ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023м. ДніпроСправа № 904/3789/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Фещенко Ю.В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) представників сторін справу

за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (м. Київ)

до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідеал-клінінг" (м. Дніпро)

та до відповідача-2: ОСОБА_1 (м. Дніпро)

про стягнення заборгованості за кредитним договором б/№ від 11.06.2015 у загальному розмірі 51 513 грн. 31 коп.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідеал-клінінг" (далі - відповідач-1) та ОСОБА_1 (далі - відповідач-2) заборгованість за кредитним договором б/№ від 11.06.2015 у загальному розмірі 51 513 грн. 31 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 45 101 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом;

- 6 411 грн. 89 коп. - заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 умов кредитного договору б/№ від 11.06.2015 в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту. Так, відповідно до договору відповідачу-1 було надано строковий кредит із відповідним графіком погашення; відповідач-1 за умовами договору свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в загальній сумі 51 513 грн. 31 коп. Крім того, відповідно до договору поруки №Р447214123 від 16.11.2021 відповідач-2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем-1 всіх своїх зобов`язань за кредитним договором б/№ від 11.06.2015.

Також позивач просить суд вирішення питання про розподіл судових витрат.

Крім того, до позовної заяви було долучено клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

З позовної заяви вбачається, що позивачем у складі учасників провадження визначено фізичну особу - ОСОБА_1 (відповідач-2).

При цьому, за змістом абзацу 2 частини 1, частин 6, 7 статті 176 Господарського процесуального кодексу України до відкриття провадження у справі суд повинен отримати інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача, яка не є підприємцем. Так, якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача. У разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, що не є підприємцем, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання та перебування особи відповідного звернення суду. Суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Керуючись вказаними положеннями закону, судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, на який отримано відповідь № 147918 від 14.07.2023, з якої вбачається що адресою реєстрації ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.128).

З урахуванням викладеного, ухвалою суду від 17.07.2023 позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

З приводу дотримання прав відповідача-1 під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Відповідно до частини 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Слід відзначити, що поштове відправлення на адресу відповідача-1, в якому містилася ухвала суду від 17.07.2023, було повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 від 26.07.2023 "Адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 132-136).

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 93 Цивільного кодексу України встановлено, що місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до статей 9, 14, 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" на підставі поданих юридичною особою документів у Єдиному державному реєстрі зазначаються відомості про її місцезнаходження.

Частиною 1 статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Тобто, офіційне місцезнаходження повідомляється юридичною особою для забезпечення комунікації та зв`язку із нею зацікавлених осіб, у тому числі контрагентів, органів державної влади тощо.

На підтвердження адреси відповідача-1 судом долучено до матеріалів справи витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що місцезнаходженням відповідача є: вулиця Курчатова, будинок 10, приміщення 202, м. Дніпро, 49038 (а.с.127), на яку і була направлена кореспонденція господарського суду для відповідача-1.

При цьому, до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Крім того, частиною 7 статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є:

1) день вручення судового рішення під розписку;

2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи;

3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення;

4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду;

5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, суд приходить до висновку, що в розумінні частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 17.07.2023 вважається врученою відповідачу-1 26.07.2023.

Враховуючи викладене, неперебування відповідача-1 за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 03.03.2018 у справі № 911/1163/17 та від 10.05.2018 у справі № 923/441/17.

За таких обставин можна дійти висновку, що невручення ухвали суду відбулось через недотримання відповідачем-1 вимог законодавства щодо забезпечення отримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням (поштовою адресою).

Слід також відзначити, що статтею 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" визначено перелік відомостей, про юридичну особу, які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Зокрема, передбачено, що до Єдиного державного реєстру вноситься інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (пункт 18 частини 2 статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань").

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (розділ "Інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою") офіційним засобом зв`язку з відповідачем-1 є телефон НОМЕР_1 (а.с.127).

Суд відзначає, що вказаний у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер телефону відповідача-1 - НОМЕР_1 є офіційним та достовірним, отже може бути використаний судом для здійснення повідомлення відповідача-1 у даній справі.

Слід також відзначити, що відповідно до частини 6 статті 120 Господарського процесуального кодексу України суд викликає або повідомляє експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Так, відповідач-1 був повідомлений про зміст ухвали суду від 17.07.2023, шляхом передачі телефонограми на номер телефону НОМЕР_1 , який зазначений у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Вказану телефонограму було отримано співзасновником Сепіга І.О. - 09.08.2023 (а.с.138).

Інших засобів зв`язку з відповідачем-1 Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а також матеріали справи не містять.

В даному випадку господарським судом здійснені всі можливі заходи задля повідомлення відповідача-1 про розгляд даної справи судом, що підтверджується направленням ухвал суду на всі відомі суду засоби зв`язку з відповідачем.

Також, суд наголошує, що за змістом статей 2, 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" вбачається, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Так, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, зокрема, ухвалу господарського суду від 17.07.2023 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/112226019) надіслано судом 17.07.2023, зареєстровано в реєстрі 17.07.2023 та оприлюднено 18.07.2023, тобто завчасно; отже у позивача та відповідача були всі дані, необхідні для пошуку та відстеження руху справи, а також поданими у ній заявами по суті справи, а також реальна можливість отримання такої інформації також із вказаного відкритого джерела (у Єдиному державному реєстрі судових рішень).

З урахуванням наведеного, відповідач-1 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по даній справі у Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Так, ухвалою суду від 17.07.2023, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як було встановлено судом вище, в розумінні частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України ухвала суду від 17.07.2023 вважається врученою відповідачу-1 26.07.2023, отже граничним строком для надання відзиву на позовну заяву є 10.08.2023.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу-1, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково наданий один місяць господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у м.Дніпрі (місцезнаходження відповідача-1 та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій внесено не внесено.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Отже, станом на 08.09.2023 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, для відповідача-1 закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача-1 не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Згідно із частиною 1 статті 118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку.

Слід також зауважити, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина 3 статті 13 Господарського процесуального кодексу України).

Суд вважає, що відповідач-1 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Більше того, права відповідача-1, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З приводу дотримання прав відповідача-2 під час розгляду даної справи судом, слід зазначити таке.

Як було вказано вище, судом здійснено запит до Єдиного державного демографічного реєстру, на який отримано відповідь № 147918 від 14.07.2023, з якої вбачається що адресою реєстрації відповідача-2 - ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с.128).

Так, ухвала суду від 17.07.2023 була надіслана відповідачу-2 на адресу його державної реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 6 статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день вручення судового рішення під розписку.

Відповідач-2 обізнаний про розгляд даної справи судом, оскільки ухвалу суду від 17.07.2023 отримав 01.08.2023, що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 1343 (а.с.137), отже завчасно.

Як було зазначено вище, ухвалою суду від 17.07.2023, з урахуванням вимог частини 8 статті 165 Господарського процесуального кодексу України, судом було запропоновано відповідачам подати відзив на позовну заяву протягом 15-ти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Враховуючи встановлену вище дату доставки ухвали суду відповідачу-2 (01.08.2023), граничним строком для надання відзиву на позовну заяву відповідачем-2 є 16.08.2023.

Судом також враховані Нормативи і нормативні строки пересилання поштових відправлень, затверджені наказом Міністерства інфраструктури України № 958 від 28.11.2013, на випадок направлення відповідачем відзиву на позовну заяву або клопотання до суду поштовим зв`язком.

Слід наголосити, що у зв`язку з запровадженням на території України з 24.02.2022 (в період строку для надання відзиву на позовну заяву) воєнного стану, господарським судом був наданий додатковий час для надання можливості сторонам, зокрема відповідачу-2, реалізувати свої права під час розгляду даної справи судом та висловлення своєї правової позиції щодо позовних вимог позивача. У даному випадку додатково наданий один місяць господарський суд вважає достатнім та розумним строком для вчинення необхідних процесуальних дій за існуючих обставин воєнного стану та ситуації у м. Дніпрі (місцезнаходження відповідача та суду), а отже, вважає за доцільне здійснити розгляд даної справи за наявними матеріалами.

Слід також наголосити, що відповідних змін до законів України щодо автоматичного продовження чи зупинення процесуального строку на вчинення тих чи інших дій внесено не внесено.

Отже, станом на 08.09.2022 строк на подання відзиву на позовну заяву, з урахуванням додаткового строку на поштовий перебіг та враховуючи обмеження, пов`язані з запровадженням воєнного стану, для відповідача-2 закінчився.

Будь-яких клопотань про продовження вказаного процесуального строку у порядку, передбаченому частиною 2 статті 119 Господарського процесуального кодексу України, до суду від відповідача не надходило; поважних причин пропуску вказаного строку суду також не повідомлено.

Суд вважає, що відповідач-2 не скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву та вважає можливим розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Враховуючи предмет та підстави позову у даній справи, суд приходить до висновку, що матеріали справи містять достатньо документів, необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення, оскільки у відповідачів було достатньо часу для подання як відзиву на позову заяву так і доказів погашення спірної заборгованості, у разі їх наявності, чого відповідачами зроблено не було, будь-яких заперечень чи відомостей щодо викладених у позовній заяві обставин відповідачами суду також не повідомлено.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивної господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13, 14, 74 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Тобто у статті 248 Господарського процесуального кодексу України законодавець визначив межі розумного строку для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, а саме: не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Крім того, згідно із частинами 2, 3 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Слід відзначити, що розгляд даної справи по суті розпочався 15.08.2023, а строк розгляду даної справи закінчується 15.09.2023, отже у даному випадку судому було надано сторонам достатній строк для висловлення їх правових позицій та подання доказів по справі.

Відповідно до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення (частина 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,

ВСТАНОВИВ:

Предметом доказування у даній справі є обставини, пов`язані з укладенням кредитного договору, умови надання та повернення кредиту, факт надання кредитних коштів, строк користування кредитними коштами та їх розмір, настання строку повернення кредиту чи його частини, наявність часткової чи повної сплати, допущення прострочення повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, наявність підстав для солідарного стягнення заборгованості.

Згідно з частиною 1, пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частинами 1 та 4 статті 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина 1 та 2 статті 639 Цивільного кодексу України).

Так, 11.06.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Ідеал-клінінг" (далі- відповідач-1, позичальник, клієнт) звернувся до позивача із заявою про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (далі - заява, а.с.21).

В заяві відповідач-1 зазначив, наступне:

- підписавши дану анкету, надаю свою згоду з Умовами та правилами надання банківських послуг (розміщених на сайті банку www.pb.ua), тарифами банку, які разом з даною заявою складають Договір банківського обслуговування;

- підписавши дану заяву, в порядку діючого законодавства посвідчую згоду на ведення Банком документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів, як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченому умовами та правилами надання банківських послуг;

- своїм підписом я приєднуюсь та зобов`язуюсь виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів чи додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по банківському обслуговуванню з клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua чи інший інтернет-/СМС-ресурс, зазначений банком).

Також, відповідач-1 подав позивачу заяву про відкриття рахунку (а.с.22).

Відповідно до договору відповідачу-1 було відкрито поточний рахунок та встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № НОМЕР_2 .

Таким чином, між позивачем та відповідачем-1 у справі укладено договір банківського обслуговування б/н від 11.06.2015, а згідно із заявою відповідач-1 взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору.

У пункті 3.2.1.6.1. Умов зазначається, що договір обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим договором.

Розділом 3.2.1. зазначених Умов регламентований порядок надання кредиту за послугою "Кредитний ліміт".

Кредитний ліміт стосовно цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг" являє собою суму грошових кошів, в межах якої Банк здійснює оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується згідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників, тощо (пункт 3.2.1.1.5. Умов).

Згідно з пунктами 3.2.1.1.1., 3.2.1.1.6. Умов кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв`язку Банка та Клієнта (системи Клієнт-Банк, Інтернет клієнт-банк, sms - повідомлення або інші).

Договір, а саме: обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта, набирає чинності з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання ліміту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за договором (пункт 3.2.1.6.1. Умов).

Пунктом 3.2.1.1.8. Умов передбачено, що проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитку печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ інтернет клієнт-банк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі ).

Відповідно до пункту 3.2.1.1.11. Умов, за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту періодом безперервного користування кредитом є період часу, протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на поточному рахунку. Період безперервного користування "кредитним лімітом на поточному рахунку" - не більш 30 днів.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.16 зазначених Умов, при укладенні договорів та угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Свої зобов`язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу-1 з 13.03.2018 кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн. 00 коп., з 18.07.2018 кредитний ліміт в розмірі 15 000 грн. 00 коп., з 18.12.2018 кредитний ліміт в розмірі 20 000 грн. 00 коп., з 16.02.2019 кредитний ліміт в розмірі 25 000 грн. 00 коп., з 25.05.2019 кредитний ліміт в розмірі 30 000 грн. 00 коп., з 24.09.2019 кредитний ліміт в розмірі 55 000 грн. 00 коп., з 12.12.2019 кредитний ліміт в розмірі 65 000 грн. 00 коп., з 13.08.2020 кредитний ліміт в розмірі 15 000 грн. 00 коп., з 06.09.2021 кредитний ліміт в розмірі 85 000 грн. 00 коп., з 17.112021 кредитний ліміт в розмірі 35 000 грн. 00 коп., з 20.12.2021 кредитний ліміт в розмірі 55 000 грн. 00 коп., з 22.01.2022 кредитний ліміт в розмірі 80 000 грн. 00 коп. та з 01.03.2022 кредитний ліміт в розмірі 52 895 грн. 38 коп., що підтверджується довідкою №50615DNKDS025 від 30.06.2023 (а.с.53).

В пункті 3.2.1.4.1. Умов вказано, що за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Та в цьому пункті встановлений порядок розрахунку відсотків.

Таким чином, відповідач-2, підписуючи заяву про приєднання до Умов та тарифів надання банківських послуг, надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

Відповідно до пунктів 3.2.1.1.3, 3.2.1.2.2.5 Умов кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати відсотків та винагороди. Клієнт зобов`язаний повернути кредит у строки, встановлені пунктами 3.2.1.1.10, 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17.

З 01.02.2015 новою редакцією Умов в пункті 3.2.1.4.1.2. встановлено, що за сумами кредиту, отриманими клієнтами до 31.01.2015 включно і до моменту обнуління кредитного ліміту у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню. За сумами кредиту, отриманими з 01.02.2015 за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 30% річних. За сумами кредиту, отриманими з 01.05.2015 за користування кредитом у період виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Позичальника при закритті банківського дня Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 32 % річних.

В пункті 3.2.1.4.1.3. Умов в редакції, діючій з 01.02.2015 встановлено розмір процентів за сумами кредиту, отриманими до 31.01.2015 та після цієї дати і вказано розмір пені у разі прострочення сплати позивачу коштів по договору, зокрема, вказано, що при порушенні Клієнтом будь - якого грошового зобов`язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 60% річних від суми залишку непогашеної заборгованості та пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку по кредиту. День повернення кредиту до часового інтервалу нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (пункт 3.2.1.4.9 Умов).

Крім того, пунктом 3.2.1.4.4. встановлено обов`язок клієнта сплачувати Банку винагороду за використання ліміту відповідно до пунктів 3.2.1.1.6., 3.2.1.2.3.2., 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, яке існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами.

При перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь-які пластикові карти (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки Банку), а також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань. Клієнт доручає Банку списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягають до сплати Банку, зі свого поточного рахунку (пункт 3.2.1.1.17. Умов).

Відповідно до розділу 3.2.1.2.2. Умов відповідач-2 зобов`язався: використовувати кредит на цілі, зазначені в пункті 3.2.1.1.1. даного розділу "Умов та правил надання банківських послуг" (пункт 3.2.1.2.2.1.); сплатити відсотки за весь час фактичного користування кредитом згідно пунктів 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3. (пункт 3.2.1.2.2.2.); здійснювати погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого пунктом 3.2.1.1.11. (пункт 3.2.1.2.2.3.); повернути кредит в строки, встановлені пунктами 3.2.1.1.10., 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.17. (пункт 3.2.1.2.2.5.).

В свою чергу відповідачем-1 зобов`язання за договором в частині повного та своєчасного повернення наданого кредиту та сплати процентів за користування кредитом не виконані, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в наступних сумах:

- 45 101 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом;

- 6 411 грн. 89 коп. - заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Факт кредитування поточного рахунку № 3873 на підставі договору банківського обслуговування від 11.06.2015 підтверджується матеріалами справи.

Як вбачається з наданих позивачем банківських виписок за період з 15.06.2015 по 25.06.2023 по рахунку відповідача-1, на ньому обліковуються прострочені суми.

У пункті 3.2.1.4.1.3. Умов зазначається, що за сумами кредиту, отриманими з 10.02.2017 у разі непогашення кредиту впродовж 30 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 31-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов`язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань Клієнт сплачує Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 68% річних від суми залишку непогашеної заборгованості для договорів незабезпечених порукою.

Під "непогашенням" кредиту мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пункт 3.2.1.4.1.4. Умов).

У подальшому ТОВ "Ідеал-Клініг" було підписано із використанням кваліфікованого електронного підпису заявку на отримання послуг "Кредитний ліміт на поточний рахунок" про надання кредиту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок" шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунку НОМЕР_3 на наступних умовах:

- мета кредиту: поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта;

- вид кредиту - овердрафтів кредит;

- мінімальний розмір ліміту: 10 000 грн. 00 коп.;

- максимальний розмір ліміту: 2 000 000 грн. 00 коп.;

- розмір відсоткової ставки - 16,5 % річних;

- пільговий період: 30/270 днів - без обнуління, відповідно до пунктів 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.3;

- термін користування кредитом - 1 рік. Підписанням цієї Заявки клієнт висловлює свою пряму і безумовну згоду на встановлення Банком будь-якого розміру кредитного ліміту за послугою "Кредитний ліміт на поточний рахунок". Розмір Ліміту може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Кредитний договір вступає в силу з моменту підписання Клієнтом цієї Заявки шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису у Приват24 для бізнесу. Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом «п.1.1 Загальні положення», а також підрозділом "3.2.1 Кредитний ліміт на поточний рахунок" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщенні на офіційному сайті Банку за адресою https://privatbank.ua/tems, у редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, а саме:

Згідно з пунктом 3.2.1.1 заяви, банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати клієнту овердрафтів кредит шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок Клієнта на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта в порядку та на умовах, визначених Умовами та Правилами надання банківських в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення Кредиту, сплати комісії, процентів в обумовлені цим Договором терміни.

Ліміт встановлюється Банком на кожний операційний день. Розмір Ліміту розраховується відповідно до затвердженої внутрішньобанківської методики на підставі даних про рух грошових коштів по поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показників відповідно до внутрішньобанківських нормативів та положень і нормативних актів Національного банку України (пункт 3.2.1.1.5 Заяви).

У пункті 3.2.1.1.7 Заяви сторони узгодили, що для повідомлення клієнта про розмір ліміту, його зміну та узгодження інших змін до цього договору, банк на свій вибір здійснює повідомлення Клієнта: в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв`язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, систему "Приват24 для бізнесу", SMS-повідомления або інші засоби). Сторони узгодили, що банк має право на свій розсуд обирати та використовувати будь-який із способів, визначених цим пунктом, для будь-яких повідомлень, що повинні бути здійснені банком згідно цього договору.

Відповідно до пункту 3.2.1.2.1 Заяви, Банк зобов`язаний Здійснювати платежі Клієнта понад залишок коштів на його поточному рахунку на підставі його розрахункових документів у межах Ліміту. Зобов`язання Банку з видачі Кредиту або його частини виникають у Банк в день надання Клієнтом розрахункових документів на використання Кредиту в межах вказаних в них сум.

Згідно з пунктами 3.2.1.2.2.1, 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.2.2.3 Заяви, клієнт зобов`язаний використовувати кредит на цілі, зазначені у п.3.2.1.1.1 цих умов. Сплатити Банку проценти за весь час фактичного користування кредитом, комісії та інші платежі в порядку та на умовах, визначених цим договором та тарифами банку. Повернути кредит у строки, встановлені пунктами 3.2.1.6.1, 3.2.1.2.3.9, 3.2.1.4.3 цього договору.

Відповідно до умов пункту 3.2.1.2.3.9 Заяви, при настанні будь-якої з наступних подій, зокрема, порушенні Клієнтом будь-якого із зобов`язань, передбаченого цим розділом Умов, в т. ч. при порушенні цільового призначення використання кредиту, Банк, на свій розсуд, серед іншого, має право, змінити умови кредитування.

Згідно з пунктом 2.1.2.4.1 Заяви, клієнт має право використовувати ліміт частинами з правом подальшого використання вільного залишку ліміту в порядку та на умовах, встановлених цим договором.

Відповідно до пункту 3.2.1.3.1 Заяви, обов`язковою умовою надання кредиту Клієнту - юридичній особі є надання Поручителем поруки за виконання Клієнтом зобов`язань з повернення кредиту, сплати процентів, комісії за користування Лімітом на умовах, визначених цим Договором. Умови поручительства визначаються у Договорі поруки між Банком та Поручителем.

У випадку невиконання Клієнтом зобов`язань за Кредитним договором. Клієнт і Поручитель відповідають перед Банком як солідарні боржники (пункт 3.2.1.3.2 Заяви).

За користування Кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку, Клієнт сплачує проценти, які розраховуються щоденно на суму залишку заборгованості по Кредиту та сплачуються Клієнтом першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому виникло дебетове сальдо (пункт 3.2.1.4.2 Заяви).

Сума заборгованості по Кредиту, нараховані проценти та комісія, не погашені у строки, встановлені в пунктах 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2,3.2,1.4.3 цього договору, з наступного дня вважаються простроченими (пункт 3.2.1.4.4 Заяви).

У разі виникнення прострочених зобов`язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку підвищені проценти, розмір яких встановлено Тарифами Байку, які нараховуються на прострочену суму заборгованості по Кредиту (пункт 3.2.1.4.5 Заяви).

Згідно пунктом 3.2.1.6.1 Заяви, строк користування Кредитом становить 12 місяців, з автоматичною пролонгацією за умови своєчасною і повного виконання Клієнтом умов Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання Клієнтом Заявки та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим договором.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

За приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як було зазначено вище, з довідки АТ КБ "Приватбанк" про розміри встановлених кредитних лімітів вих.50615DNKDS025 аівд 30.06.2023 вбачається, що ТОВ "Ідеал-Клінінг" на поточний рахунок № НОМЕР_2 було встановлено наступні ліміти: з 13.03.2018 кредитний ліміт в розмірі 10 000 грн. 00 коп., з 18.07.2018 кредитний ліміт в розмірі 15 000 грн. 00 коп., з 18.12.2018 кредитний ліміт в розмірі 20 000 грн. 00 коп., з 16.02.2019 кредитний ліміт в розмірі 25 000 грн. 00 коп., з 25.05.2019 кредитний ліміт в розмірі 30 000 грн. 00 коп., з 24.09.2019 кредитний ліміт в розмірі 55 000 грн. 00 коп., з 12.12.2019 кредитний ліміт в розмірі 65 000 грн. 00 коп., з 13.08.2020 кредитний ліміт в розмірі 15 000 грн. 00 коп., з 06.09.2021 кредитний ліміт в розмірі 85 000 грн. 00 коп., з 17.112021 кредитний ліміт в розмірі 35 000 грн. 00 коп., з 20.12.2021 кредитний ліміт в розмірі 55 000 грн. 00 коп., з 22.01.2022 кредитний ліміт в розмірі 80 000 грн. 00 коп. та з 01.03.2022 кредитний ліміт в розмірі 52 895 грн. 38 коп., що підтверджується довідкою №50615DNKDS025 від 30.06.2023 (а.с.53).

Слід також відзначити, що 28.06.2022 ТОВ "Ідеал-Клінінг" було подано до АТ КБ "Приватбанк" заяву-анкету про зміну умов договору, зокрема, про реструктуризацію кредитного ліміту на рахунок - б/н від 15.06.2015, а саме:

- форма кредиту - строковий кредит;

- сума кредиту - сума фактичної заборгованості за основним боргом;

- строк кредиту - 12 місяців;

- графік погашення: рівними частинами щомісяця, починається з 4-го місяця;

- нараховані та несплачені проценти/комісії: сплата рівними частинами протягом 3 місяців;

- розмір процентної ставки: 25% річних (а.с.31-32).

Як убачається з матеріалів справи, АТ КБ "Приватбанк" було погоджено зміни умов договору Протоколом рішення про короткострокову реструктуризацію від 28.06.2022 та Пропозицією про зміну істотних умов кредитування за договором, яким є Заява про приєднання б/н від 2015-06-15 разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", що розміщені в мережі Інтернет на офіційному сайті АТ КБ „ПриватБанк" за адресою https://privatbank.ua/terms та встановлення наступних істотних умов кредитування за кредитним договором, починаючи з 28.06.2022 (а.с.35).

Відповідно до Пропозиції про зміну істотних умов кредитування за договором встановлено:

- сума заборгованості позичальника за неповернутими кредитними коштами по кредитному договору становить 52 851 грн. 71 коп., при цьому подальше надання Банком Позичальнику кредитних коштів за Кредитним договором не здійснюється (пункт 1 пропозиції);

- кінцевий термін повернення кредиту встановлюється до 27-06-2023 року (включно). Погашення заборгованості за Кредитом (повернення кредиту) здійснюється Позичальником відповідно до графіку наведеного в п. 4 цієї пропозиції про зміну істотних умов кредитування за Кредитним договором (пункт 2 пропозиції);

- тип процентної ставки - фіксований (пункт 3 пропозиції);

- за користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 25% річних (пункт 3.1. пропозиції);

- проценти за користування кредитом нараховуються на непогашений залишок суми кредиту та сплачується щомісяця, не пізніше 28 числа кожного місяця (пункт 3.2 пропозиції);

- заборгованість позичальника за кредитом, а також сукупна сума заборгованості із сплати процентів та комісії за користування кредитом, що нараховані по 27.06.2022 (включно) та які не були сплачені, підлягає поверненню згідно з графіком: 28.07.2022 - 1 216 грн. 52 коп.; 28.08.2022 - 1 216 грн. 52 коп.; 28.09.2022 - 1 216 грн. 53 коп.; 28.10.2022 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.11.2022 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.12.2022 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.01.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.02.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.01.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.02.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.03.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.04.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.05.2023 - 5 872 грн. 41 коп.; 28.06.2023 - 5 872 грн. 43 коп. (пункт 4 пропозиції) (а.с.35).

Проценти за користування кредитом, починаючи з 28.06.2022, нараховуються та сплачуються Позичальником в розмірі та на умовах, як це визначено Кредитним договором, з урахуванням зміни його умов, визначених в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування з Кредитним договором.

Усі інші умови Кредитного договору, що не змінені в цій пропозиції про зміну істотних умов кредитування за Кредитним договором, залишаються чинними та діють з урахуванням особливостей, що встановлені чинним законодавством України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до частини 1 статті 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Як убачається з матеріалів справи, 19.06.2023 позивачем на адресу відповідача-1 та відповідача-2 було направлено претензію № DNKDS025 від 09.06.2023, відповідно до якої банк вимагав не пізніше семи днів від дати цієї претензії, здійснити погашення простроченої заборгованості, загальний розмір якої станом на 09.06.2023 становив 51 138 грн. 33 коп., у тому числі: 45 101 грн. 42 коп. - заборгованості за наданим кредитом та 6 036 грн. 91 коп. - заборгованості за відсотками (а.с.119-123).

Як зазначає позивач, вказана вище претензія була залишена відповідачами без відповіді та задоволення.

Як убачається з наданого позивачем до матеріалів справи розрахунку заборгованості, ТОВ "Ідеал-Клініг", в порушення умов Кредитного договору, а саме: графіку, наведеного в пункті 4 пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором, - не здійснило у повному обсязі оплат щомісячних "сум кредиту до погашення" в узгоджені сторонами терміни, в зв`язку з чим, станом на 26.06.2023 має непогашену заборгованість за кредитом перед АТ КБ "Приватбанк" в розмірі 51 513 грн. 31 коп., яка складається з наступних сум:

- 45 101 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом;

- 6 411 грн. 89 коп. - заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Перевіривши здійснений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договором від 11.06.2015 (а.с.54-63), суд дійшов висновку про його обґрунтованість.

Згідно з частиною 1 статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Приписами частин 1 та 2 статті 1056-1 Цивільного кодексу України встановлено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно з пунктами 3, 3.1., 3.2. пропозиції про зміну істотних умов кредитування за кредитним договором, тип процентної ставки - фіксований. За користування кредитом позичальник сплачує проценти у розмірі 25% річних. Проценти за користування кредитом нараховуються на непогашений залишок суми кредиту та сплачується щомісяця, не пізніше 20 числа кожного місяця.

У разі виникнення прострочених зобов`язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку підвищені проценти, розмір яких встановлено Тарифами Байку, які нараховуються на прострочену суму заборгованості по Кредиту (пункт 3.2.1.4.5 Заяви).

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав належним чином, надавши відповідачу-1 кредитні кошти у відповідності до умов договору, проте відповідач-1 своїх зобов`язань щодо належного виконання умов договору в частині повернення кредитних коштів та сплати процентів за його користування у повному обсязі не виконав.

Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Згідно з частинами 1, 3 статті 74, частиною 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Доказів на підтвердження повного погашення заборгованості по кредиту ТОВ "Ідеал-Клініг" за кредитним договором відповідачі не надали, доводи позивача щодо наявності боргу, шляхом надання належних доказів, не спростували.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача-1 заборгованості за наданим кредитом в розмірі 51 513 грн. 31 коп., яка складається з наступних сум:

- 45 101 грн. 42 коп. - заборгованість за кредитом;

- 6 411 грн. 89 коп. - заборгованість за відсотками з користування кредитом.

Вирішуючи питання щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідачів, суд встановив наступне.

Згідно зі статтею 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Судом встановлено, що 16.11.2021 між ОСОБА_1 (далі - поручитель, відповідач-2) та AT КБ "Приватбанк" було підписано договір поруки №P447214123, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником - ТОВ "Ідеал-Клінінг" зобов`язань у повному обсязі за кредитним договором: по поверненню кредиту, який наданий позичальнику шляхом встановлення кредитного ліміту на поточний рахунок № НОМЕР_2 (IBAN - НОМЕР_3 ) у розмірі 35 000 грн. 00 коп., максимальний розмір кредитного ліміту за кредитним договором становить 2 000 000 грн. 00 коп., а також по сплаті всіх інших платежів та на умовах, що визначені кредитним договором, який було укладено між кредитором та позичальником, які укладені та/або можуть бути укладені в майбутньому (кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.2 договору поруки, поручитель відповідає перед Кредитором за виконання зобов`язань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Згідно цього пункту Поручитель відповідає перед Кредитором всіма власними коштами та майном, яке належить йому на праві власності.

Згідно з умовами пункту 2.1.2 договору поруки, у випадку невиконання позичальником якого-небудь зобов`язання, передбаченого п.1.1 цього договору, кредитор має право направити поручителю вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов`язання(нь). Ненаправлення Кредитором вказаної вимоги не є перешкодою для здійснення договірного списання, згідно п. 2.1.1. цього договору та не позбавляє права кредитора звернутися до суду з вимогою виконати взяті на себе поручителем зобов`язання або вимагати від поручителя виконання взятих на себе зобов`язань іншими способами, поручитель відповідає перед кредитором як солідарний позичальнику випадку невиконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, незалежно від факту направлення чи ненаправлення кредитором поручителю передбаченої даним пунктом вимоги.

Сторони взаємно домовились, що порука за цим договором припиняється через 15 років після укладання цього договору. У випадку виконання позичальником та / або поручителем всіх зобов`язань за кредитним договором цей договір припиняє свою дію (пункт 4.1 договору).

Відповідно до наданого позивачем витягу електронного документу pdf: "Об`єкт перевірки електронного цифрового підпису договору поруки № P447214123, який свідчить про накладення АТ КБ "Приватбанк" (ідентифікаційний код 14360570) електронного цифрового підпису установи та накладення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_4 ) - 16.11.2021 електронного підпису (а.с.118).

З приводу підписання вказаного договору за допомогою кваліфікованого електронного підпису суд зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Також суд звертає увагу, що статтею 207 Цивільного кодексу України передбачено можливість використання електронного підпису при укладенні правочину в письмовій формі.

Згідно зі статтею 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 3 статті 207 Цивільного кодексу України використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Відповідно до статті 12 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" перевірка цілісності електронного документа проводиться шляхом перевірки електронного цифрового підпису.

Стаття 1 Закону України "Про електронні довірчі послуги" визначає наступні поняття:

- електронний підпис - електронні дані, які додаються підписувачем до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються ним як підпис;

- кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, який створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа;

- перевірка - процес засвідчення справжності і підтвердження того, що електронний підпис чи печатка є дійсними.

Позивачем до позовної заяви подано документальне підтвердження підписання договору поруки від 16.11.2021 обома сторонами шляхом накладення кваліфікованих електронних підписів, в якому зазначена інформація щодо результатів перевірки підписів (зазначено відомостей про сертифікат ключа: ким виданий, реєстраційний номер сертифіката; дата видачі; дата закінчення дії) (а.с. 118).

Як було зазначено вище, 19.06.2023 позивачем на адресу відповідача-1 та відповідача-2 було направлено претензію № DNKDS025 від 09.06.2023, відповідно до якої банк вимагав не пізніше семи днів від дати цієї претензії, здійснити погашення простроченої заборгованості, загальний розмір якої станом на 09.06.2023 становив 51 138 грн. 33 коп., у тому числі: 45 101 грн. 42 коп. - заборгованості за наданим кредитом та 6 036 грн. 91 коп. - заборгованості за відсотками (а.с.119-123).

Як зазначає позивач, вказана вище претензія була залишена відповідачами без відповіді та задоволення.

Згідно зі статтею 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до статті 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які за одним чи за декількома договорами поруки поручилися перед кредитором за виконання боржником одного і того самого зобов`язання, є солідарними боржниками і відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відповідачі мають відповідати перед позивачем як солідарні боржники.

З огляду на зазначене, враховуючи положення договору поруки, суд зазначає про наявність у відповідача-2 - ОСОБА_1 обов`язку щодо виконання зобов`язання ТОВ "Ідеал-Клінінг" зобов`язань за договором б/н від 11.06.2015, в частині погашення заборгованості за кредитним договором та сплати відсотків за користування кредитом.

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства України та обставини справи, господарський суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими та доведеними належними доказами, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, оскільки зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у встановлені строки.

Враховуючи вищевикладене, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо солідарного стягнення з відповідач-1 та відповідача-2 на користь позивача 45 101 грн. 42 коп. заборгованості за кредитом та 6 411 грн. 89 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Слід відзначити, що у разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну; солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи вказану, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів; стягненню з відповідача-1 підлягає частина судового збору в сумі 1 342 грн. 00 коп.; з відповідача-2 - частина в сумі 1 342 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 3, 20, 73 - 79, 86, 91, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідеал-клінінг" та до відповідача-2: ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б/№ від 11.06.2015 у загальному розмірі 51 513 грн. 31 коп. - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідеал-клінінг" (вулиця Курчатова, будинок 10, приміщення 202, м. Дніпро, 49038; ідентифікаційний код 39822749) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (вулиця Грушевського, будинок 1-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 14360570) - 45 101 грн. 42 коп. - заборгованості за кредитом, 6 411 грн. 89 коп. - заборгованості за відсотками за користування кредитом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ідеал-клінінг" (вулиця Курчатова, будинок 10, приміщення 202, м. Дніпро, 49038; ідентифікаційний код 39822749) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (вулиця Грушевського, будинок 1-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 14360570) 1 342 грн. 00 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційного банку "Приватбанк" (вулиця Грушевського, будинок 1-Д, м. Київ, 01001; ідентифікаційний код 14360570) 1 342 грн. 00 коп. - частину витрат по сплаті судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений та підписаний 08.09.2023.

Суддя Ю.В. Фещенко