СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/1655/19

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О..

за участю секретаря судового засідання Голозубової О.І.,

за участю представників:

від позивача Малишкіна Н.О. - на підставі посвідчення № 235 до 24.01.2025 р., наказу від 27.12.2019р. № 01-07/133;

від відповідача Квартенко О.Р. - на підставі ордеру серії ВІ №1032839 від 19.04.2021р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера", м.Харків, (вх.№1379 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 (суддя Добреля Н.С., ухвалене в м.Харків, дата складення повного тексту 15.06.2023р.)

за позовом: Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області, м.Харків,

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера", м.Харків,

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера", в якій просило суд зобов`язати відповідача повернути позивачу будівельні матеріали, загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться у відповідача на відповідальному зберіганні відповідно до договору від 15.12.2017р. №535-17 на будівельний майданчик за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на порушенням відповідачем, як зберігачем за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17 своїх зобов`язань в частині повернення майна, переданого на зберігання, після пред`явлення позивачем, як поклажодавцем відповідної вимоги в порядку пункту 2.1. договору.

У відзиві на позовну заяву поданому 08.07.2019р. до господарського суду Харківської області відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність. Зокрема, відповідач зазначав, що передані позивачем на зберігання матеріали та обладнання використовуються ним у зв`язку із виконанням будівельних робіт за договором підряду від 07.07.2017р. №79т-17.

21.11.2019р. відповідачем подано до господарського суду Харківської області клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання:

- чи виконані фактично обсяги будівельних робіт, вказані у проекті Акту приймання виконаних будівельних робіт ф.Кб-2 за листопад 2019року щодо додаткових робіт на об`єкті «Реконструкція адміністративної будівлі на благоустрій території Первомайського міськрайонного суду Харківської області», за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, 3-й мікрорайон, буд. 16-А на суму 2038778,04грн.?

- чи призначені (з урахуванням змісту правовідносин сторін за договору підряду №79Т-17 від 07.07.2017р. та характеру виконуваних за цим договором робіт) матеріальні ресурси, передані Територіальним управлінням державної судової адміністрації у Харківській області на зберігання ТОВ «БК «Укртехносфера», для виконання робіт за договором підряду №79Т-17 від 07.07.2017р.?

- чи є підстави вважати з урахуванням змісту правовідносин сторін за договором підряду №79Т-17 від 07.07.2017р. та характеру виконуваних за цим договором робіт, що договору підряду №79Т-17 від 07.07.2017р. та договори зберігання, за якими Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртехносфера» передані на зберігання матеріальні ресурси, становлять єдину систему договірних зв`язку, спрямовану на спільну економічну мету забезпечення виконання робіт за договором підряду №79Т-1 від 07.07.2017р.?

Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач посилався на те, що правовідносини за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17 перебувають у взаємозв`язку та фактичній єдності з правовідносинами сторін за договором будівельного підряду №79Т-17 від 07.07.2017р. Відповідач також зазначав, що у листопаді 2019року, ТОВ БК «Укртехносфера», як підрядником на виконання вказаного договору будівельного підряду було складено, підписано та подано ТУ ДСА у Харківській області, як замовнику акти приймання виконаних робіт з улаштування фасаду (включаючи акти на додаткові роботи).

На думку відповідача, з вказаних актів вбачається фактична неможливість повного задоволення позовних вимог, оскільки значна частина матеріальних ресурсів (будівельних ресурсів), які є предметом позову у даній справі, вже використані та продовжують використовуватись під час виконання робіт за договором підряду від 07.07.2017р. №79Т-17.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2019р. залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. часткового задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи; призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити такі питання:

- чи підтверджується факт використання ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» під час виконання договору підряду від 07.07.2017р. №79Т-17 матеріальних ресурсів, переданих ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» на зберігання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17?

- якщо так, то яких саме і в якому обсязі?

Ухвалено відмовити в задоволенні решти клопотання; проведення судової експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8А); матеріали справи направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення судової експертизи; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Частково задовольняючи клопотання відповідача про призначення судової експертизи місцевий господарський суд виходив з того, що вбачається розбіжність в позиціях сторін щодо кількості будівельних матеріалів, що зберігаються на будівельному майданчику на час розгляду справи, за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, 3-й мікрорайон, 16-А, та які, згідно позовних вимог, поклажодавець просить зберігача повернути.

З метою усунення розбіжностей між позиціями сторін щодо кількості та обсягу будівельних матеріалів на будівельному майданчику за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, 3-й мікрорайон, 16-А, а також для вирішення позовних вимог щодо повернення будівельних матеріалів, підлягає встановленню саме фактична наявність та обсяг спірних будівельних матеріалів, що відповідно потребує застосування спеціальних знань, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі будівельно-технічної експертизи для встановлення факту їх використання, та обсягу.

05.04.2023р. на адресу господарського суду Харківської області від ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок експерта разом із матеріалами справи № 922/1655/19.

Згідно наданого Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України висновку від 03.04.2023р. №863, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, факт використання ТОВ «БК «Укртехносфера» під час виконання договору підряду від 07.07.2017р. №79т-17 матеріальних ресурсів, переданих ТУ ДСА у Харківській області на зберігання підряднику на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. не має фактичного підтвердження.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 10.04.2023р. поновлено провадження у справі №922/1655/19.

27.04.2023р. позивачем подано до господарського суду Харківської області пояснення щодо висновку від 03.04.2023р. №863, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№10574), в яких зазначав, що вважає вказаний висновок належним, достовірним, обґрунтованим та просив суд долучити вказаний висновок до матеріалів справи як належний та достовірний доказ наявності будівельних матеріалів у відповідача.

Крім того, позивачем було додано до вказаних пояснень копію супровідного листа ТОВ «БК «Укртехносфера» №211 від 17.12.2021р. з додатками, яким відповідач направив на адресу ТУ ДСАУ у Харківській області підписаний, в тому числі з його боку Інвентаризаційний опис матеріалів та обладнання, переданих згідно договору зберігання від 15.12.2017р. №535- 17 станом на 01.11.2021р. на суму 4304921,39грн.

Вказаним листом відповідач також повідомив про притримання матеріалів та обладнання, вказаних в Інвентаризаційному описі з метою виконання грошового зобов`язання ТУ ДСАУ у Харківській області за судовим рішенням господарського суду Харківської області від 23.06.2021р. у справі № 922/1372/19.

Позивач вважав, що наявність підписаного з боку відповідача Інвентаризаційного опису матеріалів та обладнання, переданих згідно договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 станом на 01.11.2021р. на суму 4304921,39грн. підтверджує факт наявності матеріалів та визнання цього факту відповідачем - у ТОВ «БК «Укртехносфера».

Враховуючи наведене, позивач просив суд долучити вказаний лист до матеріалів справи №922/1655/19 як належний та достовірний доказ наявності будівельних матеріалів у відповідача, та доказ визнання відповідачем такої наявності.

Окрім того, позивач зазначав, що будівельні матеріали та обладнання на суму 4304921,39грн. були придбані для виконання будівельних робіт по об`єкту щодо реконструкції адміністративної будівлі та благоустрою території Первомайського міськрайонного суду Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3-й мікрорайон, буд.16-А, проте, станом на момент подання вказаних пояснень, строк дії договору підряду № 79т-1.7 від 07.07.2017р. на виконання будівельних робіт ТОВ «БК «Укртехносфера» скінчився, а ТУ ДСАУ у Харківській області не має жодних договірних відносин з ТОВ «БК «Укртехносфера».

З огляду на вищевикладені обставини, та положення пункту 2.1. договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, позивач в повному обсязі підтримував позов до ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" про зобов`язання відповідача повернути будівельні матеріали, загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться у відповідача на відповідальному зберіганні відповідно до договору від 15.12.2017р. №535-17 на будівельний майданчик за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А.

02.05.2023р. відповідачем було подано до господарського суду Харківської області додаткові пояснення, згідно яких між Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «будівельна компанія «Укртехносфера» (підрядник) було укладено договір № 79 Г-17 від 07.07.2017р. на виконання робіт на об`єкті «Реконструкція адміністративної будівлі та благоустрій території Первомайського міськрайонного суду Харківської області, за адресою: Харківська область, м.Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А».

Господарський суд Харківської області рішенням від 23.06.2021р. у справі №922/1372/19, залишеним без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 27.10.2021р., в позові Територіального управління державної судової адміністрації у Харківській області відмовив повністю; зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртехносфера» задовольнив повністю та стягнув з Територіального управління державної судової адміністрації у Харківській області на користь ТОВ «БК «Укртехносфера» 3077639,68грн. заборгованості, 46164,60грн. судового збору та 68099,04грн. витрат на проведення експертиз.

Рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2022р. у справі №922/932/22 позовні вимоги ТОВ «БК «Укртехносфера» задоволено; стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртехносфера» інфляційні в сумі 970701,60грн. (за період січня 2020 - травня 2022 років), 3% річних в сумі 226396,23грн. (за період з 01.01.2020р. по 14.06.2022р.) та витрати по сплаті судового збору в сумі 17956,47грн.

Як зазначав відповідач, станом на 02.05.2023р. вказані рішення суду виконані лише у незначній частині:

- рішення господарського суду Харківської області від 23.06.2021р. у справі №922/1372/19 виконано лише в сумі 114263,64грн., тобто фактично відшкодовано судові витрати 46164,60грн. судового збору та 68099,047грн. витрат на проведення експертиз; сума основного боргу в розмірі 3077639,68грн. залишається не погашеною;

- рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2022р. у справі № 922/932/22 виконано лише в сумі 25473,25грн., тобто фактично відшкодовано судові витрати на сплату судового збору в сумі 17956,47грн. та частково 3% річних (7516,78грн. з загальної суми 226396,23грн.); тобто заборгованість зі сплати інфляційних в сумі 970701,60грн. та 3% річних в сумі 218879,45грн. (а всього за вказаним судовим рішенням 1189581,05грн.) залишається не погашеною.

Таким чином, станом на 01.05.2023р. з боку позивача існує невиконаний грошовий обов`язок перед відповідачем, підтверджений рішеннями суду, які станом на вказану дату набрали законної сили, в загальній сумі 4267220,73грн.

Крім того, у зв`язку із невиконанням позивачем - Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України у Харківській області свого грошового обов`язку зі сплати основного боргу в сумі 3077639,68грн., відповідачем нараховано додаткові суми інфляційних (за період червня 2022 - березня 2023 років) і 3% відсотків річних (за період з 15.06.2022р. до 25.04.2023р.) в загальній сумі 501318,00грн. Позовна заява про стягнення вказаної суми вже подана до господарського суду Харківської області, прийнята судом до розгляду та призначена на 31.05.2023р. (справа №922/1642/23).

Таким чином, станом на 25.04.2023р. розмір грошової заборгованості позивача перед відповідачем становить вже 4267220,73грн. + 501318,00грн. = 4768538,73грн.

Враховуючи наявність заборгованості позивача перед відповідачем, останній листами від 17.12.2021р. за № 211 та від 01.05.2023р. за № 96 повідомив ТУ ДСА у Харківській області, що у відповідності до приписів статей 594, 595, 856 Цивільного кодексу України, здійснює притримання матеріалів та обладнання, що перебувають у його володінні на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. № 535-17, з метою забезпечення виконання грошових обов`язків позивача перед відповідачем, а саме:

- грошового зобов`язання зі сплаті суми основного боргу за виконані роботи в сумі 3077639,68грн. (повідомлення щодо притримання в цій частині здійснено листом від 17.12.2021р. за № 211 та додатково листом від 01.05.2023р. за № 96);

- грошового зобов`язання зі сплати суми інфляційних та 3% річних в розмірі 1189581,05грн. (рішення господарського суду Харківської області від 09.11.2022р. у справі №922/932/22). Повідомлення щодо притримання в цій частині здійснено листом від 01.05.2023р. за № 96;

- грошового зобов`язання зі сплати суми інфляційних та 3% річних в розмірі 501318,00грн. (господарським судом Харківської області розглядається справа №922/1642/23). Повідомлення щодо притримання в цій частині здійснено листом ТОВ «БК «Укртехнофера» від 01.05.2023р. за № 96.

Враховуючи викладене, відповідач вважав, що правомірно утримує в своєму володінні та не повертає позивачу всі будівельні матеріали, які перебувають на його відповідальному зберіганні, а тому позовні вимоги ТУ ДСА у Харківській області щодо зобов`язання повернути вказане майно є безпідставними та відповідно не підлягають задоволенню.

Окрім викладеного, відповідач зазначав про те, що висновок від 03.04.2023р. №863, складений Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі №922/1655/19, не відповідає дійсним обставинам справи з огляду на те, що проведення відповідного експертного дослідження здійснено без виїзду на місце проведення будівництва й дослідження обсягів виконаних робіт, що суперечить самій суті експертного дослідження з урахуванням поставленого судом питання, адже факт використання матеріальних ресурсів для виконання робіт неможливо підтвердити чи спростувати без дослідження результатів таких робіт.

В свою чергу, факт виконання ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» значного обсягу будівельних робіт «Реконструкція адміністративної будівлі та благоустрій території Первомайського міськрайонного суду Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3-й мікрорайон, буд. 16-А» підтверджується судовими рішеннями, які набрали законної сили, зокрема: рішенням господарського суду Харківської області від 23.06.2021р. у справі №922/1372/19, рішенням господарського суду Харківської області від 09.11.2022р. у справі №922/932/22.

Крім того, факт виконання робіт на об`єкті «Реконструкція адміністративної будівлі та благоустрій території Первомайського міськрайонного суду Харківської області, за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3-й мікрорайон, буд. 16-А» також підтверджується і висновком судової будівельно-технічної експертизи від 02.02.2021р. №20-4326, яка була проведена у межах справи № 922/1372/19, при цьому, як зауважував відповідач, з виїздом експертів на місце виконання робіт.

Отже, обставини встановлені в межах справи №922/1372/19, які підтверджені належними доказами, повністю спростовують висновки експерта викладені у висновку від 03.04.2023р. №863, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи у даній справі №922/1655/19.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 позов задоволено повністю; зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" повернути Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Харківській області будівельні матеріали, загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться на відповідальному зберіганні відповідно до договору від 15.12.2017р. №535-17 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" на будівельний майданчик за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00грн.

Відповідні висновки місцевого господарського суду з посиланням на положення статей 11, 525, 526, 530, 629, 938, 939, Цивільного кодексу України мотивовані тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується порушення відповідачем, як зберігачем за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17 своїх зобов`язань в частині повернення майна, переданого на зберігання, після пред`явлення позивачем, як поклажодавцем відповідної вимоги в порядку пункту 2.1. договору.

Місцевим господарським судом також було відхилено доводи відповідача відносно наявності підстав для притримання одержаних на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 будівельних матеріалів в порядку статті 856 Цивільного кодексу України, з огляду на те, що дана права норма застосовується за підрядними правовідносинами в разі коли у сторін є зобов`язання саме за договором підряду, проте, предметом розгляду даної справи є зобов`язання відповідача повернути позивачу майно на підставі укладеного договору зберігання. Більш того, зі змісту договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 не вбачається, що сторонами було здійснено якісь посилання на договір підряду від 07.07.2017р. №79т-17.

Окрім викладеного, господарським судом першої інстанції також було зазначено про те, що умови договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 не містять домовленостей сторін про право притримання матеріалів та обладнання в разі порушення позивачем своїх грошових зобов`язань за договором підряду від 07.07.2017р. №79т-17, як спосіб забезпечення зобов`язань за таким правочином, будь-які інші зобов`язання, на підставі яких могло виникнути право на притримання речі або забезпечення виконання зобов`язань між сторонами відсутні. Таким чином, наведене свідчить про безпідставність тверджень відповідача щодо виникнення у нього права на притримання матеріалів та обладнання за договором, оскільки право притримання є видом забезпечення виконання зобов`язання, яке укладається в письмовій формі.

Крім того, судом було визнано необґрунтованими посилання відповідача на те, що використання спірних матеріалів та обладнання підтверджується актами приймання виконаних робіт за листопад 2019 №№1, 18, які були предметом дослідження у справі №922/1372/19, за договором підряду від 07.07.2017р. №79т-17, оскільки з цих актів неможливо встановити використання саме тих матеріалів, які були передані на зберігання відповідачу за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17.

Дослідивши вказані обставини, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що вказані дії відповідача свідчать про його намагання ухилитись від виконання свого обов`язку, передбаченого пунктом 2.1. договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, щодо повернення майна на першу вимогу поклажодавця, яке виникло ще в 2019 році.

Враховуючи те, що строк на повернення майна за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17 є таким, що настав та оскільки в матеріалах справи відсутні докази використання матеріалів за договором підряду, а також докази повернення майна відповідачем за таким правочином позивачу, приймаючи до уваги відсутність підстав для притримання майна, оскільки між сторонами не укладався правочин з приводу притримання майна в забезпечення виконання зобов`язання, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позовних вимог.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" з рішенням суду не погодилось та звернулось до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не було надано належної правової оцінки всім обставинам справи, а також наданим відповідачем доводам та доказам, що призвело до передчасного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Зокрема, апелянт вважає, що господарським судом першої інстанції було порушено та неправильно застосовано норми матеріального права, зокрема, статті 856 Цивільного кодексу України, якою законодавцем визначено право підрядника на притримування невикористаного матеріалу та іншого майна замовника, що є у підрядника, у разі несплати замовником встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду.

Скаржник зазначає, що притримання є відносно новим для національної правової системи України інститутом, через що практика застосування судами релевантних норм матеріального цивільного права є обмеженою (станом на 02.07.2023р. в Єдиному державному реєстрі судових рішень міститься лише 65 судових рішень Верховного Суду, дотичних до застосування тією чи іншою мірою приписів статей 594-597, 856 ЦК України).

За наведених обставин, відповідач свідомо вжив заходів щодо якнайширшого обґрунтування своєї позиції за допомогою доктринальних джерел. У зв`язку з цим відповідач просить суд апеляційної інстанції врахувати, що Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала, що Європейський суд з прав людини зауважив, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (рішення ЄСПЛ від 06 грудня 2007 року у справі «Воловік проти України» № 15123/03, § 45) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020р. у справі №145/1330/17 та від 16.11.2021р. у справі № 904/2104/19).

Таким чином, правова доктрина є такою самою значущою складовою правової системи держави, як акти законодавства та практика їх застосування, часто зумовлюючи результат тлумачення правових норм на практиці. Більше того, певні положення доктрини все частіше прямо застосовуються у практиці Верховного Суду, у тому числі навіть з прямим посиланням на відповідні наукові джерела.

Апелянт також не погоджується з висновком місцевого господарського суду про не пов`язаність правовідносин сторін за договором зберігання від 15.12.2017р. № 535-17 та договором підряду від 07.07.2017р. № 79Т-17, з огляду на те, що у разі відсутності відповідного зв`язку, вимога позивача про повернення матеріалів саме на будівельний майданчик у м. Первомайськ, будівництво на якому здійснювалось за договором підряду від 07.07.2017 № 79Т-17 є безпідставною.

За наведених підстав, також є незрозумілим посилання позивача у претензії від 15.03.2019р. № 06-26/675/19 про повернення будівельних матеріалів за договором зберігання від 15.12.2017р. № 535-17 на правовідносини сторін, які виникли на підставі договору підряду від 07.07.2017р. № 79Т-17.

Скаржник вважає, що вказані висновки суду є необґрунтованими та такими, що фактичного не відповідають сутності й правовій природі притримання як встановленого ЦК України способу забезпечення виконання зобов`язань.

Право притримання, наявне у підрядника відповідно до ст. 856 ЦК України, не існує окремо та автономно, воно є конкретним проявом загального права кредитора притримувати належну боржнику річ, яке надано законом усім учасникам будь-яких зобов`язальних правовідносин, а тому вказане право реалізується підрядником з урахуванням не тільки приписів ст. 856 ЦК України, а і норм ст.ст. 594 597 ЦК України щодо права притримання як такого. Ця позиція є загальноприйнятою у вітчизняній доктрині приватного права, а також підтримується і в судовій практиці.

Більше того, приписи ч. 2 ст. 594 ЦК України встановлюють надзвичайно широке коло зобов`язань, за якими кредитором може бути застосоване притримання, адже це по-суті будь-які зобов`язання незалежно від їх змісту та незалежно від їх зв`язку з обов`язком передати притримувану річ, якщо тільки можливість застосування притримання прямо не виключена договором або законом. В свою чергу, ані для підрядника чи замовника, ані для зберігача чи поклажодавця таке обмеження/виключення можливості застосування притримання законом не встановлене, як не встановлене воно і безпосередньо у спірних правовідносинах сторін - ані договором зберігання від 15.12.2017р. № 535-17, ані договором підряду від 07.07.2017р. №79Т-17.

Отже, правом притримання за приписами статей 594-597 ЦК України наділений будь-який кредитор за будь-яким зобов`язанням незалежно від того, чи є таке зобов`язання договірним чи позадоговірним, грошовим чи негрошовим, і незалежно від того, чи пов`язане забезпечуване притриманням зобов`язання будь-яким чином із річчю, яка притримується, чи обов`язком таку річ передати.

Проте, господарський суд першої інстанції наведеного вище не врахував, внаслідок чого помилково зробив висновок про неможливість застосування відповідачем притримання спірних матеріалів та обладнання.

Окрім викладеного, апелянт також звертає увагу суду на те, що господарський суд першої інстанції не врахував того, що зміст вимоги Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про повернення матеріалів та обладнання не відповідає ані умовам договору зберігання від 15.12.2017 № 535-17, ані вимогам закону.

Як в претензії від 15.03.2019р. № 06-26/675/19, так і позовних вимогах у справі № 922/1655/19 позивач вимагає повернути будівельні матеріали, що були отримані відповідачем на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. № 535-17, саме на будівельний майданчик за адресою: Харківська обл., м.Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А.

Проте, договором зберігання від 15.12.2017р. № 535-17 не було передбачено обов`язку відповідача як зберігача повертати матеріали у місто Первомайськ чи в будь-яке інше місце за вибором позивача (поклажодавця). Так само і статті 949, 953 ЦК України, що закріплюють обов`язок зберігача повернути річ та право поклажодавця вимагати такого повернення в будь-який момент, не визначають того, в якому саме місці має відбутись таке повернення речі, що зберігається.

Таким чином, господарський суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не тільки зобов`язав відповідача виконати обов`язок з повернення речей, який відповідач в силу здійснюваного ним притримання має право не виконувати, а й довільно, всупереч приписам ст.ст. 14, 532, 949 ЦК України розширив зміст цього обов`язку, поклавши на відповідача вчинення дій, які взагалі не передбачені ані договором, ані законом.

Апелянт також вважає, що істотною обставиною при розгляді даної справи також є те, що суд першої інстанції фактично примушує відповідача до повернення частково вже використаних на будівництві матеріалів.

При цьому, суд першої інстанції робить висновок про те, що в матеріалах справи відсутні докази використання витребуваних матеріалів за договором підряду від 07.07.2017р. № 79Т-17, однак таке твердження не відповідає дійсності, оскільки матеріали справи містять клопотання про приєднання до справи письмових доказів, а саме: було долучено копію уточненої позовної заяви з додатками у справі №922/1372/19, зокрема - акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року за ф. Кб-2в на суму 1038861,64грн., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2019 року ф. Кб-3 на суму 1038861,64грн., акт приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року ф. Кб-2в на суму 2038778,04грн., довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати ф. Кб-3 на суму 2038778,04грн.

Зазначені акти приймання виконаних будівельних робіт ф. Кб-2в та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати ф. Кб-3 містять посилання на відповідні матеріали (визначені також і договором зберігання), вартість яких не була включена в підсумкову суму вказаних актів, тобто такі матеріали були раніше отримані відповідачем (підрядником) від позивача (замовника).

Доказів же того, що відповідач отримував від позивача будівельні матеріали на будь-якій іншій підставі, крім договору зберігання від 15.12.2017р. № 535-17, матеріали справи №922/1655/19 дійсно не містять.

Крім того, апелянтом було повідомлено суд апеляційної інстанції про те, що ним очікується понесення судових витрат у зв`язку із розглядом справи №922/1655/19 в апеляційній інстанції у вигляді сплати судового збору в сумі 2881,50грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 50000,00грн. Докази щодо вказаного розміру судових витрат будуть подані суду протягом п`яти днів з дати ухвалення судового рішення. Скаржник просить суд апеляційної інстанції вважати це застереження відповідною заявою, зробленою до закінчення судових дебатів, в розумінні приписів абзацу 2 частини 8 статті 129 ГПК України.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.07.2023р. залишено апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" на рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 без руху в порядку статті 260 Господарського процесуального кодексу України, з тих підстав, що апелянтом не надано суду доказів надсилання копії апеляційної скарги і додатків до неї учасникам справи, а саме позивачу.

25.07.2023р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду документи на підтвердження усунення недоліків, що стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху, а саме: докази на підтвердження направлення копії апеляційної скарги позивачу (вх.№8655).

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Східного апеляційного господарського суду від 26.07.2023р., у зв`язку із відпусткою суддя Шевель О.В., для розгляду справи №922/1655/19 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Плахов О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 27.07.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" на рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19; встановлено позивачу у справі строк для подання відзиву на апеляційну скаргу - протягом 15 днів (з урахуванням вимог ст.263 Господарського процесуального кодексу України) з дня вручення даної ухвали; встановлено сторонам у справі строк для подання заяв і клопотань - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; призначено справу до розгляду на "28" серпня 2023 р. об 11:30 годині.

10.08.2023р. позивачем подано до апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу (вх.№9422), в якому просить суд відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера", рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 залишити без змін.

28.08.2023р. апелянтом подано до апеляційного господарського суду додаткові письмові пояснення (вх.№10159).

При вирішенні питання щодо наявності підстав для врахування письмових пояснень апелянта, судова колегія виходить з наступного.

Зі змісту вказаних пояснень вбачається, що апелянтом викладено додаткові обставини, які на думку останнього є підставою для скасування оскаржуваного рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19. Отже, зазначені письмові пояснення фактично є доповненням до апеляційної скарги.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження. У разі доповнення чи зміни апеляційної скарги особа, яка подала апеляційну скаргу, повинна подати докази надіслання копій відповідних доповнень чи змін до апеляційної скарги іншим учасникам справи; в іншому випадку суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Судова колегія, перевіривши, чи відповідають ці пояснення вимогам статей 266, 269 Господарського процесуального кодексу України щодо строків подання таких пояснень та меж розгляду апеляційної скарги в суді апеляційної інстанції, встановила наступне:

- Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" мало можливість доповнити апеляційну скаргу новими доводами та вимогами виключно до 05.07.2023р., але не скористалось таким правом, оскільки звернулось з відповідними письмовими поясненнями, лише 28.08.2023р., тобто більш ніж через місяць після спливу цього строку.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне не враховувати доповнення вимог апеляційної скарги, які заявлені апелянтом у письмових поясненнях, та розглядати апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" на рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 в межах її доводів та вимог.

У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 28.08.2023р. представник апелянт підтримав вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив відмовити в її задоволенні, рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 залишити без змін.

Враховуючи, що представники сторін з`явились в судове засідання та надали пояснення в обґрунтування своїх вимог та заперечень, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 15.12.2017р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" (надалі - зберігач) та Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (надалі - поклажодавець) було укладений договір зберігання №535-17 (надалі договір т.1 а.с.12), відповідно до умов якого зберігач зобов`язався зберігати матеріали та обладнання (товар), отримане ним на підставі акту приймання-передачі з моменту підписання договору та повернути товар у цілості та схоронності, а поклажодавець прийняв на себе обов`язок прийняти цей товар назад (пункту 1.1. договору).

Відповідно до умов пункту 1.2. договору, зберігач зобов`язаний забезпечити схоронність товару та приймає на себе повну матеріальну відповідальність.

Згідно з пунктом 1.4. договору, зберігач не вправі користуватись без письмової згоди поклажодавця переданими йому на зберігання матеріальними цінностями.

Пунктом 2.1. договору сторони також погодили, зокрема, що зберігач зобов`язаний повернути прийнятий на зберігання товар на першу вимогу поклажодавця.

Зберігач забезпечує приймання товару згідно з актами приймання-передачі, підписаними представниками сторін. Якість та кількість товару, переданого не зберігання, вказане в актах приймання-передачі, вважається остаточним та не може бути предметом претензій поклажодавця до зберігача (пункти 3.1. та 3.2 договору).

На виконання умов договору, 15.12.2017р. між сторонами було складено та підписано Акт приймання-передачі матеріалів та обладнання згідно з договором (т.1 а.с.18-20), відповідно до умов якого поклажодавець передав, а зберігач прийняв на відповідальне зберігання матеріали та обладнання на загальну суму 6876783,28грн.

Найменування та кількість переданих матеріалів та обладнання зазначені в акті на підставі накладних на товар за грудень 2017р. №355, №1123, №1254, №1299, №1305, №569, №121, №395, №234, №321 (т.1 а.с.21-30).

В подальшому, у зв`язку із використанням відповідачем матеріалів та обладнання на суму 2571861,89грн. на підставі Акту використання матеріалів та обладнання (т.1 а.с.34), 28.12.2018р. між сторонами було складено та підписано Акт звірки приймання-передачі матеріалів та обладнання згідно з договором, відповідно до умов якого вартість переданого поклажодавцем на зберігання зберігачу товару складає 4304921,39грн. (т.1 а.с.31-33).

15.03.2019р. поклажодавець звернувся до зберігача з претензією №06-26/675/19 (т.1 а.с.13-16), в якій керуючись статтею 19 Господарського процесуального кодексу України повідомляв останнього про порушення своїх законних прав та інтересів, що виникли першочергово на підставі договору підряду від 07.07.2017р. №79т-17 укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" (надалі- підрядник) та Територіальним управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (надалі - замовник) щодо реконструкції адміністративної будівлі та благоустрою території Первомайського міськрайонного суду Харківської області, за адресою: Харківська область, м.Первомайський, 3-й мікрорайон, буд.16-А.

Поклажодавець зазначав, що з моменту укладення договору підряду, ним та особами уповноваженим здійснювати авторський нагляд, суворо контролювався хід виконання підрядних робіт, їх якість та обсяг.

24.01.2019р. представниками замовника підрядних робіт, виконавця, та уповноваженої особи з технічного нагляду за будівництвом об`єкта, було оглянуто об`єкт будівництва з метою встановлення фактичного стану будівельного майданчика, відповідності виконання взятих підрядником зобов`язань щодо тривалості будівництва в цілому та окремих видів робіт, а також наявності матеріалів переданих по договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17.

За результатами вказаного огляду, було складено Акт про порушення виконання умов договору, в якому, зокрема, було встановлено, що роботи на будівельному майданчику не проводились.

Щодо наявності переданих на зберігання матеріалів відповідно до договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, оглядом було встановлено його наявність не в повному обсязі, у зв`язку із тим, що на об`єкті зберігалась частина матеріалів, підряднику було запропоновано надати пояснення щодо обсягів та місцезнаходження матеріалів, які перебувають у нього на відповідальному зберіганні.

Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області неодноразово зверталось до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" з письмовими вимогами щодо прискорення робіт, своєчасного завершення етапів робіт та усунення недоліків неякісно виконаних робіт.

Проте, вказані заходи не вплинули на кінцевий результат, фактичний стан реконструкції адміністративної будівлі та благоустрою території Первомайського міськрайонного суду Харківської області не відповідає календарному графіку, у зв`язку із чим, Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області вимагало у десятиденний строк:

- перерахувати суму штрафних санкцій нарахованих за порушення умов договору підряду від 07.07.2017р. №79т-17 в загальному розмірі 1235849,79грн.;

- повернути будівельні матеріали загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться на відповідальному зберіганні відповідно до договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 у підрядника ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" на будівельний майданчик, за адресою: Харківська область, м.Первомайський, 3, 3-й мікрорайон, буд.16-А.

Факт направлення вказаної претензії 15.03.2019р. на адресу ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" та її отримання останнім 28.03.2019р., підтверджується доданим до матеріалів справи рекомендованим повідомлення повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 069 (т.1 а.с.17).

Проте, відповіді на вказану претензію зберігачем надано не було, як і не було в добровільному порядку повернуто поклажодавцю будівельні матеріали загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться в зберігача на зберіганні відповідно до договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, що і стало підставою для звернення 31.05.2019р. Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області до господарського суду Харківської області з відповідним позовом (з урахуванням пояснень від 27.04.2023р.) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" (т.1 а.с.4-38, т.7 а.с.33-69).

Рішенням господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у даній справі позов задоволено повністю, з підстав викладених вище (т.7 а.с.217-205).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, судова колегія зазначає, що за змістом статей 4 та 5 Господарського процесуального кодексу України, статті 15 Цивільного кодексу України та статті 20 Господарського кодексу України можливість задоволення позовних вимог вимагає наявності та доведеності наступної сукупності елементів: наявність у позивача захищуваного суб`єктивного права/охоронюваного законом інтересу, порушення (невизнання або оспорювання) такого права/інтересу з боку визначеного відповідача та належність (адекватність характеру порушення та відповідність вимогам діючого законодавства) обраного способу судового захисту. Відсутність або недоведеність будь- якого із вказаних елементів, що становлять предмет доказування для позивача, унеможливлює задоволення позову.

Судова колегія зазначає, що сутність даного спору полягає в спонуканні відповідача, як зберігача до примусового виконання обов`язку встановленого пунктом 2.1. договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 щодо повернення позивачу, як поклажодавцю будівельних матеріалів загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться у відповідача на відповідальному безкоштовному зберіганні.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності (частина 1 статті 936 Цивільного кодексу України).

Як було зазначено вище, на підставі укладеного між сторонами договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, у відповідача, як зберігача перебувають на зберіганні матеріали та обладнання на загальну суму 4304921,39грн., що підтверджується копією Акту звірки приймання-передачі матеріалів та обладнання від 28.12.2018р. до договору (т.1 а.с.31-33).

Вказаний акт підписано уповноваженими представниками сторін без жодних зауважень та скріплено печатками підприємств.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія Інвентаризаційного опису матеріалів та обладнання, переданих згідно договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, станом на 01.11.2021р. зі змісту якого також вбачається, що вартість та кількість переданих матеріалів та обладнання залишилась незмінною з 2018року та становить 4304921,39грн. (т.7 а.с.88-90).

Вказаний Інвентаризацій опис також підписаний представниками сторін без будь-яких зауважень чи заперечень.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 938 Цивільного кодексу України, зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого в договорі зберігання. Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення

Частиною 1 статті 949 Цивільного кодексу України встановлено, що зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Судова колегія зазначає, що зі змісту укладеного між сторонами договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 вбачається, що сторонами при його укладенні не було встановлено строк зберігання майна, а отже, обов`язок відповідача, як зберігача з повернення такого майна виникає після пред`явлення позивачем, як поклажодавцем письмової вимоги в порядку статей 530, 938 Цивільного кодексу України.

При цьому, днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, в який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення (висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13.06.2018р. у справі №522/799/16-ц).

З матеріалів справи вбачається, що 15.03.2019р. поклажодавець звернувся до зберігача з претензією №06-26/675/19 (т.1 а.с.13-16), в якій, зокрема, вимагав у десятиденний строк повернути будівельні матеріали загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться на відповідальному зберіганні відповідно до договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 у підрядника ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" на будівельний майданчик, за адресою: Харківська область, м.Первомайський, 3, 3-й мікрорайон, буд.16-А.

Факт направлення вказаної претензії 15.03.2019р. на адресу ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" та її отримання останнім 28.03.2019р., підтверджується доданим до матеріалів справи рекомендованим повідомлення повідомленням про вручення поштового відправлення з штрихкодовим ідентифікатором 069 (т.1 а.с.17).

Таким чином, враховуючи приписи статей 530, 938 Цивільного кодексу України, обов`язок відповідача, як зберігача щодо повернення позивачеву майна зі зберігання є таким, що настав.

Проте, матеріали справи не містять доказів ані відповідні на вказану претензію, ані доказів повернення позивачу, як поклажодавцю будівельних матеріали загальною вартістю 4304921,39грн.

Як під час розгляду справи місцевим господарським судом так і під час апеляційного перегляду даної справи відповідач наголошує на наявності підстав для притримання одержаних на підставі договору матеріалів та обладнання з посиланням на положення статті 856 Цивільного кодексу України, у зв`язку із наявністю у позивача заборгованості перед ТОВ "Будівельна компанія "Укртехносфера" за договором підряду від 07.07.2017р. №79т-17.

Судова колегія зазначає, що частиною першою статті 856 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо замовник не сплатив встановленої ціни роботи або іншої суми, належної підрядникові у зв`язку з виконанням договору підряду, підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника.

З аналізу приписів вказаної статті випливає, що підрядник має право притримати результат роботи, а також устаткування, залишок невикористаного матеріалу та інше майно замовника, що є у підрядника в разі несплати ціни роботи у зв`язку із виконанням договору підряду.

Тобто, дана норма на яку посилається апелянт застосовується за відносинами, який виникають саме з договору підряду.

Загальний цивільно-правовий зміст права підрядника на притримання має такі суттєві ознаки: 1) підрядник повинен правомірно володіти майном замовника; 2) замовником порушено строки виконання своїх зобов`язань за договором підряду; 3) підрядник повинен повідомити замовника про притримання певних речей чи майна.

З матеріалів справи вбачається, що листом від 17.12.2021р. №211 відповідач на підставі положень статті 856 Цивільного кодексу України вперше повідомив позивача про притримання матеріалів та обладнання з метою забезпечення виконання грошового зобов`язання за договором підряду від 07.07.2017р. №79т-17 (т.7 а.с.87).

Разом з тим, судова колегія повторно наголошує, що положення статті 856 Цивільного кодексу України щодо права підрядника на притримання майна замовника застосовується виключно під час виконання договору підряду.

Натомість, сутність даного спору полягає в спонуканні відповідача, як зберігача до примусового виконання обов`язку встановленого пунктом 2.1. договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 щодо повернення позивачу, як поклажодавцю будівельних матеріалів загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться у відповідача на відповідальному безкоштовному зберіганні.

Крім того, зі змісту укладеного між сторонами договору зберігання не вбачається, що повернення поклажодавцю майна (будівельних матеріалів) ставиться в залежність від виконання останнім умов договору підряду від 07.07.2017р. №79т-17.

Отже, за наведених обставин, посилання апелянта на необхідність застосування положень статті 856 Цивільного кодексу України під час виконання умов договору зберігання є безпідставним та такими, що ґрунтуються на довільному тлумаченні норм законодавства.

При цьому, судова колегія також зауважує, що обов`язок відповідача, як зберігача з повернення отриманих за договором матеріалів та обладнання позивачу, як поклажодавцю виник ще у 2019 році (15.03.2019р. - дата направлення претензії вимоги), а про притримання відповідач повідомив позивача лише в грудні 2021року.

Щодо доводів апелянта про те, що ним як підрядником, за договору підряду від 07.07.2017р. №79т-17 під час його виконання було використано частину матеріалів та обладнання, які передані позивачем, як поклажодавцем, на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, а отже відсутні підстави для зобов`язання відповідача повернути вказані будівельні матеріали, судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2019р. відповідачем було подано до господарського суду Харківської області клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної та економічної експертизи (т.3 а.с.92-93), на вирішення якої просив суд поставити наступні питання:

- Чи виконані фактично обсяги будівельних робіт, вказані у проекті Акту приймання виконаних будівельних робіт ф.Кб-2 за листопад 2019року щодо додаткових робіт на об`єкті «Реконструкція адміністративної будівлі на благоустрій території Первомайського міськрайонного суду Харківської області», за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, 3-й мікрорайон, буд. 16-А на суму 2038778,04грн.?

- Чи призначені (з урахуванням змісту правовідносин сторін за договору підряду №79Т-17 від 07.07.2017р. та характеру виконуваних за цим договором робіт) матеріальні ресурси, передані Територіальним управлінням державної судової адміністрації у Харківській області на зберігання ТОВ «БК «Укртехносфера», для виконання робіт за договором підряду №79Т-17 від 07.07.2017р.?

- Чи є підстави вважати з урахуванням змісту правовідносин сторін за договором підряду №79Т-17 від 07.07.2017 та характеру виконуваних за цим договором робіт, що договору підряду №79Т-17 від 07.07.2017 та договори зберігання, за якими Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області на зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Укртехносфера» передані на зберігання матеріальні ресурси, становлять єдину систему договірних зв`язку, спрямовану на спільну економічну мету забезпечення виконання робіт за договором підряду №79Т-1 від 07.07.2017р.?

Обґрунтовуючи вказане клопотання відповідач посилався на те, що правовідносини за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17 перебувають у взаємозв`язку та фактичній єдності з правовідносинами сторін за договором будівельного підряду №79Т-17 від 07.07.2017р. Відповідач також зазначав, що у листопаді 2019року, ТОВ БК «Укртехносфера», як підрядником на виконання вказаного договору будівельного підряду було складено, підписано та подано ТУ ДСА у Харківській області, як замовнику акти приймання виконаних робіт з улаштування фасаду (включаючи акти на додаткові роботи).

На думку відповідача, з вказаних актів вбачається фактична неможливість повного задоволення позовних вимог, оскільки значна частина матеріальних ресурсів (будівельних ресурсів), які є предметом позову у даній справі, вже використані та продовжують використовуватись під час виконання робіт за договором підряду від 07.07.2017р. №79Т-17.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21.11.2019р. залишеною без змін постановою Східного апеляційного господарського суду від 18.12.2019р. (т.3 а.с.101-105, 212-219) часткового задоволено клопотання відповідача про призначення судової експертизи; призначено у справі судову будівельно-технічну експертизу на вирішення якої поставити такі питання:

- чи підтверджується факт використання ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» під час виконання договору підряду від 07.07.2017р. №79Т-17 матеріальних ресурсів, переданих ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» на зберігання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області на підставі договору зберігання від 15.12.2017 №535-17?

- Якщо так, то яких саме і в якому обсязі?.

Ухвалено відмовити в задоволенні решти клопотання; проведення судової експертизи доручено Харківському науково-дослідному інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса (61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8А); матеріали справи направлено до Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Засл. проф. М.С. Бокаріуса для проведення судової експертизи; провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Частково задовольняючи клопотання відповідача про призначення судової експертизи місцевий господарський суд виходив з того, що вбачається розбіжність в позиціях сторін щодо кількості будівельних матеріалів, що зберігаються на будівельному майданчику на час розгляду справи, за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, 3-й мікрорайон, 16-А, та які, згідно позовних вимог, поклажодавець просить зберігача повернути.

З метою усунення розбіжностей між позиціями сторін щодо кількості та обсягу будівельних матеріалів на будівельному майданчику за адресою: Харківська область, м. Первомайськ, 3-й мікрорайон, 16-А, а також для вирішення позовних вимог щодо повернення будівельних матеріалів, підлягає встановленню саме фактична наявність та обсяг спірних будівельних матеріалів, що відповідно потребує застосування спеціальних знань, у зв`язку із чим, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про призначення у даній справі будівельно-технічної експертизи для встановлення факту їх використання, та обсягу.

05.04.2023р. на адресу господарського суду Харківської області від ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса надійшов висновок експерта разом із матеріалами справи № 922/1655/19.

Згідно наданого Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» Міністерства юстиції України висновку від 03.04.2023р. №863, складеного за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, факт використання ТОВ «БК «Укртехносфера» під час виконання договору підряду від 07.07.2017р. №79т-17 матеріальних ресурсів, переданих ТУ ДСА у Харківській області на зберігання підряднику на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. не має фактичного підтвердження (т.4 а.с.185-190).

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом з іншими доказами за правилами, встановленими статті 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Частиною четвертою статті 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, на вирішення експертизи було поставлено лише одне питання, а саме: чи підтверджується факт використання ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» під час виконання договору підряду від 07.07.2017р. №79Т-17 матеріальних ресурсів, переданих ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» на зберігання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17? Якщо так, то яких саме та в якому обсязі?

Проте, експерт у висновку від 03.04.2023р. №863 чіткої відповіді на поставлене судом питання не надав, а лише зазначив, що факт використання відповідачем матеріальних ресурсів не має фактичного підтвердження.

При цьому, зі змісту висновку вбачається, що експертне дослідження виконане методом порівняння вимог державних нормативів України з фактичним виконання їх положень у частині забезпечення будівельного виробництва відповідними ресурсами.

Отже, як вірно встановлено господарським судом першої інстанції, відповідний висновок не надає чіткої відповіді на ключове питання, яке було постало перед експертом, у зв`язку із чим, відповідний висновок не може бути належним та допустимим доказом на підтвердження або спростування факту використання ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» під час виконання договору підряду від 07.07.2017р. №79Т-17 матеріальних ресурсів, переданих ТОВ «Будівельна компанія «Укртехносфера» на зберігання Територіальним управлінням Державної судової адміністрації у Харківській області на підставі договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17.

Судова колегія також зазначає, що з наявних в матеріалах справи копій документів щодо виконання відповідачем, як підрядником умов договору підряду від 07.07.2017р. №79Т-17, а саме: акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року за ф. Кб-2в на суму 1038861,64грн., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2019 року ф. Кб-3 на суму 1038861,64грн., акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2019 року ф. Кб-2в на суму 2038778,04грн., довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати ф. Кб-3 на суму 2038778,04грн. також неможливо встановити використання саме тих будівельних матеріалів, які були передані відповідачу, як зберігачу за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що відповідно до наявного в матеріалах справи Акту звірки приймання-передачі матеріалів та обладнання від 28.12.2018р. до договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17 (т.1 а.с.31-33), у відповідача, як зберігача станом на 2018 рік перебували на зберіганні матеріали та обладнання на загальну суму 4304921,39грн.

Вказаний акт підписано уповноваженими представниками сторін без жодних зауважень та скріплено печатками підприємств.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія Інвентаризаційного опису матеріалів та обладнання, переданих згідно договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, станом на 01.11.2021р. зі змісту якого також вбачається, що вартість та кількість переданих матеріалів та обладнання залишилась незмінною з 2018року та становить 4304921,39грн. (т.7 а.с.88-90).

Вказаний інвентаризаційний опис також було підписано представниками сторін без жодних зауважень.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що відповідач, шляхом підписання вказаного Інвентаризаційного опису матеріалів та обладнання підтвердив, що станом на 01.11.2021р. кількість переданих матеріалів та обладнання залишилась незмінною з 2018року.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що фактичні обставини справи свідчать про намагання відповідача ухилитись від виконання свого обов`язку, передбаченого пунктом 2.1. договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, щодо повернення майна на першу вимогу поклажодавця, яке виникло ще в 2019 році.

Враховуючи той факт, що строк на повернення майна за договором зберігання від 15.12.2017р. №535-17 є таким, що настав; в матеріалах справи відсутні докази використання відповідачем вказаного майна за договором підряду від 07.07.2017р. №79Т-17, а також докази повернення майна за договором зберігання позивачу; приймаючи до уваги відсутність підстав для притримання майна, оскільки між сторонами не укладався правочин з приводу притримання в забезпечення виконання зобов`язання за договором зберігання, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суд щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача повернути позивачу будівельні матеріали, загальною вартістю 4304921,39грн, які знаходяться на відповідальному зберіганні відповідно до договору від 15.12.2017р. №535-17.

Разом з тим, судова колегія звертає увагу на те, що зі змісту укладеного між сторонами договору зберігання від 15.12.2017р. №535-17, а саме пункту 2.1. не вбачається, що сторонами було погоджено обов`язок зберігача (відповідача) повернути поклажодавцю (позивачу) прийнятий на зберігання товар (будівельні матеріали) за конкретною адресою, а саме: на будівельний майданчик за адресою: Харківська область, м. Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А.

Отже, за наведених обставин, позов Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 частковому скасуванню.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 31 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських судів про якість судових рішень, щоб мати ознаки високої якості, судове рішення повинно сприйматися сторонами по справі та суспільством у цілому як результат правильного застосування юридичних норм, справедливого судового процесу та належної оцінці фактів, а також як таке, що може бути ефективно виконаним. Лише в цьому випадку сторони будуть упевнені, що їхню справу розглянуто й вирішено належним чином, а громадськість сприйме ухвалене рішення як фактор відновлення суспільної злагоди.

Пунктом 38 Висновку визначено, що при викладені мотивів прийняття рішення слід відповісти на аргументи сторін, тобто окремий пункт вимог та аргументи захисту. Це є важливою гарантією, яка дає можливість сторонам переконатись в тому, що їхні доводи були вивчені, а отже, суддя взяв їх до уваги.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що господарським судом першої інстанції при розгляді даної справи та ухваленні оскаржуваного рішення не було прийнято до уваги та не надано належної правової оцінки всім доказам у справі в їх сукупності, що, враховуючи суть даного спору, свідчить про не з`ясування судом всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За приписами процесуального законодавства рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

З огляду на вищевикладене, оскільки місцевий господарський суд не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 частковому скасуванню, з підстав зазначених в мотивувальній частині даної постанови.

Керуючись ст. 269-270, 273, 275, 277, 280-282 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 скасувати частково, а саме в частині зобов`язання повернути Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Харківській області будівельні матеріали, на будівельний майданчик за адресою: Харківська обл., м. Первомайський, 3-й мікрорайон, 16-А.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Харківської області від 06.06.2023р. у справі №922/1655/19 в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, буд. 15, літ. А-4, 15, 16, 27, ) повернути Територіальному управлінню Державної судової адміністрації України у Харківській області (61050, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корп. 2, ) будівельні матеріали, загальною вартістю 4304921,39грн., які знаходяться на відповідальному зберіганні відповідно до Договору від 15.12.2017 №535-17 у Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія "Укртехносфера" (61105, м. Харків, вул. Киргизька, буд. 15, літ. А-4, 15, 16, 27, ) на користь Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (61050, м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корп. 2, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00грн.».

Повний текст постанови складено 06.09.2023

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок та строки оскарження в касаційному порядку встановлені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.В. Плахов

Суддя О.А. Пуль

Суддя В.О. Фоміна