номер провадження справи 15/141/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2023 Справа № 908/1549/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова І.С., розглянувши матеріали

за позовом Міністерства оборони України, 03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Наш Імпорт, 69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69-а

про стягнення коштів

за участю секретаря судового засідання Кабак І.Ю.

за участю представників сторін та учасників процесу:

від позивача: Зінченко С.О., довіреність № 220/99/Д від 24.01.2023;

від відповідача: ОСОБА_1 , адвокат, ордер АР 1113605 від 20.02.2023;

установив

09.05.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Міністерства оборони України, м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Наш Імпорт, м. Запоріжжя про стягнення пені за договором № 286/3/22/212 від 07.06.2022 в розмірі 2 229 288,96 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.05.2023, справу № 908/1549/23 передано на розгляд судді Горохову І.С.

Ухвалою суду від 18.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1549/23. Присвоєно справі номер провадження 15/141/23. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначити на 13.06.2023.

Ухвалою суду 13.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання відкладено на 19.07.2023.

13.07.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду 14.07.2023 клопотання представника відповідача щодо участі в судовому засіданні в режимі відео конференції задоволено. Призначено проведення судового засідання в режим відео конференції.

17.07.2023 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

19.07.2023 від представника позивача до суду надійшло клопотання про призначення проведення судового засідання в інший час, позовні вимоги підтримують.

Ухвалою суду 19.07.2023 відкладено підготовче засідання на 14.08.2023. Підготовче засідання призначено в режимі відео конференції.

31.07.2023 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву.

14.08.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу № 908/1549/23 до судового розгляду по суті на 05.09.2023, про що постановлено відповідну ухвалу.

Судове засідання 05.09.2023 проводилось в режимі відео конференції Підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

05.09.2023 головуючим відкрито судове засідання та оголошено, яка справа розглядається.

Секретар судового засідання доповів суду, хто з учасників судового процесу з`явився в судове засідання.

Головуючим оголошено про відкриття судового засідання та встановлено осіб, тих хто бере участь у судовому засіданні, перевірено повноваження представника прокуратури.

Відводів складу суду не заявлено.

Головуючий з`ясував, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк.

Заяви та клопотання відсутні.

Представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги з наступних підстав: між позивачем та відповідачем було укладено договір про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України). Відповідачем несвоєчасно поставлено товар, що стало підставою для нарахування пені. Позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача штрафні санкції за порушення строків поставки товару визначеного договором № 286/3/22/212 від 07.06.2022.

Відповідач щодо позову заперечив з тих підстав, що позивачем неправильно здійснено розрахунок пені, оскільки не враховано одержання товару за видатковими накладними, та розрахунок здійснено з урахування актів приймання-передачі військового майна, що впливає на період розрахунку та розмір пені. Також зазначив, що день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснювати стягнення пені. Також зазначив, що несвоєчасне виконання умов договору пов`язано з настанням форс-мажорних обставин, що підтверджується відповідним сертифікатом Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати. Окремо зазначив, що у випадку прийняття судом рішення про задоволення позову просить суд відмовити з підстав необґрунтованості нарахування у стягненні пені в розмірі 1 186 295,04 грн, та щодо решти неустойки вирішити питання про зменшення розміру пені на 90%.

У судовому засіданні 05.09.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд установив.

07.06.2022 між Міністерством оборони України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Наш Імпорт» (постачальник, ТОВ «Наш Імпорт») укладено договір № 286/3/22/212 про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України), предметом договору є Індивідуальне обмундирування (35810000-5) (1) Рукавички Захисні (Товар).

Відповідно до п. 1.2. договору, постачальник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику товар в асортименті, комплектності, кількості, у строки (терміни), вказані у цьому договорі, а замовник забезпечити приймання та оплату товару.

Згідно з п. 1.3. договору, номенклатура товару, передбаченого до поставки за договором, вимоги згідно яких виготовляється товар, терміни виконання договору, визначаються нижчевикладеною специфікацією:

Індивідуальне обмундирування (35810000-5)

Рукавички тактичні, згідно з додатком № 2 до договору, до 10.11.2022 (включно) 150 000 пар, ціна за одиницю 752,00 грн 112 800 000,00 грн, до 20.12.2022 (включно) 50 000 пар, ціна за одиницю 752,00 грн 37 600 000,00 грн, усього ціна товару без ПДВ 150 400 000,00 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору, ціна цього договору становить 150 400 000,00 грн, у тому числі ПДВ 00,00 грн. (Платник єдиного податку ІІІ група за ставкою 2%) (за загальним фондом).

Ціна за договором може змінюватися у порядку, визначеному у статті 41 Закону України «Про публічні закупівлі», п. 2.2. договору.

Розділом ІІІ договору визначено порядок та умови проведення розрахунків.

3.1. Замовник оплачує поставлені товари за договірною ціною, встановленою сторонами у договорі.

3.2. Розрахунки за фактично поставлений товар проводяться шляхом попередньої оплати в розмірі 50 % від ціни договору та наступної оплати замовником поставлених йому партій товарів протягом 10 банківських днів після пред`явлення постачальником рахунку на їх оплату (далі рахунок).

3.4. До рахунку додаються:

- видаткова накладна Постачальника;

- акт приймання-передачі військового майна, яка оформлюється одержувачем відповідно до додатку 22 Інструкції з обліку військового майна у Збройних Силах України з відміткою про перевірку його якісного стану;

- повідомлення-підтвердження, яке оформлюється одержувачем товару відповідно до Порядку розподілу та доведення до військ виділених асигнувань, здійснення централізованої оплати товарів, робіт і послуг у Міністерстві оборони України, що затверджений Наказом Міністерства оборони України 31.12.2016 № 757.

Згідно з п. 4.1. договору, товар постачається на об`єднані центри забезпечення замовника (далі одержувач товару) власними силами постачальника та за рахунок постачальника згідно з положеннями договору, встановленими нормами відвантаження у тарі та упаковці, яка забезпечує її збереження під час транспортування, вантажно-розвантажувальних робіт і зберігання в межах термінів, установлених діючими стандартами. Строки (термін) поставки товару визначений в специфікації договору (п. 1.3).

Відповідно до п. 4.7. договору, товар постачається партіями, які формуються відповідно до рознарядки та ростовки Міністерства оборони України, які є невід`ємними чистинами цього договору. При формуванні кожної партії товару має бути витримана пропорційність за розмірами, яка встановлена ростовкою Міністерства оборони України.

Пунктом 6.1. договору визначено, що замовник зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату поставленого товару відповідно до умов договору (п. п. 6.1.1.); організувати приймання товару (п. п. 6.1.2).

Пунктом 6.2.3. договору сторони передбачили, у разі порушення постачальником умов договору в частині поставки товару, його кількості, та/або якості, та/або комплектності, та/або термінів, які визначені у Специфікації, та/або рознарядці, та/або інших умов договору чи відмови від виконання договору, замовник, в односторонньому порядку у спрощений спосіб (шляхом повідомлення постачальника листом), має право: відмовитися від подальшого приймання виконання зобов`язань постачальником за договором; достроково розірвати договір, повідомивши письмово про це постачальника. Застосування зазначених оперативно-господарських санкцій не позбавляє замовника права вимагати від постачальника сплати штрафних санкцій та відшкодування збитків за неналежне виконання цього договору,

Пунктом 6.3. договору визначено, що постачальник зобов`язаний забезпечити поставку товару у строки (терміни), встановлені договором (п. п. 6.3.1); не менше ніж за 24 (двадцять чотири) години, повідомити одержувача товару, про дату коли товар буде відвантажений на його адресу (п. п. 6.3.3).

Відповідно до п. 7.1. договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.

Згідно з п. 7.2. договору, у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник сплачує замовнику штрафні санкції (штраф, пеня) у розмірах, передбачених пунктом 7.3. договору.

Пунктом 7.3.2. договору сторони визначили, що за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної ціни договору (п. 3.1).

Договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє до 31.12.2022 (включно) (п. 11.1).

Додатками №№ 1, 2 та 3 до договору сторонами визначено рознарядку Міністерства оборони України за Специфікацію, інформацію про товар за Специфікацією та калькуляцію ціни товару ТОВ «Наш Імпорт».

З матеріалів справи вбачається, що Міністерством оборони України була здійснена попередня оплата у сумі 75 200 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 05.07.2022 № 286/3/2702. За даним дорученням, платіж був проведений банком 07.07.2022.

До матеріалів справи надано видаткову накладну № РН-11/14/13 від про постачання індивідуального обмундирування (35810000-5) Рукавички тактичні згідно з додатком № 2 до договору 112 320 пар на суму 84 464 640,00 грн (містить штамп про реєстрацію за № 2049 від 28.11.2022), та видаткову накладну № РН-11/14/12 від 09.12.2022 про постачання індивідуального обмундирування (35810000-5) Рукавички тактичні згідно додатку № 2 до договору 87 680 пар на суму 65 935 360,00 грн (реєстрація документа № 2181 від 09.12.2022).

Відповідно до Акту приймання-передачі військового майна № 2049 від 28.11.2022, поставлено Товар у кількості 112 320 шт. на суму 84 464 640,00 грн, відповідно до Акту приймання-передачі військового майна № 2181 від 09.12.2022, поставлено Товар у кількості 87 680 шт. на суму 65 935 360,00 грн.

Як зазначає позивач, відповідачем умови договору в частині термінів постачання товару виконанні з порушенням, а саме:

- відповідно до Акту приймання-передачі військового майна № 2049 від 28.11.2022 товар (Рукавички Захисні) у кількості 112 320 шт. із запізненням на 17 діб (термін постачання 10.11.2022 включно);

- відповідно до Акту приймання-передачі військового майна № 2181 від 09.12.2022, товар (Рукавички Захисні) у кількості 87 680 шт. поставлений із запізненням на 28 діб (термін постачання до 10.11.2022 включно).

У зв`язку з порушенням строків поставки товару, позивачем нарахована пеня за період з 10.11.2022 до 28.11.2022 у розмірі 1 435 898,88 грн, за період з 10.11.2022 по 09.12.2022 у розмірі 793 390,08 грн.

16.01.2023 на адресу ТОВ «Наш Імпорт» надіслано претензію № 286/283 з вимогою перерахувати суму штрафних санкцій в розмірі 2 229 288,96 грн на р/р Міністерства оборони України протягом одного календарного місяця з дати отримання даної претензії.

Відповіді на претензію не надано.

Правова позиція щодо заявлених позовних вимог та заперечень щодо позову.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Зобов`язанням відповідно до частини 1 та 2 ст. 509 Цивільного Кодексу України є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України.

Пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 ЦК України.

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або ін. подібним використанням, а замовник зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або випливає з характеру відносин сторін.

За приписами ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а замовник приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

З матеріалів справи вбачається, що товар на загальну суму 26 371 753,20 грн. відповідач поставив позивачу 14.11.2022 (акт приймання-передачі № 1870), тобто з порушенням строків визначених п. 1.3. договору.

У зв`язку з простроченням відповідачем поставки товару позивачем заявлено пеню за період з 10.11.2022 по 28.11.2022 включно у розмірі 2 229 288,96 грн.

Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов`язань, покладаються додаткові юридичні обов`язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Статтею 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції (ч. 2 ст. 217 ГК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання, зобов`язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Відповідно до ч. 1 ст. 231 ГК України, законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг) (ч. 4 ст. 231 ГК України).

Згідно з ч. 6 ст. 231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно з ч. 5 ст. 254 Цивільного кодексу України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Пунктом 7.3.2. договору сторони визначили, що за порушення строків виконання зобов`язання постачальник сплачує пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно поставленого товару за кожну добу затримки, а за прострочення понад 30 днів з постачальника додатково стягується штраф у розмірі 7 % вказаної ціни договору (п. 3.1).

Враховуючи те, що Акти приймання-передачі товару оформлені 28.11.2022 та 09.12.2022 відповідно, та останній день поставки припадає на 10.11.2022 (включно) та 20.12.2022 (включно) датою початку періоду прострочення є 11.11.2022.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву щодо факту передачі товару 18.11.2022 по накладній № РН-11/14/13 від 18.11.2022, а не 28.11.2022 по Акту приймання передачі військового майна № 2049 від 18.11.2022 суд вважає безпідставним, оскільки у вказаному Акті приймання-передачі зазначено: дата початку приймання 28.11.2022, дата закінчення приймання 28.11.2022, реєстраційний номер 2049, дата документа 28.11.2022. Підстава (мета) операції видаткова накладна № РН-11/14/13 від 18.11.2022 (дог. № 286/3/22/12 від 07.06.2022), дата відправлення 28.11.2022, дата відвантаження 28.11.2022. Крім того, видаткова накладна № РН-11/14/13 від 18.11.2022 містить штамп із реєстраційним номером 2049 від 28.11.2022.

За Актом приймання-передачі № 2049 від 28.11.2022 поставлено та відповідно прийнято не всю першу партію товару, а лише у кількості 112 320 пар, при необхідній 150 000 шт. Додатково до першої партії товар було до поставлено за Актом приймання-передачі № 2181 від 09.12.2022 у кількості 87 680 шт., відповідно 37 680 шт. пар рукавичок до поставлено до першої партії товару та виконано обов`язок щодо поставки 50 000 пар рукавичок у строк до 20.12.2022. Таким чином, за першою партіє поставки товару періодом прострочення для партії у кількості 37 680 шт. пар рукавичок буде період з 11.11.2022 по 09.12.2022.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за Актом приймання-передачі № 2049 від 28.11.2022 на суму 84 464 640,00 грн за період з 10.11.2022 по 18.11.2022 включно в розмірі 1 435 989,88 грн та Актом приймання-передачі № 2181 від 09.12.2022 на суму 28 335 360,00 грн за період з 10.11.2022 по 09.12.2022 включно в розмірі 793 390,08 грн за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство», суд вважає його виконаним правильно.

Посилаючись на неправильність наведеного позивачем розрахунку пені відповідач зазначає, що позивачем не враховано, що фактичний день поставки товару не може бути враховано при визначенні періоду прострочення виконання зобов`язання з поставки товару.

День належного виконання зобов`язання не є днем його прострочення, оскільки суб`єкт господарських відносин шляхом вчинення активних дій, проведених належним чином, припиняє таке зобов`язання (ст. 599 ЦК України). Відтак, день фактичної поставки товару не включається до періоду часу, за який може здійснюватися стягнення пені.

Разом з тим, при перевірці розрахунку пені, наведеного позивачем судом установлено, що позивач при розрахунку пені не враховував день фактичної поставки товару, а саме в даному випадку день оформлення Актів приймання передачі товару, і відтак правильно визначив період нарахування пені.

Таким чином, заперечення відповідача щодо періоду нарахування пені та його розміру суд вваж є безпідставними.

Відповідачем заявлено клопотання про зменшення неустойки на 90% з підстав документального підтвердження неможливості своєчасного виконання зобов`язання з поставки товару настанням форс-мажорних обставин. Крім того посилається на те, що ТОВ «Наш Імпорт» допустило незначне прострочення поставки через форс-мажорні обставини, виконання завдання із задоволенням потреб Збройних Сил України, в період воєнного стану щомісячно несе значні витрати на оплату податків для поповнення Державного бюджету України, незначне прострочення не призвело до погіршення фінансового стану, ускладнення в діяльності чи завдання позивачу будь-яких збитків.

На підтвердження клопотання надано лист № 07-06-23-02 від 07.06.2023 про бронювання, лист МОУ № 28614357 від 05.07.2023 про бронювання, платіжні доручення про сплату податків на 60 мільйонів гривень, повідомлення про прийняття працівників на роботу.

Також надано копію Сертифікату Київської обласної (регіональної) торгово-промислової палати № 3200-23-3426 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) наступного змісту.

Київська обласна (регіональна) Торгово-промислова палата на підставі ст. ст. 14, 141 Закону України «Про торгово-промислові падати в Україні», Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням Президії ТПП України від 18.12.2014 № 44(5), із змінами та доповненнями, цим засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): військова агресія Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану, продовження дії правового режиму воєнного етапу, артилерійські обстріли території м. Марганець Марганцевської міської територіальної громади із влучаннями по території (пошкодженням) комплексу виробничих споруд швейного цеху ТОВ «МІК» у м. Марганець, який є виробником та постачальником товару Товариству з обмеженою відповідальністю «Наш Імпорт», Сертифікат Київської обласної ТПП № 3200-23-3414 (вих. № 345/03.23 від 27.07.2023) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за яким засвідчено форс-мажорні обставини у ТОВ «МІК»; Товариству з обмеженою відповідальністю «Наш Імпорт» місцезнаходження: вул. Північне шосе, буд. 69а, м. Запоріжжя, 69006, Україна, код ЄДРПОУ/ІПН: 44591756, щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: поставити товар: Індивідуальне обмундирування (35810000-5) Рукавички тактичні у кількості 200 000 штук, у термін: до 10.11.2022 до 20.12.2022 за договором про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) № 286/3/22/212 від 07.06.2022 року, укладеним з Міністерством оборони України (код ЄДРПОУ/ІПН 00034022), відповідно до:

- Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII (із змінами);

- Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком па 30 діб;

- Указу Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб;

- Указу Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб;

- Указу Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 голини з хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб;

- Указу Президента України від 12 серпня 2022 раку № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб;

- Указу Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2О22 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено і 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 40 діб;

- Указу Президента України від 06 лютого 2023 року № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб;

- Указу Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії «осиного етану в Україні продовжено з 05 голини 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб;

- Указу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України «Про ствердження Переліку територій, неї яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» від 22.12.2022 № 309 (зі змінами);

- Офіційного листа-підтвердження Торгово-промислової палата України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, яким для всіх суб`єктів господарської діяльності засвідчено військову агресію Російської Федерації проти України та визнано її форс - мажорними обставинами (обставини непереборної сили);

- Копії договору № 286/3/22/212 віл 07.06.2022 про закупівлю для потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) з додатками укладеного між ТОВ «Наш Імпорт» (як Постачальник) та Міністерством оборони України (як Замовник) на постачання товару: Індивідуальне обмундирування (35810000-5) Рукавички тактичні в кількості 200 000 штук;

- Копії договору поставки № 061002 від 10.06.2022 з додатками укладеного між ТОН «МІК» (як Постачальник) та ТОВ «Наш Імпорт» (як Покупець) па поставку Рукавичок та етичних,

- Копії листа ТОВ «Наш Імпорт» № 0930/1 від 30.09.2022 до Департаменту державних закупівель та постачання матеріальних ресурсів Міністерства оборони України щодо настання обставин непереборної сили (форс - мажорних обставин) як наслідок порушення строків виконання за договором № 286/3/22/212 про закупівлю для державних потреб товарів речової служби (за кошти Державного бюджету України) від 07.06.2022 та відтермінування виконання зобов`язань за ним;

- Копії Сертифікату Київської обласної ТПП № 3200-23-3414 (вих. № 445/03.23 від 27.07.2023) про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) за яким засвідчено форс-мажорні обставини у ТОВ «МІК», в період з 28.04.2022 та тривають станом на 27.07.2023р, які унеможливили виконання зобов`язань в зазначений термін за договором поставки № 061002 від 10.06.2022 укладеним з ТОВ «Наш Імпорт», які унеможливили його виконання в зазначений термін.

Період дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили): дата настання 28.09.2022; дата закінчення: тривають на 28 липня 2023 року.

Позивач заперечив з приводу заявленого клопотання та вважає його безпідставним, у т.ч. з підстав несвоєчасного повідомлення про настання форс-мажорних обставин.

З приводу клопотання суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 8.1 договору, сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за цим договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання договору та виникли поза волею сторін, а саме знищення, внаслідок бойових дій, виробничих потужностей виконання, партії (партії) товару тощо.

Згідно з п. 8.2. договору, сторона, що не може виконувати зобов`язання за договором унаслідок дії обставин непереборної сили, повинна не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів з моменту їх виникнення повідомити про це іншу сторону у письмовій формі.

Доказом виникнення обставин непереборної сили та строку їх дії є відповідний документ, котрий видається місцевими органами виконавчої влади, або ДСНС за місцезнаходженням однієї із сторін за договором, або Торгово-промисловою палатою України (п. 8.3. договору).

Пунктом 8.4. договору передбачено, що сторони можуть бути звільнені від відповідальності за часткове чи повне невиконання обов`язків за договором, якщо доведуть, що воно було викликано неконтрольованою перешкодою, яка відбулась поза контролем сторін і виникло після укладення договору та стороною було дотримано умови п. 8.1.-8.3. даного договору.

Невиконання або неналежне виконання постачальником п. 8.1.-8.3. цього договору позбавляє останнього права посилатися на обставини непереборної сили та не звільняє його від відповідальності за порушення зобов`язань (п. 8.5. договору).

Подовження строків (термінів) виконання зобов`язань за цим договором у зв`язку із виникненням обставин непереборної сили можливо лише при виконання постачальником п. 8.1.-8.3. цього договору (п. 8.6. договору).

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на підставі пропозиції ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні було введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який продовжено і на час вирішення спору в суді.

Відповідно до листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 № 2024/02.0-7.1 визнано форс-мажорною обставиною військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану 24 лютого 2022 року. Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

28 лютого 2022 року Торгово-промислова палата України на підставі ст. ст. 14, 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" від 02.12.1997 № 671/97-ВР, Статуту ТПП України засвідчила форс-мажорні обставини (обставин непереборної сили): військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Враховуючи викладене, Торгово-промислова палата України підтверджує, що зазначені обставини з 24 лютого 2022 року до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами для об`єктів господарської діяльності та/або фізичних осіб по договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору (контракту, угоди тощо) обов`язків згідно із законодавчими чи іншими нормативними актами виконання відповідно яких стало неможливим у встановлений термін внаслідок таких форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

Тобто, Торгово-промислова палата України підтвердила, що обставини з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення, є надзвичайними, невідворотними та об`єктивними обставинами, як для суб`єктів господарювання так і для населення.

Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків, згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт та ситуації, що з ним пов`язані (включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, ембарго, діями іноземного ворога): загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, карантину, встановленого Кабінетом Міністрів, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибухи, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані положеннями відповідних рішень або актами державних органів влади, закриття морських проток, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також обставини, викликані винятковими погодними умовами чи стихійним лихом - епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха, тощо (ч. 2 ст. 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України").

Статтею 617 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Також згідно з положеннями ст. 218 Господарського кодексу України, у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Разом з тим, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Наявність сертифікату ТПП України про форс-мажорні обставини, суд має оцінювати у сукупності з іншими доказами, тобто дані обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості належного виконання зобов`язання, повинна довести їх наявність не тільки самих по собі, але і те, що вони були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Наш Імпорт» не надано доказів своєчасного повідомлення позивача про настання для нього форс-мажорних обставин і як наслідок неможливість своєчасного виконання умов договору № 286/3/22/212 від 07.06.2023.

З урахуванням наведених обставин та наданих доказів, суд вважає, що ТОВ «Наш Імпорт» несвоєчасно повідомило Міністерство оборони України про неможливість виконати вчасно поставку товару та настання для нього форс-мажорних обставин, як то передбачено п. 8.2 договору та як наслідок не звільняє від відповідальності з урахуванням п. 8.5 договору.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов`язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов`язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частина 3 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлює, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невисокий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Разом з тим, враховуючи повне виконання обов`язку з поставки товару та допущення незначного прострочення поставки, виконання завдань із задоволення потреб Збройних Сил України, зокрема, з виготовлення форменого одягу, одержання Сертифікату Київської обласної (регіональної) Торгово-промислової палати від 28.07.2023 № 3200-23-3426 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та відсутності доказів завдання Міністерству оборони України збитків несвоєчасним виконання умов договору з поставки товару, суд вважає за можливе зменшити розмір нарахованих штрафних санкцій (пені) на 85%, тобто до 15 % від заявленої суми, що становить 334 393,34 грн.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Враховуючи вище викладене, суд вважає позов таким, що підлягає частковому.

Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 46, 74, 76-80, 129, 233, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Імпорт» (вул. Північне шосе буд. 69-а, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 44591756) на користь Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський 6, м. Київ, 03168, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) штрафні санкції (пеню) у розмірі 334 393,34 грн (триста тридцять чотири тисячі триста дев`яносто три гривні 34 коп.). Видати наказ.

У задоволенні іншої частин позову відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Наш Імпорт» (вул. Північне шосе буд. 69-а, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69006, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 44591756) на користь Міністерства оборони України (пр-т Повітрофлотський 6, м. Київ, 03168, Україна, ідентифікаційний код юридичної особи 00034022) судовий збір у розмірі 33 439,33 грн (тридцять три тисячі чотириста тридцять дев`ять гривень 33 коп.). Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст. ст. 240, 241 ГПК України 13 вересня 2023 року.

Суддя І. С. Горохов