ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/637/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді А.Качура,

розглянув матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд"

до відповідача: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"

про: стягнення 25 752,33 грн

секретар судового засідання: С.Коваль

представники:

від позивача: М.Остап`юк

від відповідача: О.Процун

ОПИС СПОРУ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" звернулось до Господарського суду Рівненської області з позовом до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2 783 387,05 грн, з яких: 2 757 634,72 грн заборгованість, 12 730,28 грн інфляційних втрат, 13 022,05 грн 3% річних.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 07 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" та ДП НАЕК "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська АЕС" було укладено договір поставки №53-122-01-23-13013.

Позивач здійснив поставку відповідачу продукції на загальну суму 3 667 682,88 грн.

В свою чергу відповідач частково розрахувався за поставлену продукцію, станом на час розгляду спору заборгованість відповідача складає 2 757 634,72 грн.

Після відкриття провадження у справі відповідачем частково сплачено борг.

У своєму відзиві на позов відповідач зазначив, що наявна заборгованість пов`язана зі складним фінансовим становищем підприємства. Проте незважаючи на ситуацію яка склалася відповідач вживає всіх заходів для оплати боргу. А отже відповідач визнає основний борг.

У зв`язку з простроченням оплати заборгованості за поставлений товар позивач нарахував відповідачу 12 730,28 грн інфляційних втрат, 13 022,05 грн 3% річних.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03 липня 2023 року №918/637/23 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 08 серпня 2023 року.

07 липня 2023 року від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру інфляційних втрат та відсотків річних.

12 липня 2023 року відповідачем подано відзив на позов.

В судовому засіданні 08 серпня 2023 року оголошено перерву до 22 серпня 20323 року.

Ухвалою суду від 08 серпня 2023 року №918/637/23 вирішено роз`єднати позовні вимоги, виділивши в самостійне провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 2 757 634,72 грн заборгованості.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" до Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" про стягнення 12 730,28 грн інфляційних втрат та 13 022,05 грн 3 % річних вирішено розглядати у справі №918/637/23.

Ухвалою суду від 22 серпня 2023 року закрито підготовче провадження, розгляд справи по суті призначено на 12 вересня 2023 року.

Таким чином, станом на даний час предмет спору становить стягнення 12 730,28 грн інфляційних втрат, 13 022,05 грн 3% річних.

Представник позивача підтримав позов.

Представник відповідача просив суд зменшити розмір інфляційних втрат та відсотків річних, проти задоволення вказаних вимог заперечує.

МОТИВИ СУДУ ПРИ ПРИЙНЯТТІ РІШЕННЯ

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарським судом встановлено наступне.

07 березня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (позивач/постачальник) та Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" від імені якого діє Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (відповідач/замовник) укладено договір поставки №53-122-01-23-13013 (надалі договір), відповідно до предмету якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов`язується поставити і передати у власність замовника продукцію, а замовник, в свою чергу, зобов`язується оплатити продукцію за кількістю та за цінами, що передбачені у специфікації №1 (додаток №1 до договору).

Згідно з умовами пункту 2.2. договору, загальна сума договору (вартість продукції) становить 3 689 170,80 гривень.

Пунктом 4.2. договору визначено, що якість та комплектність продукції повинна відповідати умовам договору, технічним вимогам (додаток 2 до даного договору).

Згідно з умовами пункту 8.1. договору, приймання продукції за кількістю та якістю (вхідний контроль) здійснюється відповідно до вимог Стандарту Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом": "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2021, при наявності товарно-супровідних документів передбачених пунктом 8.2. даного договору.

Згідно з положеннями пункту 8.3. договору, успішне проходження продукцією вхідного контролю (ВК-1) підтверджується відповідним актом та ярликом на придатну продукцію згідно зі Стандартом Державного підприємства "НАЕК "Енергоатом" "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС" СОУ НАЕК 038:2021.

Відповідно до пункту 6.2. договору, про дату оформлення ярлика на придатну продукцію замовник письмово повідомляє постачальника не пізніше 5 робочих днів з дати оформлення ярлика.

На виконання своїх зобов`язань за договором поставки, ТОВ "Легіон Трейд" проведено поставку (передано у власність) відповідачу продукції на загальну суму 3 689 170,80 грн, що стверджується видатковими накладними №161 від 13 березня 2023 року, №176 від 16 березня 2023 року, №169 від 15 березня 2023 року.

Поставлена позивачем згідно з видаткових накладних продукція успішно пройшла вхідний контроль (ВК-1) відповідача, що підтверджується ярликами на придатну продукцію від 29 березня 2023 року, 23 березня 2023 року, 24 березня 2023 року.

Згідно з умовами пункту 6.1. договору, оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Позивач вказує, що на виконання своїх зобов`язань по договору поставки відповідач частково сплатив суму заборгованості в розмірі, станом на час звернення з позовом до суду становить 2 757 634,72 грн.

Судом встановлено, що після відкриття провадження у справі відповідачем частково сплачено борг в сумі 119 180,00 грн.

Докази сплати заборгованості в розмірі 2 638 454,72 грн матеріали справи не містять.

У зв`язку з простроченням оплати заборгованості позивач керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував відповідачу за період з 09 травня 2023 року по 27 червня 2023 року 12 730,28 грн інфляційних втрат, 13 022,05 грн 3% річних.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування, оцінка аргументів сторін

З наведених обставин видно, що спірні правовідносини є за своїм змістом майновими, договірними та стосуються постачання товару/продукції за договором поставки. Спірний характер правовідносин базується на тому, що позивач вважає свої права в частині своєчасної оплати отриманого відповідачем товару порушеними.

Як унормовано положеннями статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статті 174 Господарського кодексу України (далі ГК України) договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (господарських зобов`язань).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Частиною 1 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 6 статті 265 ГК України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з нормами статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України врегульовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як передбачено частинами 1, 2 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У силу вимог частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 статті 193 ГК України встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України унормовано, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Положеннями статті 525 ЦК України, та частини 6 статті 193 ГК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з нормами статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як визначено умовами договору (пункт 6.1.), оплата за поставлену якісну продукцію здійснюється замовником шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника на протязі 45 календарних днів з дати оформлення ярлика на придатну продукцію згідно СОУ НАЕК 038:2021 "Управління закупівлями продукції. Організація вхідного контролю продукції для АЕС".

Поставлена позивачем згідно з видаткових накладних продукція успішно пройшла вхідний контроль (ВК-1) відповідача, що підтверджується ярликами на придатну продукцію від 29 березня 2023 року, 23 березня 2023 року, 24 березня 2023 року.

Згідно з положеннями статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з простроченням оплати заборгованості позивач керуючись положеннями статті 625 ЦК України нарахував відповідачу за період з 09 травня 2023 року по 27 червня 2023 року 12 730,28 грн інфляційних втрат та 13 022,05 грн 3% річних.

Розрахунок заявлених до стягнення сум судом перевірено, визнано законними та обґрунтованими, а отже позовні вимоги є такими, що мають бути задоволені.

Водночас судом не приймаються як належні доводи відповідача про наявність підстав для зменшення розміру інфляційних втрат та відсотків річних

В обґрунтування поданого клопотання відповідач посилається на положення частини 3 статті 551 ЦК України та статті 233 ГК України.

Згідно з приписами статті 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до статті 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

А проте суд відзначає, що інфляційні втрати та відсотки річних не є штрафними санкціями в розумінні цивільного законодавства, а є відповідальністю за прострочення грошового зобов`язання.

Відповідач посилається на судову практику, що висвітлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року №902/417/18.

Так, у пункті 8.38. постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року №902/417/18 вказано, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних за час затримки розрахунку відповідно до статті 625 ЦК України, оскільки всі вони спрямовані на відновлення майнової сфери боржника. Отже, з урахуванням конкретних обставин справи, які мають юридичне значення, та, зокрема, зазначених вище критеріїв, суд може зменшити загальний розмір відсотків річних як відповідальності за час прострочення грошового зобов`язання.

А проте суд відзначає, що правовідносини які були досліджені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року №902/417/18 є відмінними від правовідносин що розглядаються у даному спорі, оскільки надаючи свій правовий висновок у справі №902/417/18 Велика Палата встановила договірне збільшення сторонами правочину розміру процентів річних, водночас у спорі що розглядається, відсоток річних застосовано у розмірі, що встановлений законом. Так у згаданій справі сторони збільшили передбачені статтею 625 ЦК України проценти річних з 3% до 90%. А проте, такі обставини відсутні у справі, що розглядається.

З врахуванням наведеного суд не має підстав для застосування правових висновків, що викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року №902/417/18.

Відповідно до положень статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, згідно з нормами статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Правилами статті 13 ГПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Висновки суду

Встановлені обставини щодо прострочення виконання відповідачем договірних зобов`язань з оплати поставленого товару свідчать про порушення відповідачем прав позивача.

А тому суд зробив висновок, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 12 730,28 грн інфляційних втрат та 13 022,05 грн 3% річних є законними та обґрунтованими, а отже такими, що мають бути задоволені.

Розподіл судових витрат

Згідно з положеннями статті 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Розмір судового збору за подання позову про стягнення 2 783 387,05 грн складає 33 400,64 грн (з врахуванням коефіцієнту 0,8).

Судові витрати в розмірі 33 091,63 грн судового збору розподілено при розгляді справи №918/820/23. Залишок судового збору складає 309,01 грн, який покладається на відповідача у зв`язку з задоволенням позову.

Керуючись статтями 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 11/28, ) 12 730 (дванадцять тисяч сімсот тридцять ) грн 28 коп інфляційних втрат, 13 022 (тринадцять тисяч двадцять два) грн 05 коп три відсотки річних та 309 (триста дев`ять) грн 01 коп судового збору.

Позивач (Стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю "Легіон Трейд" (49125, м. Дніпро, вул. Марії Лисиченко 11/28, ).

Відповідач (Боржник): Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (01032, м. Київ, вул. Назарівська 3, ) в особі Відокремленого підрозділу "Рівненська атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська область, м. Вараш, код ЄДРПОУ ВП 05425046).

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ч. 1 ст. 256 ГПК України).

Інформацію по справі, що розглядається, можна отримати на сторінці суду на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: http://rv.arbitr.gov.ua/sud5019/.

Повне рішення складено та підписано 12 вересня 2023 року.

Суддя Андрій Качур