ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2023 р. Справа №914/948/21(914/3388/21)

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Желік М.Б.

судді Галушко Н.А.

Орищин Г.В.

за участю секретаря судового засідання Гуньки О.П.

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства Кредобанк б/н від 31.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1768/23 від 05.06.2023)

на рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2023 (повний текст складено 17.05.2023, суддя Цікало А.І.),

у справі №914/648/21 (914/3388/21)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач

до відповідача-1: Акціонерного товариства Кредобанк

до відповідача-2: Приватного підприємства Дизайн-МК

до відповідача-3: Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю Еко-Малт

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павлюк Назар Васильович

про: визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації іпотеки

в межах справи: №914/948/21

про банкрутство: Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач

за участю представників:

від позивача: не з`явився

від апелянта (відповідача 1): Гончарова У.І. - представник

від відповідача 2: Ковч П.С. - представник

від відповідача 3: Мочульський Л.Б. - представник

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: Галамага Н.М. - представник

від позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1: не з`явився

Учасникам процесу роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.ст. 35, 42, 46, Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.222 Господарського процесуального кодексу України фіксування судового засідання здійснюється технічними засобами.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.05.2023 у справі №914/948/21 (914/3388/21) позов задоволено частково:

витребувано у ПП Дизайн-МК на користь ТзОВ Будпостач наступне майно: - нежитлові будівлі, загальною площею 1699,7 кв.м.: вагова з навісом (літ. А-1) площею 13,7 кв.м., склад (літ. Б-1) площею 169,1 кв.м., склад (літ. В-1) площею 212,3 кв.м., навіс (літ. Г-1), склад (літ. Д-1) площею 592,0 кв.м., вбиральня (літ. Е-1), тарний склад (літ. Є-1) площею 207,4 кв.м., тарний склад (літ. Ж-1) площею 103,8 кв.м., склад (літ. З-1) площею 296,6 кв.м., адмінбудинок (літ. И-1) площею 66,1 кв.м., побутове приміщення (літ. І-1) площею 38,7 кв.м., ворота № 1, ворота № 2, огорожа № 3, ворота № 4, що знаходяться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул.Привокзальна, буд. 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; - нежитлові будівлі, загальною площею 1530,5 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, буд. 4А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; - земельну ділянку, площею 0,6176 га, кадастровий номер :01:002:0039, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, 4а, та призначена для підприємницької діяльності (обслуговування складського приміщення), оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; - земельну ділянку, площею 0,3323 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0038, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, 4а, та призначена для підприємницької діяльності (обслуговування гуртового магазину-складу будівельних матеріалів), оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; - земельну ділянку, площею 0,1836 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0016, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, 4а, та призначена для обслуговування складських приміщень, оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; - земельну ділянку, площею 0,3656 га, кадастровий номер :01:002:0031, яка знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, 4а, та призначена для підприємницької діяльності (обслуговування складського приміщення), оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0;

визнано недійсним договір іпотеки, укладений між АТ Акціонерно-комерційним банком Львів та ПП Дизайн-МК, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С. В., зареєстрований в реєстрі за № 5067;

скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 43930257) земельної ділянки, площею 0,1836 га, кадастровий номер: :01:002:0016, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, земельна ділянка 4а;

скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 43926149) нежитлової будівлі, загальною площею 1699, 7 кв.м., а саме: вагова з навісом (літ. А-1) площею 13,7 кв.м., склад (літ. Б-1) площею 169,1 кв.м., склад (літ. В-1) площею 212,3 кв.м., навіс (літ. Г-1), склад (літ. Д-1) площею 592,0 кв.м., вбиральня (літ. Е-1), тарний склад (літ. Є-1) площею 207,4 кв.м., тарний склад (літ. Ж-1) площею 103,8 кв.м., склад (літ. З-1) площею 296,6 кв.м., адмінбудинок (літ. И-1) площею 66,1 кв.м., побутове приміщення (літ. І-1) площею 38,7 кв.м., ворота № 1, ворота № 2, огорожа № 3, ворота № 4, що знаходяться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, буд. 6.;

скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 43928555) земельної ділянки, площею 0,3323 га, кадастровий номер: :01:002:0038, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, земельна ділянка 4а;

скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 43930882) земельної ділянки, площею 0,3656 га, кадастровий номер: :01:002:0031, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, земельна ділянка 4;

скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 43927154) земельної ділянки, площею 0,6176 га, кадастровий номер: :01:002:0039, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, земельна ділянка 4а;

скасовано державну реєстрацію іпотеки (номер запису про іпотеку: 43929577) нежитлової будівлі, загальною площею 1530, 5 кв.м., що знаходяться за адресою: Львівська обл., Миколаївський р., м. Миколаїв, вул. Привокзальна, буд. 4а.

В задоволенні позову в частині визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 03.08.2021 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М. за реєстраційним № 883 - відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач-1 звернувся до Західного апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.06.2023 справу розподілено колегії суддів Західного апеляційного господарського суду у складі: Желік М.Б. - головуючий суддя, члени колегії судді Галушко Н.А., Орищин Г.В.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.06.2023 відкрито апеляційне провадження, встановлено учасникам справи строк на подання відзиву до 10.07.2023 та призначено розгляд справи на 12.07.2023.

10.07.2023 на адресу суду надійшов відзив ПАТ АКБ Львів б/н від 10.07.2023 (вх. №01-04/4627/23) на апеляційну скаргу, в якому відповідач-3 просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

10.07.2023 на електронну адресу суду надійшов відзив арбітражного керуючого Гупала Т.В. №02-01/0286 від 06.07.2023 (вх. №01-04/4604/23) на апеляційну скаргу, у якому ліквідатор просить залишити оскаржене рішення без змін.

10.07.2023 (о 19:06) на електронну адресу суду надійшов відзив ТзОВ «Еко-Малт» б/н б/д (вх. №01-04/4635/23 від 11.07.2023) на апеляційну скаргу, у якому третя особа на стороні позивача просить залишити оскаржене рішення без змін.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 відкладено розгляд справи на 19.07.2023.

Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 19.07.2023 відкладено розгляд справи на 23.08.2023.

22.08.2023 на електронну адресу суду надійшло клопотання арбітражного керуючого Гупала Т.В. про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами.

В судовому засіданні 23.08.2023 представник апелянта вимоги скарги підтримала, просила скасувати оскаржене рішення та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Представники відповідача-2 та відповідача-3 підтримали вимоги апеляційної скарги, просили її задоволити в повному обсязі.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, проти задоволення вимог скарги заперечила, просила залишити оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ст.269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, взявши до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, колегія суддів дійшла висновку про те, що вимоги апеляційної скарги підлягають задоволенню, а відтак оскаржуване рішення слід скасувати з прийняттям нового рішення, з огляду на наступне.

Розгляд справи в суді першої інстанції. Короткий зміст позовних вимог, заперечень відповідача та рішення суду першої інстанції.

Товариство з обмеженою відповідальністю Будпостач в особі ліквідатора арбітражного керуючого Гупала Т.В. звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Акціонерного товариства Кредобанк, до Приватного підприємства Дизайн-МК та до Акціонерного товариства Акціонерно-комерційного банку Львів про визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки, скасування державної реєстрації іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що в межах виконавчого провадження №62709252 з виконання наказу Господарського суду Львівської області від 16.12.2019 у справі №914/1632/19, приватним виконавцем виявлено та описано нерухоме майно Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач, яке перебувало в іпотеці АТ Кредобанк згідно з договором іпотеки від 23.10.2017, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я.М., зареєстрованого в реєстрі за №1395. Зазначене майно в межах виконавчого провадження неодноразово передавалось на реалізацію. Востаннє аукціон з продажу цього майна оголошувався 03.06.2021, однак торги не відбулись. Враховуючи те, що майно не було реалізовано на електронному аукціоні, АТ Кредобанк (стягувач у виконавчому провадженні) вирішив залишити за собою нереалізоване майно в порядку, передбаченому ст. 61 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку з чим, приватним виконавцем винесено відповідну постанову та складено акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу. На підставі акту про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем Павлюк Н.В. 16.07.2021, приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М. видано свідоцтво від 03.08.2021, реєстраційний номер 883, на підставі якого 03.08.2021 за АТ Кредобанк зареєстровано право власності на нерухоме майно, яке належало ТзОВ Будпостач. Надалі, 10.08.2021 право власності на таке нерухоме майно зареєстровано за ПП Дизайн-МК на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна №3645 від 10.08.2021, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І. Я., а також 13.09.2021 зареєстровано іпотеку на зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки №5067 від 13.09.2021, укладеного між ПП Дизайн-МК (Іпотекодавець) та АТ АКБ Львів (Іпотекодержатель).

Позивач стверджує, що оформлення за АТ Кредобанк права власності на нерухоме майно ТзОВ Будпостач відбулось після відкриття провадження у справі № 914/948/21 про банкрутство ТзОВ Будпостач та введення мораторію на задоволення вимог кредиторів, з порушенням порядку продажу майна у процедурі банкрутства.

Оскільки спірне майно вибуло з власності ТзОВ Будпостач поза його волею, всупереч обмеженням, запровадженим мораторієм на задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство, та за межами провадження у справі про банкрутство, ТзОВ Будпостач вважає, що має право на витребування майна в ПП Дизайн-МК як останнього набувача.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.12.2021 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу ухвалено розглядати за правилами загального позовного провадження в межах справи №914/948/21 про банкрутство ТзОВ Будпостач.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.02.2022 залучено приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н. В. до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1 (АТ Кредобанк).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.03.2022 залучено ТзОВ Еко-Малт до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Відповідач-1, АТ Кредобанк, заперечуючи позовні вимоги, зазначав, що в рамках виконавчого провадження приватним виконавцем, перевірено майновий стан, виявлене майно належне боржнику - ТзОВ Будпостач, яке перебувало в іпотеці АТ Кредобанк згідно з договором іпотеки від 23.10.20217 р., та в дотримання порядку визначеного ст.51 Закону України Про виконавче провадження та Законом України Про іпотеку, зазначене майно описано, арештовано та скеровано для примусової публічної реалізації ДП Сетам.

ДП Сетам при примусовій реалізації майна повідомлено приватного виконавця, що перші, другі та треті торги з реалізації арештованого майна не відбулися у зв`язку з відсутністю зареєстрованих покупців.

Опираючись на дані обставини Приватним виконавцем, в дотримання вимог п. 6 ст. 61 Закону України Про виконавче провадження, повідомлено стягувача - АТ Кредобанк про даний факт та запропоновано вирішення питання щодо залишення за собою нереалізованого майна за ціною третіх торгів в розмірі 3002230,00 грн.

Отримавши згоду стягувача на залишення за АТ Кредобанк не реалізованого майна за ціною третіх торгів, приватним виконавцем передано майно стягувачу, а 03.08.2021 р. на підставі відповідного свідоцтва про придбання АТ Кредобанк спірного майна з прилюдних торгів, що не відбулися, приватним нотаріусом Алєксєєвою Г. М. зареєстровано право власності в Державному реєстрі речових прав.

Надалі, АТ Кредобанк для погашення існуючого боргу, як власник майна, реалізував своє право розпорядження власністю шляхом відчуження майна на підставі договору купівлі-продажу.

АТ Кредобанк вважає, що положення статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства передбачають випадки, на які не поширюється дія мораторію, зокрема - перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж.

АТ Кредобанк зазначає, що датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) - пункт 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016р.

Таким чином, на переконання АТ Кредобанк, стадія продажу майна розпочинається з моменту оприлюднення інформації про продажу (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) та включає в себе власне електронні торги (в т.ч. повторні, треті), а у разі не реалізації майна на третіх електронних торгах та виявлення стягувачем бажанням залишити його за собою - також і процедуру передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Враховуючи положення статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вказані процедури з майном боржника, якщо останнє перебувало на стадії продажу в момент порушення справи про банкрутство.

АТ Кредобанк стверджує, що інформація про арештоване майно (формування лоту) була внесена до системи Сетам до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Будпостач. Таким чином, з цього моменту майно боржника перебувало на стадії продажу. Воно не було реалізовано на трьох електронних торгах, у зв`язку з чим приватним виконавцем було запропоновано стягувачу залишити його за собою. Стягувач погодився на передачу майна в рахунок погашення боргу, про що приватним виконавцем було складено акт, на підставі якого приватним нотаріусом стягувачу видано свідоцтво про право власності на передане майно.

Отже, твердження про те, що Банк безпідставно вирішив залишити за собою майно, не відповідає об`єктивним обставинам, оскільки стягувачем лише реалізовано право прийняти це майно в процесі виконавчого провадження шляхом отримання нереалізованого майна, в рахунок погашення заборгованості. Відтак порушення норми статті 41 Кодексу України з процедур банкрутства при видачі оспорюваного свідоцтва про право власності АТ Кредобанк, на думку АТ Кредобанк, відсутнє.

Також АТ Кредобанк зазначає, що скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно є неналежним способом захисту, оскільки останнє не породжує виникнення права власності, а є лише документом, яким оформлюється відповідне право, але не правочином, на підставі якого це право виникає, змінюється чи припиняється.

Крім того, АТ Кредобанк вказує, що витребування майна від добросовісного набувача не припиняє основного зобов`язання та не є самостійною підставою для припинення іпотеки, якщо інше не передбачене договором. Закон не встановлює недійсність такого правочину (його нікчемність).

АТ АКБ Львів, як добросовісний іпотекодержатель, який поклався на дані реєстру прав на нерухомість, про те, що ПП Дизайн - МК був одноособовим власником спірного майна, і тому уклав договір іпотеки. В такій ситуації визнання іпотечного договору недійсним у зв`язку з витребуванням майна суперечить захисту інтересів добросовісного іпотекодержателя.

Відповідач-2, ПП Дизайн-МК в суді першої інстанції не подав письмового відзиву на позовну заяву.

Відповідач-2, АТ АКБ Львів, заперечуючи позовні вимоги зазначав, зокрема, що інформація про реалізацію арештованого майна (формування лоту) була внесена до системи Сетам до моменту відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Будпостач. Відтак, з цього моменту майно боржника перебувало на стадії продажу. Воно не було реалізовано на трьох електронних торгах, у зв`язку з чим приватним виконавцем було запропоновано стягувану залишити його за собою. Стягувач погодився на передачу майна в рахунок погашення боргу, про що приватним виконавцем було складено акт, на підставі якого приватним нотаріусом стягувачу видано свідоцтво про право власності на передане майно. Таким чином, на думку АТ АКБ Львів, дії АТ Кредобанк були правомірними, а підстави для скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів відсутні.

Також АТ АКБ Львів зазначає, що обраний позивачем спосіб захисту - скасування свідоцтва про придбання майна, є неналежним, а для скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно має бути визнано недійсним та скасовано рішення органу на підставі якого було видано вказане свідоцтво.

Крім того, АТ АКБ Львів вказує, що позовна заява не містить жодних обґрунтувань чи правових підстав щодо позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки, що укладений 13.09.2021 р. між АТ АКБ Львів та ПП Дизайн-МК, посвідченого приватним нотаріусом ЛМНО Синюк С. В., реєстр. №5067 та скасування державної реєстрації іпотеки.

АТ АКБ Львів вважає, що АТ Кредобанк, а надалі і ПП Дизайн - МК є добросовісними набувачами спірних нежитлових будівель, оскільки право власності було набуте АТ Кредобанк в ході примусового виконання у зв`язку з невиконанням позивачем в добровільному порядку рішення Господарського суду Львівської області від 16.12.2019 р. у справі № 914/1632/19, яким стягнуто солідарно з ТзОВ Будпостач, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ Кредобанк заборгованість по Генеральному договору № 60/17-гд від 23.10.2017 р. у розмірі 9210367,33 грн.

Отже, продавець АТ Кредобанк станом на момент відчуження спірного майна ПП Дизайн-МК був законним власником та добросовісним набувачем так як набув майно в ході виконавчого провадження з виконання рішення суду.

На думку АТ АКБ Львів, відсутні правові підстави витребування нежитлових будівель від добросовісного набувача ПП Дизайн-МК, а відтак і визнання недійсним договору іпотеки, так як АТ АКБ Львів є добросовісним іпотекодержателем. В такій ситуації визнання іпотечного договору недійсним у зв`язку з витребуванням майна суперечить захисту інтересів добросовісного іпотекодержателя.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ТзОВ Еко-Малт (ініціюючий кредитор у справі № 914/948/21 про банкрутство ТзОВ Будпостач), підтримала позов, покликаючись на те, що реалізація спірного нерухомого майна, в рамках виконавчого провадження № 62709252, в порядку ч.1 ст.49 Закону України Про іпотеку шляхом залишення заставного майна стягувачу та заліку забезпечених вимог АТ Кредобанк в рахунок ціни майна, здійснена під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, чим порушено вимоги ч.3 ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства та п.4 ч.1 ст.34 Закону України Про виконавче провадження.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача-1, Приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Павлюк Н.В., заперечував проти позову та вказував, що в рамках виконавчого провадження №62709252 на підставі заяви іпотекодержателя про залишення за собою предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, 16.07.2021 було передано нереалізоване майно стягувачу - АТ Кредобанк. Також приватний виконавець вказував, що майно боржника перебувало на стадії продажу з моменту внесення інформації про арештоване майно (формування лоту) до системи СЕТАМ. Така інформація була внесена до відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Будпостач. Отже, у даному випадку дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється, оскільки спірне майно перебувало на стадії продажу до відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Будпостач. Окрім того, позивач не надав доказів повідомлення сторонами виконавчого провадження чи судом приватному виконавцеві про відкриття провадження в справі про банкрутство ТзОВ Будпостач.

Місцевий господарський суд, ухвалюючи оскаржене рішення, дійшов наступних висновків:

- здійснення та оформлення переходу права власності на спірне майно до АТ Кредобанк (відповідача-1) як стягувача у виконавчому провадженні шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (ч.1 ст.49 Закону України Про іпотеку), а відповідно і набуття АТ Кредобанк (відповідачем-1) права власності на спірне нерухоме майно є незаконним, оскільки зазначене відбулось поза межами процедури банкрутства ТзОВ Будпостач (позивача) та з порушенням порядку продажу майна у цій процедурі - всупереч обмеженням, запровадженим мораторієм на задоволення вимог кредиторів у справі №914/948/21 про банкрутство ТзОВ Будпостач (позивача);

- оскільки спірне майно вибуло поза волею власника (ТзОВ Будпостач), вимога позивача про витребування майна від останнього набувача (ПП Дизайн-МК) підлягає задоволенню;

- позовна вимога ТзОВ Будпостач про визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 03.08.2021, приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М. за реєстраційним №883 не відповідає належному способу захисту права, а тому в задоволенні такої вимоги слід відмовити;

- нерухоме майно може бути передано в іпотеку лише власником такого майна, у даному випадку власником спірного майна є позивач (ТзОВ Будпостач), отже, відповідач-2 (ПП Дизайн-МК) не міг передавати таке майно в іпотеку, відтак спірний договір іпотеки є таким, що суперечить положенням законодавства та підлягає визнанню недійсними;

- у зв`язку з недійсністю спірного договору іпотеки слід застосувати наслідки недійсності правочину шляхом скасування записів про державну реєстрацію іпотеки, які внесені до реєстру на підставі такого договору іпотеки, отже, вимога позивача про визнання недійсним договору іпотеки та скасування державної реєстрації іпотеки підлягає задоволенню.

Узагальнені доводи апелянта (відповідача-1) та інших учасників у справі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що оскаржене рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду, викладені в оскарженому рішенні не відповідають дійсним обставинам справи та наданим документам та не мають правового підґрунтя, суд не об`єктивно дослідив докази та ухвалив рішення при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи.

На підтвердження наведеного, апелянт вказує наступні доводи:

- поданий ліквідатором позов не забезпечує будь-яких прав банкрута та не спрямований на задоволення вимог кредиторів, тому задоволення позовних вимог не призведе до захисту прав боржника чи кредиторів та не матиме реальних правових наслідків;

- в процесі реалізації предмета іпотеки спірне майно, у зв`язку з відсутністю покупців передано АТ «Кредобанк» в погашення заборгованості з ціною 3 млн. грн., залишок заборгованості боржника склав 6,9 млн. грн., відтак прилюдні торги, що не відбулися є доказом того, що вартість предмета іпотеки не перевищує 3 млн. грн. і навіть у разі задоволення позову кошти від продажу предмета іпотеки в процедурі банкрутства будуть скеровані виключно АТ «Кредобанк» як іпотекодержателю та не будуть достатніми навіть для погашення вимог банку, відтак задоволення позовних вимог не призведе до захисту жодних прав боржника чи кредитора;

- безпідставними є наміри спрямувати кошти від імовірного повторного продажу спірного майна в процедурі ліквідації на користь інших кредиторів, оскільки договір іпотеки не визнано недійсним, а у ст.17 Закону України «Про іпотеку» визначено вичерпний перелік підстав припинення іпотеки;

- в оскаржуваному рішенні суд відмовив у задоволенні позову в частині скасування свідоцтва про право власності АТ «Кредобанк» на спірне майно, а також саме рішення нотаріуса як державного реєстратора про реєстрацію власності банку на майно є чинним, відтак підстава набуття відповідачем-1 права власності на спірне майно є чинною і рішення суду не призведе до відновлення порушених прав;

- твердження про те, що АТ «Кредобанк» вирішив залишити з собою майно є хибним, оскільки банк не приймав рішення про залишення майна за собою, а реалізував право прийняти це майно в процесі виконавчого провадження шляхом отримання майна, яке не було реалізоване з прилюдних торгів, в рахунок погашення заборгованості; порушення норм ст.41 КУзПБ при видачі оспорюваного свідоцтва про право власності АТ «Кредобанк» на спірне майно не підтверджені доказами та спростовуються нормами права, при цьому апелянт просить врахувати правові висновки Вищого господарського суду, викладені у постанові від 11.04.2017 у справі №924/881/16, постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/1787/18;

- позовна вимога про скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів є неналежним способом захисту, оскільки не може призвести до настання реальних наслідків щодо скасування державної реєстрації прав;

- в оскарженому рішенні суд ухвалив, що вартість майна складає 3 450 000,00 грн. та стягнув з апелянта додатково (понад сплачену позивачем суму) кошти, покликаючись на договір купівлі-продажу спірного майна, укладеного між АТ «Кредобанк» та ПП «Дизайн-МК» сторони визначили договірну його ціну 3 450 000,00 грн., однак, ця сума є договірною, визначеною сторонами на власний розсуд і не може слугувати доказом вартості майна для визначення розміру судового збору.

Відповідач-3, АТ АКБ «Львів», у відзиві на апеляційну скаргу зазначає наступні доводи обґрунтованості вимог апелянта:

- суд в оскарженому рішенні встановив незаконність права власності АТ «Кредобанк», не скасовуючи при цьому ні свідоцтва про придбання спірного майна з прилюдних торгів, ні рішення державного реєстратора, яке стало підставою видачі свідоцтва про право власності, таким чином, як позивач так і суд першої інстанції визначили невірні способи захисту в даній ситуації, оскільки в разі наявності порушених прав позивача мала б розглядатись вимога про скасування рішення про державну реєстрацію права власності за банком і, в результаті його скасування, були б підстави витребовувати майно у неналежного набувача;

- відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» захист права власності здійснюється шляхом скасування запису про реєстрацію права власності, яке можливе лише у випадку скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності;

- суд самостійно застосував норми права та задоволив вимоги позивача щодо визнання недійсним і скасування договору іпотеки, скасування запису в державному реєстрі іпотек, всупереч тому, що позивач не зазначив жодного обґрунтування чи правових підстав для задоволення таких вимог, та не врахувавши того факту, що АТ АКБ «Львів» є добросовісним іпотекодержателем із врахуванням правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 11.11.2019 у справі №756/15538/15-ц, від 14.04.2021 у справі №523/7609/17).

Позивач, ліквідатор ТзОВ «Будпостач» арбітражний керуючий Гупало Т.В., у відзиві на апеляційну скаргу навів пояснення щодо фактичних обставин спору та, на спростування доводів апелянта про те, що позовні вимоги не відповідають ефективному способу захисту права чи інтересу, в даному випадку кредиторів у справі про банкрутство, вказав, що дії ліквідатора в першу чергу спрямовані на виконання вимог чинного законодавства, Кодексу України з процедур банкрутства, де чітко вказано, що будь-яке задоволення вимог кредиторів має відбуватись у межах провадження в справі про банкрутство.

Третя особа у справі, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, ТзОВ «Еко-Малт» у відзиві на апеляційну скаргу, наводить наступні аргументи на спростування доводів апелянта:

- позов подано арбітражним керуючим на виконання обов`язку здійснювати заходи щодо захисту майна боржника;

- твердження апелянта про те, що на випадок набуття права власності АТ «Кредобанк» на майно не поширюється дія мораторію відповідно до Кодексу України з процедур банкрутства з посиланням на правові висновки Вищого господарського суду, викладені у постанові від 11.04.2017 у справі №924/881/16, постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/1787/18, не відповідає актуальній судовій практиці у подібних правовідносинах, зокрема, правовим висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 14.05.2020 у справі №903/69/18, від 31.08.2021 у справі №922/1266/19 (922/133/20);

- стосовно неналежного способу захисту порушеного права скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї частини позову, при цьому правильно зазначивши, що належним способом захисту є вимога про витребування майна.

Фактичні обставини справи, правильно встановлені судом першої інстанції.

23.10.2017 між Публічним акціонерним товариством Кредобанк (правонаступником якого є Акціонерне товариство Кредобанк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Будпостач (позичальник, позивач у справі) укладено Генеральний договір про здійснення кредитування № 60/17-гд (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк в межах встановленого ліміту кредитування надає позичальнику кредити, а позичальник зобов`язується повернути кредити, сплачувати проценти й комісії за користування ними, а також інші платежі, передбачені цим договором та додатковими договорами.

З метою забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору, 23.10.2017 укладено договори поруки з ОСОБА_1 (поручитель-1) та з ОСОБА_2 (поручитель-2).

Також, для забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, 23.10.2017 між ПАТ Кредобанк та ТзОВ Будпостач укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я. М., зареєстрований в реєстрі за №1395.

Відповідно до умов зазначеного договору іпотеки, ТзОВ Будпостач (Іпотекодавець) передав в іпотеку ПАТ Кредобанк (Іпотекодержатель) належне йому нерухоме майно, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 1699,7 кв.м.: вагова з навісом (літ. А-1) площею 13,7 кв.м., склад (літ. Б-1) площею 169,1 кв.м., склад (літ. В-1) площею 212,3 кв.м., навіс (літ. Г-1), склад (літ. Д-1) площею 592,0 кв.м., вбиральня (літ. Е-1), тарний склад (літ. Є-1) площею 207,4 кв.м., тарний склад (літ. Ж-1) площею 103,8 кв.м., склад (літ. З-1) площею 296,6 кв.м., адмінбудинок (літ. И-1) площею 66,1 кв.м., побутове приміщення (літ. І-1) площею 38,7 кв.м., ворота № 1, ворота № 2, огорожа № 3, ворота № 4, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; нежитлові будівлі, загальною площею 1530,5 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; земельну ділянку, площею 0,6176 га, кадастровий номер :01:002:0039, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та призначена для підприємницької діяльності (обслуговування складського приміщення), оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; земельну ділянку, площею 0,3323 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0038, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та призначена для підприємницької діяльності (обслуговування гуртового магазину-складу будівельних матеріалів), оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; земельна ділянка, площею 0,1836 га, кадастровий номер земельної ділянки: :01:002:0016, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та призначена для обслуговування складських приміщень, оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0; земельну ділянку, площею 0,3656 га, кадастровий номер :01:002:0031, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та призначена для підприємницької діяльності (обслуговування складського приміщення), оптової торгівлі та складського господарства, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 16.12.2019 р. у справі № 914/1632/19 стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Кредобанк заборгованість по Генеральному Договору № 60/17-гд від 23.10.2017 р. у розмірі 9210367,33 грн., з яких: 7909991,98 грн. неповернута сума кредиту; 677114,40 грн. прострочені відсотки; 16000,00 грн. прострочена сума комісії за адміністрування кредиту; 607260,95 грн. пеня, а також 138155,51 грн. судового збору. Зазначене рішення набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення, 16.12.2019 Господарським судом Львівської області видано відповідні накази, які пред`явлено банком до примусового виконання.

З виконання наказів Господарського суду Львівської області від 16.12.2019 у справі № 914/1632/19 за заявою АТ Кредобанк відкрито виконавчі провадження, а саме: виконавче провадження №610831677, боржник ОСОБА_1 ; виконавче провадження №610835788, боржник ОСОБА_2 ; виконавче провадження №627092529, боржник ТзОВ Будпостач.

В межах виконавчого провадження №62709252, боржник ТзОВ Будпостач, приватним виконавцем виявлено та описано нерухоме майно боржника, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та 6, а саме: нежитлові будівлі, загальною площею 1699,7 кв.м.; нежитлові будівлі, загальною площею 1530,5 кв.м.; земельна ділянка, площею 0,6176 га, кадастровий номер :01:002:0039; земельна ділянка, площею 0,3323 га, кадастровий номер :01:002:0038; земельна ділянка, площею 0,1836 га, кадастровий номер :01:002:0016; земельна ділянка, площею 0,6176 га, кадастровий номер :01:002:0039.

Зазначене нерухоме майно ТзОВ Будпостач перебувало в іпотеці АТ Кредобанк згідно Договору іпотеки від 23.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я. М., зареєстрованого в реєстрі за №1395.

В межах виконавчого провадження №62709252, на виявлене нерухоме майно ТзОВ Будпостач, приватним виконавцем накладено арешт, проведено оцінку такого майна та передано його для примусової реалізації.

Згідно з інформації сайту СЕТАМ, аукціони з продажу зазначеного майна оголошувались неодноразово (10.04.2020, 22.05.2020, 03.07.2020, 22.10.2020, 03.12.2020). Однак, такі аукціони не відбулись.

Востаннє аукціон з продажу вказаного нерухомого майна оголошувався 03.06.2021.

Згідно з протоколом №546641 проведення електронних торгів від 15.07.2021, треті торги з реалізації арештованого майна за стартовою ціною 3002230,00 грн., призначені на 03.06.2021, не відбулися, у зв`язку з тим, що переможець відмовився підписати протокол.

АТ Кредобанк (стягувач у виконавчому провадженні) звернувся до приватного виконавця про залишення за собою предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.

16.07.2021приватний виконавець на підставі ч.6 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» передав нереалізоване майно стягувачу.

03.08.2021 приватний виконавець виніс постанову ВП№62709252 про зняття арешту з майна у зв`язку з передачею нереалізованого майна стягувачу в рахунок погашення боргу.

03.08.2021 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г. М., відповідно до ст. 61 Закону України Про виконавче провадження та ст. 49 Закону України Про іпотеку, на підставі Акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павлюком Н. В. 16.07.2021 р., видано свідоцтво за реєстраційним № 883, яким посвідчено, що АТ Кредобанк належить на праві власності спірне майно, оскільки таке майно не реалізовано, торги не відбулись і стягувач АТ Кредобанк виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ТзОВ Будпостач.

На підставі зазначеного свідоцтва про придбання спірного майна з прилюдних торгів, що не відбулися, приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г. М. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано за АТ Кредобанк право власності на спірне майно (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні № №: 59640018, 59640138, 59640365, 59640592, 59640634 від 03.08.2021).

10.08.2021 між АТ Кредобанк (Продавець, відповідач-1 у справі) та ПП Дизайн-МК (Покупець, відповідач-2 у справі) укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняком І. Я., зареєстрований в реєстрі за № 3645, відповідно до умов якого АТ Кредобанк передало у власність ПП Дизайн-МК спірне нерухоме майно, яке належить АТ Кредобанк на праві власності на підставі свідоцтва, виданого Алєксєєвою Г. М., приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області 03.08.2021 р. зареєстрованого в реєстрі за № 883.

10.08.2021 на підставі зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна № 3645 від 10.08.2021 р., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Кулиняк І.Я. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності Приватного підприємства Дизайн-МК на спірне майно (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні № №: 59758682, 59755863, 59756738, 59758044, 59757075, 59758380 від 10.08.2021 р.).

13.09.2021 між АТ АКБ Львів (Іпотекодержатель, відповідач-3 у справі) та ПП Дизайн-МК (Іпотекодавець, відповідач-2 у справі) укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Синюк С. В., зареєстрований в реєстрі за № 5067, відповідно до умов якого, з метою забезпечення вимог Іпотекодержателя, що випливають з умов Генерального договору № 794/В/2021 від 13.09.2021 р., укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, ПП Дизайн-МК передано АТ АКБ Львів в іпотеку спірне нерухоме майно.

13.09.2021 на підставі договору іпотеки № 5067 від 13.09.2021 р., укладеного між ПП Дизайн- МК (Іпотекодавець) та АТ АКБ Львів (Іпотекодержатель) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано іпотеку на спірне нерухоме майно (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексні № №: 60333362, 60331566, 60332637, 60330034, 60338839, 60334048 від 13.09.2021 ).

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.05.2021 відкрито провадження у справі №914/948/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач; розпорядником майна Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач призначено арбітражного керуючого Гупала Тараса Вальдемаровича.

Повідомлення про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 07.05.2021 за № 66396.

03.06.2021 Акціонерне товариство Кредобанк, в порядку ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства, подало до Господарського суду Львівської області заяву з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач на суму 6947523,39 грн., які виникли на підставі Генерального Договору про здійснення кредитування № 60/17-гд від 23.10.2017. Зазначені вимоги підтверджені рішенням Господарського суду Львівської області від 16.12.2019 у справі №914/1632/19, з врахуванням часткового погашення заборгованості у межах виконавчого провадження з примусового виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 22.06.2021 у справі №914/948/21 визнано кредиторські вимоги АТ Кредобанк до ТзОВ Будпостач на суму 6947523,39 грн. (з яких: 6202106,93 грн. неповернута сума кредиту; 607260,95 грн. пеня за порушення зобов`язань; 138155,51 грн. витрати по сплаті судового збору у позовному провадженні).

У вказаній ухвалі встановлено, що вимоги АТ Кредобанк до ТзОВ Будпостач на суму 3002230,00 грн. (частина неповернутої суми кредиту) підлягають визнанню як такі, що забезпечені заставою майна боржника та погашаються позачергово за рахунок майна боржника, що є предметом забезпечення згідно умов договору іпотеки від 23.10.2017, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Лаврик Я. М., зареєстрованого в реєстрі за №1395, а вимоги АТ Кредобанк до ТзОВ Будпостач на суму 3945293,39 грн. (з яких: 3199876,93 грн. частина неповернутої суми кредиту; 607260,95 грн. пеня за порушення зобов`язань; 138155,51 грн. витрати по сплаті судового збору у позовному провадженні) підлягають визнанню як такі, що не забезпечені заставою майна боржника.

Постановою Господарського суду Львівської області від 14.09.2021 у справі №914/948/21 ТзОВ Будпостач визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором ТзОВ Будпостач призначено арбітражного керуючого Гупало Т. В.

Повідомлення про визнання ТзОВ Будпостач банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури оприлюднено на офіційному веб-порталі судової влади України 15.09.2021 за № 67207.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції.

Позивач стверджує, що забезпечений кредитор (відповідач-1) під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів незаконно набув право власності на заставне майно боржника поза межами процедур банкрутства.

Відповідно до ч.1 ч.3 ст.41 КУзПБ в редакції, чинній станом на дату реєстрації права власності на спірне майно за відповідачем-1 03.08.2021, мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах.

Аналогічну правову норму містила ч.3 ст.19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до якої протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі звернення стягнення на заставлене майно та виконання рішень у немайнових спорах.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №2831/5 від 29.09.2016, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною).

У спірному випадку, матеріалами справи підтверджено та не заперечується учасниками справи те, що інформація про арештоване майно боржника (формування лоту) внесена до системи СЕТАМ до відкриття провадження у справі про банкрутство ТзОВ Будпостач.

Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що до травня 2020 року існувала усталена судова практика щодо моменту початку перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж. Так, відповідно до правових висновків, викладених у п.25 постанови Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/1787/18, стадія продажу майна розпочинається із моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги), та включає в себе власне електронні торги (в т.ч. повторні, треті), а у разі нереалізації майна на третіх електронних торгах та виявлення стягувачем бажання залишити його за собою, також і процедуру передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу. Враховуючи положення ст. 19 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вказані процедури з майном боржника, якщо останнє перебувало на стадії продажу в момент порушення справи про банкрутство.

Проте, у постанові від 14.05.2020 у справі №93/69/18 Верховний Суд у складі палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду відступив від правових висновків, викладених у п.25 постанови Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/1787/18, вказавши, що зміст поняття «стадія продажу майна» (частина третя статті 19 Закону про банкрутство) не включає в себе процедуру придбання предмета іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна (частина перша статті 49 Закону України «Про іпотеку»).

Згодом, у постанові від 14.09.2021 у справі №908/2536/20 Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду доповнив цей правовий висновок, вказавши, що стадія продажу майна розпочинається із моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) на відповідному етапі торгів. При цьому інформація про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги), що була оприлюднена раніше, у межах попереднього етапу реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні - на перших, повторних електронних торгах, якщо вони завершились, однак нерухоме майно не було реалізовано, з подальшим виставленням цього майна на повторні (треті) електронні торги, не береться до уваги при вирішенні питання, чи вважається такою, що розпочалась, стадія продажу майна з моменту оприлюднення інформації про продаж (внесення в систему інформаційного повідомлення про електронні торги) на відповідному етапі торгів. У цьому висновку Суд виходить з того, що кожний із визначених Законом видів електронних торгів з реалізації нерухомого майна у виконавчому провадженні має тотожну з іншими, однак самостійну стадійність, спрямовану на реалізацію майна боржника та укладення договору купівлі-продажу.

Враховуючи вказані правові висновки, колегія суддів відхиляє покликання апелянта на правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі №922/1787/18, та доводи про те, що на спірний випадок набуття права власності АТ «Кредобанк» на майно не поширюється дія мораторію.

Водночас, у справі №903/69/18, правові висновки суду касаційної інстанції у якій застосовано до спірних правовідносин місцевим господарським судом, предметом позову було визнання протиправним та скасування результатів електронних торгів щодо реалізації нерухомого майна, визнання протиправним та скасування акта про реалізацію предмета іпотеки нерухомого майна, визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів та витребування нерухомого майна.

Натомість, у спірному випадку предметом позову є визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, витребування майна, визнання недійсним договору іпотеки, укладеного відповідачем-2 та відповдачем-3, скасування державної реєстрації іпотеки.

Першою позовною вимогою заявлено визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів серія та номер 883, виданого 03.08.2021 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М.

У свідоцтві від 03.08.2021 про право власності на спірне майно, виданому приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М., зазначено, що таке свідоцтво видане на підставі акта про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, складеного приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Павлюк Н.В. 16.97.2021, оскільки майно не реалізоване, торги не відбулися і АТ «Кредобанк» виявив бажання залишити за собою непродане майно, що раніше належало ТзОВ «Будпостач».

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд, врахувавши правові висновки, викладені у п. 74 та п. 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 200/606/18 про те, що за загальним правилом якщо право власності на спірне нерухоме майно зареєстроване за іншою особою, то належному способу захисту права відповідає вимога про витребування від цієї особи нерухомого майна, дійшов висновку про те, що позовна вимога ТзОВ Будпостач про визнання протиправним та скасування свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, виданого 03.08.2021 приватним нотаріусом Стрийського районного нотаріального округу Львівської області Алєксєєвою Г.М. за реєстраційним №883 не відповідає належному способу захисту права, а тому в задоволенні такої вимоги слід відмовити.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком.

Другою позовною вимогою заявлено витребування у ПП «Дизайн-МК» на користь ТзОВ «Будпостач» нерухомого майна, що було придбане відповідачем-2 у відповідача-1 (АТ «Кредобанк) на підставі договору купівлі-продажу від 10.08.2021.

Статтею 387 Цивільного кодексу України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ч.1 ст.388 Цивільного кодексу України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

В оскаржуваному рішенні місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що у даному випадку, спірне майно вибуло поза волею власника (ТзОВ Будпостач), а тому вимога позивача про витребування майна від останнього набувача (ПП Дизайн-МК) підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що у контексті наявності (відсутності) волі продавця майна в процедурах примусового відчуження в межах виконавчого провадження слід враховувати обмеження правосуб`єктності власника майна, яке у даному випадку відбувається на підставі прямих, імперативних законодавчих приписів, що пов`язується з особливими завданнями та цілями правового регулювання виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження державний виконавець здійснює покладені на нього функції з реалізації майна, на яке звернено стягнення; натомість у боржника як власника майна у межах виконавчого провадження залишається процесуальне право оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця, право оскарження судових актів (рішень, ухвал), а також право на відшкодування шкоди, заподіяної діями державного виконавця.

Саме тому відповідно до частини другої статті 388 ЦК України майно не може бути витребуване від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.

Таку правову позицію було викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.11.2021 у справі №925/1351/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.03.2023 у справі №725/1824/20.

Враховуючи наведені правові позиції, наявність у спірному випадку дефекту волі власника спірного майна (майно відчужене у виконавчому провадженні щодо стягнення заборгованості) та відсутність обов`язку покупця перевіряти дотримання приватним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» під час реалізації майна, в тому числі, передання нереалізованого майна стягувачу, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про те, що у задоволенні позовної вимоги про витребування нерухомого майна слід відмовити, з тих підстав, що за встановлених обставин майно у відповідача-2 не може бути витребувано в порядку статей 387, 388 ЦК України, а права позивача в зв`язку з цим захисту не підлягають.

Щодо позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки, яким передано в іпотеку спірне нерухоме майно відповідачу-3, та скасування державної реєстрації іпотеки, колегія суддів бере до уваги доводи апелянта, а також доводи відповідача-3, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, щодо презумпції добросовісності іпотекодержателя.

Так, у постанові від 11.11.2019 у справі №756/15538/15-ц, на правові висновки у якій покликається відповідач-3, зазначено, що проаналізувавши положення статті 17 Закону України «Про іпотеку» у взаємозв`язку зі статями 388, 509, 598 ЦК України, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що оскільки Закон України «Про іпотеку», який є спеціальним законом щодо урегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, не передбачено таких підстав для припинення іпотеки, як витребування майна від добросовісного набувача або відсутність згоди власника на передачу нерухомого майна в іпотеку, тому такі підстави не припиняють основне зобов`язання та не є самостійною підставою для припинення іпотеки.

Із врахуванням наведеної правової позиції не підлягають вимоги позивача про визнання недійсними договорів іпотеки та скасування державної реєстрації іпотеки.

У спірних правовідносинах позивач не довів належними, допустимими та вірогідними доказами наявності порушеного права чи охоронюваного законом інтересу діями відповідача-2 та відповідача-3, до яких заявлено вимоги про витребування майна, визнання недійсними договорів іпотеки та скасування державної реєстрації іпотеки, заявлена до відповідача-1 вимога про скасування свідоцтва про право власності не відповідає належному способу захисту порушеного права, а відтак апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ст.129 ГПК України судовий збір за подання позовної заяви та за подання апеляційної скарги слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 269, 270, 275, 277, 282 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Вимоги апеляційної скарги Акціонерного товариства Кредобанк б/н від 31.05.2023 (вх.ЗАГС №01-05/1768/23 від 05.06.2023) задоволити частково.

2. Скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 16.05.2023 у справі №914/648/21 (914/3388/21) в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В частині пункту 10 резолютивної частини рішення залишити без змін.

3. Судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покласти на позивача.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Будпостач (вул. Привокзальна, буд. 6, м.Миколаїв, Львівська область, 81600; ідентифікаційний код 30568491) на користь Акціонерного товариства Кредобанк (вул. Сахарова, буд. 78, м.Львів, 79026; ідентифікаційний код 09807862) 47670,00 грн. (сорок сім тисяч шістсот сімдесят гривень нуль копійок) витрат на сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки встановлені ст. 287, 288 ГПК України протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Повний текст постанови складено 04.09.2023.

Головуючий суддя Желік М.Б.

суддя Орищин Г.В.

суддя Галушко Н.А.