 58, 94); № 1366 за січень 2022 року у кількості 669 куб. м на суму 35693,76 грн (а.с. 61, 95); № 3424 за лютий 2022 року у кількості 83 куб. м на суму 3647,02 грн (а.с. 64, 96).

Акти приймання-передачі № 1074 за вересень 2020 року, № 2015 за жовтень 2020 року, № 3086 за листопад 2020 року, № 5495 за грудень 2020 року, № 662 за січень 2021 року, № 2346 за лютий 2021 року, № 5392 за березень 2021 року, № 7942 за квітень 2021 року, № 9667 за травень 2021 року та № 10967 за червень 2021 року підписані обома сторонами, а інші акти не підписані представником ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія».

Проте, згідно з роздруківками електронних відправлень (а.с. 44, 45, 47, 48, 50, 51, 53, 54, 56, 57, 59, 60, 62. 63, 65, 66) акти приймання-передачі № 12083 за липень 2021 року, № 13061 за серпень 2021 року, № 14132 за вересень 2021 року, № 15320 за жовтень 2021 року, № 17373 за листопад 2021 року, № 30324 за грудень 2021 року, № 1366 за січень 2022 року, № 3424 за лютий 2022 року хоча і не підписані, але ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» направило їх на підписання ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» електронною поштою.

Згідно з інформаційної довідки (а.с. 105) та листа № 16/2-08/380 від 02.02.2023 (а.с. 103-104) Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» сплатило ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»: 01.10.2020 495,29 грн, 30.10.2020 2858,77 грн, 08.12.2020 5884,23 грн, 14.01.2021 11022,67 грн, 11.02.2021 3901,96 грн, 03.03.2021 6874,56 грн, 09.04.2021 3974,22 грн, 21.05.2021 4634,72 грн, 01.07.2021 1063,85 грн, 06.07.2021 704,2 грн, 26.08.2021 1300 грн, 30.09.2021 2600 грн. 05.11.2021 16164,81 грн, 10.12.2021 23889,82 грн.

Зі здійсненого ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» Розрахунку заборгованості (а.с. 12-14) вбачається, що ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» за період з 01.08.2020 по 31.05.2023 сплатило лише 85621,79 грн, у зв`язку з чим, за його обрахунками заборгованість станом на дату звернення з позовом до суду склала 34867,35 грн (із розрахунку: 120489,14 грн 85621,79 грн = 34867,35 грн), а саме: за зобов`язаннями: січня 2022 року у сумі 31220,33 грн та лютого 2022 року у сумі 3647,02 грн.

Водночас, згідно з платіжної інструкції № 1334 від 23.08.2023 ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» перерахувало ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 34867,35 грн у якості оплати за спожитий природній газ.

Отже, за обрахунками ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», хоча ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» і сплатило на час розгляду справи в суді повну вартість спожитого природного газу, але взяті на себе зобов`язання за січень та лютий 2022 року здійснило несвоєчасно та не у повному обсязі, зокрема за зобов`язаннями січня 2022 року на суму 35693,76 грн сплатило лише 4473,43 грн, у зв`язку з чим борг склав 31220,33 грн, за зобов`язаннями лютого 2022 року на суму 3647,02 грн платежі не здійснило, у зв`язку з чим борг склав 3647,02 грн, а всього 34867,35 грн.

За змістом того ж Розрахунку заборгованості ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» нарахувало ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» до сплати за зобов`язаннями:

- січня 2022 року 1206,05 грн річних, 8624,22 грн інфляційних, 4995,25 грн пені та 2185,42 грн штрафу з 16.02.2022 по 31.05.2023;

- лютого 2022 року 132,49 грн річних, 807 грн інфляційних, 682,44 грн пені та 255,29 грн штрафу з 16.03.2022 по 31.05.2023.

ОЦІНКА УСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН ТА ЗАКОНОДАВСТВА

Щодо договору та договірних відносин

Установлені судом обставини свідчать про виникнення між Сторонами майново-господарських зобов`язань, у силу яких у відповідності до приписів статей 173, 174, 175 Господарського кодексу України одна сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони, а інша (управнена) сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Зміст та умови договору, аналіз правовідносин та господарсько-договірних зобов`язань (майново-господарських зобов`язань у відповідності до частини 1 статті 179 ГК України) свідчать, що за своєю юридичною природою між ними укладений договір поставки.

Так, у відповідності до статті 265 ГК України за договором поставки одна сторона поставщик зобов`язується передати (поставити) у замовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товар), а покупець зобов`язується прийняти товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, за договором та наявними правовідносинами з поставки ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», виступаючи у якості постачальника, зобов`язалося постачати природний газ у необхідних об`ємах, а ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія», як споживач, зобов`язалося сплатити вартість фактично поставленого газу до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, на підставі акту (актів) приймання-передачі природного газу.

У справі Суд установив, що у межах спірного періоду (січень лютий 2022 року) ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» поставило ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» 752 куб. м природного газу на загальну суму 39340,78 грн, що підтверджується наведеними актами приймання-передачі природного газу та роздруківками скріншотів з Інформаційної платформи, чим виконало взяті на себе зобов`язання. Проте, ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» за спірним періодом сплатило вартість отриманого газу частково (до подачі позову до суду 4473,43 грн, а іншу суму 34867,35 грн лише 23.08.2023), чим несвоєчасно виконало взяті на себе зобов`язання.

Статтею 193 ГК України встановлені загальні правила виконання господарських зобов`язань, за якими: суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина 1); кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2); не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Окреслені у статті 193 ГК України правила та принципи господарювання, які корелюються із загальними засадами цивільного законодавства, вказаними у пункті 6 статті 3 ЦК України (справедливість та добросовісність) та засадами зобов`язань, визначеними у частині 3 статті 509 ЦК України (добросовісність, розумність, справедливість), означають, що цивільні права мають здійснюватися, а обов`язки виконуватися не тільки відповідно до їх призначення, а й справедливо та добросовісно, з урахуванням правил господарювання, з метою досягнення загальногосподарського інтересу.

У пункті 8.21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що ці принципи втілюються у нормах права та умовах договорів і регулюють конкретні ситуації таким чином, що кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки - захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам і інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.

У даному контексті Суд також зазначає, що безпосередньо сутність справедливості виражається у ментальних уявленнях, що є добро і зло, правда і неправда, а добросовісність означає необхідність сумлінної, чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав, а також дотримання належної турботливості і ставлення до процесу виконання зобов`язання з урахуванням захищених законодавством прав та інтересів іншої сторони.

Отже, зобов`язання, які виникли між Сторонами, мали ґрунтуватися на засадах добросовісності та справедливості; кожна із сторін повинна була вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, з урахуванням інтересів другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. І напроти, відсутність потрібної турботливості може вказувати на вину боржника, котра відіграє роль суб`єктивної умови відповідальності.

Водночас, Суд не абсолютизує наведені принципи по відношенню до поведінки ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія», оскільки вона може бути наслідком не тільки суб`єктивних, але і об`єктивних причин. Проте, з огляду на положення статті 74 Господарського процесуального кодексу України воно повинне довести наявність відповідних причин.

Проте, ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» не надало доказів існування об`єктивних причин та обставин, які б вказували на вжиття ним усіх заходів, необхідних для належного (повного та у строк) виконання зобов`язання.

На підставі викладеного Суд висновує, що ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» порушило взяті на себе зобов`язання та під час судового розгляду не довело зворотного.

Водночас, Суд зазначає, що на час розгляду справи в суді заборгованість щодо сплати вартості отриманого природного газу за спірним періодом відсутня, а тому провадження у справі в цій частині, тобто в частині стягнення 34867,35 грн, підлягає закриттю на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо пені та штрафу

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення пені у сумі 5685,80 грн та штрафу у сумі 2440,71 грн Суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 199 ГК України виконання господарських зобов`язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов`язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Частина 1 статті 216 ГК України визначає, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором, а за частинами 1 та 2 статті 217 ГК України такими санкціями є заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, серед яких - застосування штрафних санкцій.

Так, згідно із частиною 1 статті 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У статті 549 ЦК України конкретизовано визначення таких штрафних санкцій, а саме 2 штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання, а за частиною 3, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У пункті 6.2 договору Сторони обумовили можливість застосування пені у випадку порушення ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» строків оплати поставленого газу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла протягом періоду, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення, а також застосування додатково штрафу у випадку прострочення понад 30 днів у розмірі 7 відсотків від суми простроченої заборгованості.

Отже, установлені Сторонами у договорі пеня та штраф:

- мають безпосередню мету стимулювати ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» до виконання зобов`язання;

- за її допомогою забезпечуються права ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» шляхом створення таких умов, що підвищують рівень вірогідності виконання зобов`язання;

- вони стягується по факту невиконання чи неналежного виконання зобов`язання, трансформуючись у міру цивільно-правової відповідальності.

Суд перевірив нараховані ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» пеню та штраф за визначеними ним періодами, за формулами: для розрахунку пені: пеня = (заборгованість) х 2 х (ставка НБУ) : 365 (кількість днів у році) х (кількість прострочених днів) : 100; для розрахунку штрафу: штраф = (заборгованість) х 7 %.

За результатами перевірки пеня складає 5677,69 грн, виходячи із розрахунків:

за зобов`язаннями січня 2022 року:

- 31220,33 грн (сума заборгованості) х 2 х 10 (ставка НБУ у періоді з 16.02.2022 по 02.06.2022) : 365 днів х 107 днів : 100 = 1830,45 грн;

- 31220,33 грн (сума заборгованості) х 2 х 25 (ставка НБУ у періоді з 03.06.2022 по 15.08.2022) : 365 днів х 74 дні : 100 = 3164,80 грн;

за зобов`язаннями лютого 2022 року:

- 3647,02 грн (сума заборгованості) х 2 х 10 (ставка НБУ у періоді з 16.03.2022 по 02.06.2022) : 365 днів х 79 днів : 100 = 157,87 грн;

- 3647,02 грн (сума заборгованості) х 2 х 25 (ставка НБУ у періоді з 03.06.2022 по 15.09.2022) : 365 днів х 105 днів : 100 = 524,57 грн.

Таким чином сума пені, складає 5677,69 грн грн із розрахунку: 1830,45 грн + 3164,80 грн + 157,87 грн + 524,57 грн = 5677,69 грн.

Водночас, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заявило до стягнення пеню у сумі 5685,80 грн, що на 8,11 грн більше, ніж за наведеними розрахунками, що не відповідає правильності її обрахунку.

За результатами перевірки штраф у сумі 2440,71 грн нарахований математично правильно, виходячи із розрахунків:

за зобов`язаннями січня 2022 року: 31220,33 грн (сума заборгованості) х 7 % = 2185,42 грн;

за зобов`язаннями лютого 2022 року: 3647,02 грн (сума заборгованості) х 7 % = 255,29 грн;

Таким чином сума штрафу, заявлена ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», є вірною і становить 2440,71 грн із розрахунку: 2185,42 + 255,29 грн = 2440,71 грн.

Одночасне застосування пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки згідно з наведеною вище статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.

У пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі № 913/686/19 Суд надав правові висновки стосовно застосування вказаних правових положень та вказав, що: одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить положенням статті 61 Конституції України, адже пеня та штраф є формами неустойки та видами штрафних санкцій, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності; у межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Щодо річних та інфляційних

Вирішуючи правомірність нарахованих та заявлених до стягнення 1340,17 річних та 9431,22 грн інфляційних, суд зазначає, що у відповідності до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, інфляційні нарахування на суму боргу:

- не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті;

- за загальним правилом вони здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання;

- розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи із суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція;

- у розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд перевірив розрахунок річних за формулою: річні = (заборгованість) х 3 % х (кількість прострочених днів) : 365 (кількість днів у році); та зазначає, що при їх розрахунку ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» припустилося незначних математичних помилок, а тому правильним розрахунком є:

за зобов`язаннями січня 2022 року:

- 31220,33 грн (сума заборгованості) х 3 % х 470 днів (у періоді з 16.02.2022 по 31.05.2023) : 365 днів = 1206,05 грн;

за зобов`язаннями лютого 2022 року:

- 3647,02 грн (сума заборгованості) х 3 % х 442 дні (у періоді з 16.03.2022 по 31.05.2023) : 365 днів = 132,49 грн.

Таким чином сума річних складає 1338,54 грн із розрахунку: 1206,05 грн + 132,49 грн = 1338,54 грн.

Проте, ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» заявило до стягнення річні у сумі 1340,17 грн, що на 1,63 грн більше, ніж за наведеними розрахунками, що не відповідає правильності їх обрахунку.

Суд також перевірив розрахунок інфляційних за формулою: (сума заборгованості) х (індекс інфляції за період) (сума заборгованості) = інфляційне збільшення; та зазначає, що вони нараховані математично правильно, виходячи з розрахунків:

за зобов`язаннями січня 2022 року:

- індекс інфляції за період з 01.03.2022 по 31.05.2023 становить 127,62375 % з розрахунку: 104,5% (у березні 2022) х 103,1% (у квітні 2022) х 102,7% (у травні 2022) х 103,1% (у червні 2022) х 100,7% (у липні 2022) х 101,1% (у серпні 2022) х 101,9% (у вересні 2022) х 102,5% (у жовтні 2022) х 100,7% (у листопаді 2022) х 100,7% (в грудні 2022) х 100,8% (у січні 2023) х 100,7% (у лютому 2023) х 101,5% (у березні 2023) х 100,2% (у квітні 2023) х 100,5% (у травні 2023) = 127,62375%;

- інфляційне збільшення на суму заборгованості 31220,33 грн за період з 01.03.2022 по 31.05.2022 становить 8624,22 грн з розрахунку: 31220,33 грн х 127,62375% - 31220,33грн = 8624,22 грн;

за зобов`язаннями лютого 2022 року:

- індекс інфляції за період з 01.04.2022 по 31.05.2023 становить 122,1279 % з розрахунку: 103,1% (у квітні 2022) х 102,7% (у травні 2022) х 103,1% (у червні 2022) х 100,7% (у липні 2022) х 101,1% (у серпні 2022) х 101,9% (у вересні 2022) х 102,5% (у жовтні 2022) х 100,7% (у листопаді 2022) х 100,7% (в грудні 2022) х 100,8% (у січні 2023) х 100,7% (у лютому 2023) х 101,5% (у березні 2023) х 100,2% (у квітні 2023) х 100,5% (у травні 2023) = 122,1279%;

- інфляційне збільшення на суму заборгованості 3647,02 грн за період з 01.04.2022 по 31.05.2022 становить 807 грн з розрахунку: 3647,02 грн х 122,1279 % - 3647,02 грн = 807 грн.

Таким чином, сума інфляційних, заявлена Позивачем, є правильною і становить 9431,22 грн із розрахунку: 8624,22 грн + 807 грн = 9431,22 грн.

ВИСНОВКИ СУДУ З ПРЕДМЕТУ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

На підставі викладеного, за результатами оцінки доказів, з урахуванням факту несвоєчасної сплати ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» вартості спожитого природного газу, позовні вимоги щодо стягнення 2440,71 грн штрафу, 5677,69 грн пені, 1338,54 грн річних та 9431,22 грн інфляційних, доведеністю ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» власних вимог, Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню в цих сумах. В іншій частині, а саме щодо стягнення 9,74 грн (з розрахунку 8,11 грн + 1,63 грн = 9,74 грн) вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

При визначенні правильності заявлених вимог Суд уважає заперечення ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» щодо вирішення спорів наявних між сторонами на підставі переговорної процедури помилковими, оскільки у відповідності до частини 1 статті 4 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді.

Поряд з цим безпосередньо положення пунктів 8.1. та 8.2. договору, якими передбачений порядок розв`язання суперечок та спорів між сторонами не обмежує у зверненні сторін до суду для їх вирішення.

Також Суд зазначає, що надання ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» фінансової або іншої допомоги Збройним Силам України ніяким чином не впливає на необхідність виконання зобов`язань за договором, а тому посилання на це як на підставу для відмови у позові є необґрунтованими.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Судовими витратами у справі є витрати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на сплату судового збору у сумі 2684 грн відповідно до платіжної інструкції № 8213 від 11.07.2023.

У відповідності до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається у випадку закриття провадження у справі.

У даному випадку провадження у справі підлягає закриттю в частині стягнення 34867,35 грн, що складає 64,85 % від стягуваної суми, а тому судовий збір у сумі 1857,30 грн підлягає поверненню ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Інша сума судового збору (1006,70 грн) на підставі положень статті 129 ГПК України покладаються на ТОВ «Кіровоградська сільгоспхімія» пропорційно задоволеним вимогам, а саме у сумі 1006,20 грн (99,95 %).

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 231, 238, 240 ГПК України,

в и р і ш и в:

1. Провадження у справі в частині стягнення 34867,35 грн основної заборгованості закрити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська сільгоспхімія» (27633, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Овсяниківка; вул. Садова, 16; ідентифікаційний код 05489425) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, б. 1; ідентифікаційний код 40121452) 2440,71 грн штрафу, 5677,69 грн пені, 1338,54 грн річних, 9431,22 грн інфляційних та 1006,20 грн компенсації по сплаті судового збору.

4. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» 1857,30 грн сплаченого платіжною інструкцією № 8213 від 11.07.2023 судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.К. Закурін

Копії рішення надіслати:

- ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України": 04116, м. Київ, вул. Шолуденка,б. 1;

- ТОВ "Кіровоградська сільгоспхімія": 27633, Кіровоградська область, Кропивницький район, с. Овсяниківка (пн), вул. Садова, б. 16.