РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023Справа № 910/10406/23
за позовом Військової частини НОМЕР_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Колтекс"

про стягнення 787 625,64 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Без повідомлення (виклику) учасників справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колтекс» про стягнення 787 625,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю за державні кошти № 504/вс від 02.11.2022 у частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 787 625,64 грн, з яких: 401 534,64 грн пені та 386 091,00 грн штрафу.

За змістом ст. 176 Господарського процесуального кодексу України, за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження суд відкриває провадження у справі протягом п`яти днів з дня надходження позовної заяви або заяви про усунення недоліків, поданої в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу.

Частинами 3, 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 247 Господарського процесуального кодексу України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) ціну позову; 2) значення справи для сторін; 3) обраний позивачем спосіб захисту; 4) категорію та складність справи; 5) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначити експертизу, викликати свідків тощо; 6) кількість сторін та інших учасників справи; 7) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 8) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Так, у прохальній частині позову позивач просить здійснювати розгляд даної справи в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на предмет позову у даній справі та незначну складність справи, враховуючи клопотання позивача, суд визнає справу № 910/10406/23 такою, яку доцільно розглядати в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Так, будь-яких заяв або клопотань про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи від сторін спору до суду не надходило.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про розгляд даної справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.07.2023 суд ухвалив: прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі; справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; запропонувати відповідачу подати відзив на позовну заяву протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали; встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив - протягом п`яти днів з дня отримання відзиву; встановити відповідачу строк для подання заперечень - протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив; подати суду докази надіслання (надання) їх іншим учасникам справи.

31.07.2023 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив.

08.08.2023 через відділ діловодства суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

У частині 8 статті 252 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази та письмові пояснення, викладені позивачем у позовній заяві та відповіді на відзив та відповідачем у відзиві, суд

ВСТАНОВИВ:

02.11.2022 між Військовою частиною НОМЕР_1 (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальність «Колтекс» (Постачальник) укладено Договір № 504/ВС (Договір), відповідно до п.1.1. та п. 1.2. якого Постачальник зобов`язується здійснити поставку речового майна для військовослужбовців, а саме сорочок та кальсонів демісезонних, шкарпеток зимових трекінгових, шапок зимових, костюмів вітровологозахисних демісезонних, курток костюма утеплювача, штанів вітровологозихисних зимових (далі - Товар) відповідно до специфікації згідно з Додатком №1, що є невід`ємною частиною Договору (далі - Специфікація), а Замовник - прийняти та оплатити Товар на умовах, визначених цим Договором. Найменування предмету закупівлі відповідно до ДК 021:2015 код СРV 18310000-5 «Спідня білизна», СРV 18440000-5 «Капелюхи та головні убори», СРV 35810000-5 «Індивідуальне обмундирування» КЕКВ 2210.

Пунктами 2.1 та 2.2 Договору визначено, що якість Товару повинна відповідати загальним вимогам Технічних умов, що визначені у Додатку 2. У разі поставки Товару неналежної якості, або Товару, що не буде відповідати умовам цього Договору, Постачальник зобов`язується за свій рахунок протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання повідомлення усунути недоліки, або замінити неякісний Товар на Товар належної якості.

Сума договору складає: 1 544 364,00 (один мільйон п`ятсот сорок чотири тисячі триста шістдесят чотири) грн. 00 коп., з ПДВ 257 394,00 (двісті п`ятдесят сім тисяч триста дев`яносто чотири) грн (п. 3.3 Договору).

Відповідно до п.п. 5.1-5.4 Договору термін поставки: до 20.11.2022 року. Місце поставки: 20-ти кілометрова зона м. Києва, попередньо визначене Замовником. Поставка Товару здійснюється у визначених Замовником приміщеннях, адреса яких попередньо уточнюється Замовником. Товар доставляється та заноситься Постачальником у зазначені Замовником приміщення (до другого поверху включно, вверх або вниз) у визначений Замовником час на об`єктах, які знаходяться у межах 20-ти кілометрової зони м. Києва силами та за кошти постачальника. Для доставки Товару Постачальник (не пізніше ніж за 1 добу) має передати Замовнику дані щодо автомобілів (реєстраційний номер, марку автомобіля) та список працівників Постачальника, яким необхідно буде надати доступ на об`єкт Замовника.

Прийом Товару здійснюється Замовником відповідно до видаткової накладної (п. 5.6. Договору).

Згідно з п. 5.8. Договору датою поставки є дата отримання Замовником Товару від Постачальника згідно видаткової накладної, підписаної Сторонами.

Відповідно до п. 7.1 Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором, Сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України та Договором.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що за порушення строку поставки Товару Постачальник сплачує на користь Замовника пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від ціни Договору за кожний день прострочення.

Якщо прострочення строку поставки Товару склало понад 30 (тридцять) днів від дня, коли поставка на умовах Договору мала завершитися, Постачальник одноразово додатково сплачує на користь Замовника штраф у розмірі 7% (семи відсотків) від ціни Договору (п. 7.3 Договору).

Відповідно до п. 7.4 Договору нарахування пені за прострочення строку поставки припиняється в день прийняття Товару представником Замовника згідно з видатковою накладною у відповідності до Специфікації та Технічної специфікації.

Згідно з п. 7.11 Договору в разі одностороннього розірвання Договору з підстав невиконання (відмови від виконання) Постачальником взятих на себе зобов`язань за Договором, останній зобов`язується сплатити на користь Замовника штраф у розмірі двадцяти п`яти відсотків від ціни Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання Договору.

Цей Договір набирає чинності з моменту підписання і діє щодо бюджетних зобов`язань до 31.12.2022 року, а стосовно інших зобов`язань, взятих Сторонами за цим Договором - до їх повного виконання (п. 10.1 Договору).

Дослідивши зміст укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом № 18/1748-ВС від 16.12.2022, у якому повідомив про одностороннє розірвання з 16.12.2022 Договору про закупівлю товару № 504/ВС від 02.11.2022 та наявність у відповідача зобов`язань зі сплати штрафних санкцій.

Також, позивачем на адресу відповідача було направлено Претензію № 5/3/153-ВС/Бі від 07.02.2023, у якій Військова частина НОМЕР_1 вимагала від ТОВ «Колтекс» сплатити пеню у розмірі 1% від ціни Договору за кожен день прострочення - 401 534,64 грн та штраф за одностороннє розірвання договору у розмірі 25% від ціни Договору - 386 091,00 грн, разом - 787 625,64 грн.

Однак, як зазначає позивач, вимоги, викладені у претензії виконані відповідачем не були.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов Договору про закупівлю за державні кошти № 504/вс від 02.11.2022 у частині своєчасної поставки товару, з огляду на що позивач просить суд стягнути 787 625,64 грн, з яких: 401 534,64 грн пені та 386 091,00 грн штрафу.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та зазначає, що 01.12.2022 ТОВ «Колтекс» направило позивачу частину товару, зокрема, шкарпетки зимові трекінгові у кількості 600 пар та шапки зимові у кількості 300 штук, згідно видаткової накладної № К/8/12 від 01.12.2022 через службу доставки «Нова пошта», відтак, приписи п. 7.11 Договору щодо стягнення 25% штрафу до відповідача не можуть бути застосовані, оскільки, останній частково виконав Договір. Крім того, починаючи з 11.10.2022 за місцезнаходженням виробничих потужностей ТОВ «Колтекс» проводилися відключення електроенергії (погодинні та аварійні), що приводило до збоїв у роботі швейного обладнання; також, у період виконання Договору відбувалися масовані ракетні обстріли території України, що зумовлювало необхідність призупинення виробництва з метою забезпечення безпеки працівників, які під час повітряної тривоги були змушені залишати свої робочі місця і перебувати в укриттях до її завершення. З огляду на викладене, відповідач просить суд зменшити штрафні санкції на 99%, тобто, до 7 876,26 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 02.11.2022 між Військовою частиною НОМЕР_1 та Товариством з обмеженою відповідальність «Колтекс» укладено Договір № 504/ВС, відповідно до п.1.1. та п. 1.2. якого Постачальник зобов`язується здійснити поставку речового майна для військовослужбовців, а саме сорочок та кальсонів демісезонних, шкарпеток зимових трекінгових, шапок зимових, костюмів вітровологозахисних демісезонних, курток костюма утеплювача, штанів вітровологозихисних зимових відповідно до специфікації згідно з Додатком №1, що є невід`ємною частиною Договору, а Замовник - прийняти та оплатити Товар на умовах, визначених цим Договором. Найменування предмету закупівлі відповідно до ДК 021:2015 код СРV 18310000-5 «Спідня білизна», СРV 18440000-5 «Капелюхи та головні убори», СРV 35810000-5 «Індивідуальне обмундирування» КЕКВ 2210.

Відповідно до п.п. 5.1, 5.2 Договору термін поставки: до 20.11.2022 року. Місце поставки: 20-ти кілометрова зона м. Києва, попередньо визначене Замовником.

За змістом ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Так, як зазначає позивач зобов`язання з поставки товару за Договором відповідачем виконано не було.

У свою чергу відповідач стверджує, що ним було частково виконано обов`язок з поставки, а саме направлено 01.12.2022 позивачу шкарпетки зимові трекінгові у кількості 600 пар та шапки зимові у кількості 300 штук, згідно видаткової накладної № К/8/12 від 01.12.2022 через службу доставки «Нова пошта».

Відповідно до п. 2.1 та 2.2 Договору якість Товару повинна відповідати загальним вимогам Технічних умов, що визначені у Додатку 2. У разі поставки Товару неналежної якості, або Товару, що не буде відповідати умовам цього Договору, Постачальник зобов`язується за свій рахунок протягом 5 (п`яти) календарних днів з дати отримання повідомлення усунути недоліки, або замінити неякісний Товар на Товар належної якості.

Разом з Товаром Постачальник подає протокол досліджень (випробувань) відповідно до обсягів перевірки предмету речового майна, визначеного специфікацією договору (п. 5.5 Договору).

Згідно з п. 6.3.2 Договору Замовник зобов`язаний надати Товар у розпорядження Замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору.

Однак, як зазначає позивач, всупереч викладеним пунктам Договору відповідачем не було надано разом з Товаром протоколу досліджень (випробувань), крім того, надіслана продукція не відповідала умовам якості товару, що засвідчено Актом № 1 приймального контролю за якістю від 14.12.2022.

Зазначених вище обставин відповідачем спростовано не було, належних доказів на підтвердження здійснення поставки товару належної якості з усіма передбаченими Договором документами (зокрема, видаткової накладної, підписаної Сторонами без зауважень) суду не надано.

З огляду на викладене, суд констатує, що відповідачем не було виконано умови Договору, а саме не здійснено поставку Товару (ДК 021:2015 код СРV 18310000-5 «Спідня білизна», СРV 18440000-5 «Капелюхи та головні убори», СРV 35810000-5 «Індивідуальне обмундирування» КЕКВ 2210) загальною вартістю 1 544 364,00 грн з ПДВ.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання (частина 1 статті 230 Господарського кодексу України).

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином застосування до боржника, який порушив господарське зобов`язання, штрафних санкцій у вигляді пені або штрафу, передбачених частиною четвертою статті 231 ГК України, можливо, оскільки суб`єкти господарських відносин при укладанні договору наділені законодавцем правом забезпечення виконання господарських зобов`язань встановленням договірної санкції за невиконання або неналежне виконання договірних зобов`язань і пеня застосовується за порушення будь-яких господарських зобов`язань, а не тільки невиконання грошового зобов`язання.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 19.09.2019 у справі № 904/5770/18 та у постанові від 31.03.2021 у справі №916/3848/19.

Так, пунктом 7.2 Договору визначено, що за порушення строку поставки Товару Постачальник сплачує на користь Замовника пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від ціни Договору за кожний день прострочення.

Відповідно до п. 5.1 Договору термін поставки: до 20.11.2022 року.

Пунктом 6.2.4 Договору передбачено, що у разі невиконання (відмови від виконання) зобов`язань Постачальником, Замовник має право в односторонньому порядку розірвати цей Договір шляхом письмового повідомлення Постачальника.

Судом було встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом № 18/1748-ВС від 16.12.2022, у якому повідомив про одностороннє розірвання з 16.12.2022 Договору про закупівлю товару № 504/ВС від 02.11.2022 та наявність у відповідача зобов`язань зі сплати штрафних санкцій.

Відтак, період прострочення виконання зобов`язань становить 26 днів - з 21.11.2022 по 16.12.2022, а сума пені за вказаний період становить 401 534,64 грн, з огляду на що суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення 401 534,64 грн пені є обґрунтованими.

Згідно з п. 7.11 Договору в разі одностороннього розірвання Договору з підстав невиконання (відмови від виконання) Постачальником взятих на себе зобов`язань за Договором, останній зобов`язується сплатити на користь Замовника штраф у розмірі двадцяти п`яти відсотків від ціни Договору протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту розірвання Договору.

Зважаючи на невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за Договором, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 386 091,00 грн штрафу (25% від 1 544 364,00 грн) є обґрунтованими.

Разом з тим, відповідач просить зменшити розмір штрафних санкцій, посилаючись на наявність об`єктивних обставин, які унеможливили виконання умов Договору.

Позивач проти задоволення клопотання відповідача заперечує та зазначає, що відповідачем належним чином не доведено причинно-наслідкового зв`язку між наявністю форс-мажорних обставин та неможливістю своєчасного виконання зобов`язань за Договором.

Розглянувши клопотання відповідача, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Положенням ст. 233 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Визначені наведеними нормами положення з урахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України щодо загальних засад господарського судочинства та щодо обов`язку суду сприяти учасникам судового процесу в реалізації їхніх прав дає право суду зменшити розмір штрафних санкцій за умови, що він значно перевищує розмір завданих допущеним порушенням збитків.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 №6-100цс14.

Статтею 546 Цивільного кодексу України неустойка (штраф, пеня) віднесена до переліку видів забезпечення виконання зобов`язань.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Згідно з приписами частини 1 ст. 230 ГК України неустойка є штрафною санкцією, яка застосовується до учасника господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Отже, неустойка має подвійну правову природу, є водночас способом забезпечення виконання зобов`язання та мірою відповідальності за порушення виконання зобов`язання, завданням якого є захист прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання боржником.

Завданням неустойки як способу забезпечення виконання зобов`язання та міри відповідальності є одночасно дисциплінування боржника (спонукання до належного виконання зобов`язання) та захист майнових прав та інтересів кредитора у разі порушення зобов`язання шляхом компенсації можливих втрат, у тому числі у вигляді недосягнення очікуваних результатів господарської діяльності внаслідок порушення зобов`язання.

Метою застосування неустойки є в першу чергу захист інтересів кредитора, однак не застосування до боржника заходів, які при цьому можуть призвести до настання негативних для нього наслідків як суб`єкта господарської діяльності.

Відтак, застосування неустойки має здійснюватися із дотриманням принципу розумності та справедливості.

Вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, господарський суд повинен об`єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов`язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов`язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов`язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Зі змісту наведених норм вбачається, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд має дати належну оцінку правовідносинам сторін з точки зору винятковості випадку. Крім цього, зменшення розміру штрафних санкцій не є обов`язком суду, а його правом і виключно у виняткових випадках.

Так, відповідач зазначає, що 10.10.2022 відбувся перший масований ракетний обстріл енергетичної інфраструктури України, які надалі продовжувалися. Внаслідок таких обстрілів виник значний дефіцит електричної потужності та операторами систем розподілу введено Графіки погодинних та аварійних відключень споживачів електроенергії.

Вказані обставини є загальновідомими, а відтак відповідно до ч. 3 ст. 75 ГПК України не потребують доказуванню.

На підтвердження відключення електроенергії (погодинні та аварійні) за місцезнаходженням виробничих потужностей ТОВ «Колтекс», що призвело до збоїв у роботі швейного обладнання через відсутність в електромережі потрібного навантаження та періодичної зупинки швейного виробництва, відповідачем до відзиву додано доповідну записку технолога ТОВ «Колтекс» від 28.12.2022 р. «Інформація щодо втрат робочого часу у зв`язку з відсутністю напруги в електромережі в процесі виготовлення виробів за договором № 504/ВС від 02.11.2022, відповідно до якої в період з 02.11.2022 по 23.12.2022 щоденно час відключення становив від 2 до 8 годин.

Відсутність напруги в електромережі або необхідної потужності в мережі унеможливлює використання промислового швейного обладнання, а відповідно і виготовлення швейних виробів, у тому числі обумовлених договором № 504/ВС від 02.11.2022.

Також, відповідач зазначає про тривалі повітряні тривоги, на час яких виробництво припинялося, відтак, невиконання ТОВ «Колтекс» зобов`язань, за твердженням останнього, зумовлене саме наявністю об`єктивних обставин.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач є господарюючим суб`єктом і несе відповідний ризик під час здійснення своєї господарської діяльності.

Суд наголошує, що згідно статті 44 Господарського кодексу України підприємництво здійснюється на основі, зокрема, комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Тобто, відповідач, здійснюючи свою господарську діяльність, однією зі складових якої є укладення господарських договорів, мав передбачити пов`язані із цим ризики, зокрема, наявність реальної можливості виконання умов спірного Договору в частині своєчасної поставки товару, у тому числі, з урахуванням обставин укладання Договору під час дії на території України воєнного стану, зокрема, після 10.10.2022, коли відбувся перший масований ракетний обстріл енергетичної інфраструктури України, у зв`язку з чим відповідач мав усвідомлювати, що під час виконання Договору № 504/ВС від 02.11.2022, за яким ТОВ «Колтекс» зобов`язався поставити товар до 20.11.2022, можуть мати місце певні обставини (як-то ракетні обстріли енергетичної інфраструктури України, відключення електроенергії, тривалі повітряні тривоги).

Відтак, обставини, на які посилається відповідач як на такі, що сторони не могли передбачити при укладанні Договору (втрата робочого часу у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, відсутність напруги в електромережі внаслідок ракетних ударів тощо), не є істотною зміною обставин в розумінні частини 1 статті 652 Цивільного кодексу України, оскільки такі обставини існували під час укладання сторонами у справі спірного Договору та були відомі відповідачу.

Зважаючи на викладеного вище, враховуючи обставини справи та майнові інтереси обох учасників, за відсутності наведення відповідачем обставин, які можуть бути розцінені як виняткові та такі, що є підставою для зменшення нарахованих та заявлених до стягнення з відповідача пені та штрафу, суд не вбачає об`єктивних підстав для зменшення їх розміру, відтак, відмовляє у задоволенні клопотання відповідача про зменшення штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За приписами ст. 76, 77, 78, 79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги Військової частини НОМЕР_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колтекс» про стягнення 401 534,64 грн пені та 386 091,00 грн штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати позивача по сплаті судового збору покладаються на відповідача з огляду на задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236, 237, 238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Колтекс» (39800, Полтавська обл., м. Горішні Плавні, вул. Молодіжна, будинок 21/6; ідентифікаційний код: 41016609) на користь Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код: НОМЕР_2 ) пеню у розмірі 401 534 (чотириста одна тисяча п`ятсот тридцять чотири) грн 64 коп., штраф у розмірі 386 091 (триста вісімдесят шість тисяч дев`яносто одну) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 11 814 (одинадцять тисяч вісімсот чотирнадцять) грн 38 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.В. Картавцева