ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
"24" серпня 2023 р. Справа №909/1374/19
Західний апеляційний господарський суд у складі:
головуючого - судді МАТУЩАКА О.І.
суддів: СКРИПЧУК О.С.
за участю секретаря судового засідання Гулик Н.Г.
за участю представників сторін від:
прокуратури: Букаловська Л.Є (прокурор управління прокуратури Львівської області).
розглянувши заяву представника відповідача - Демковича І.Б. -
адвоката Борзих А.В. (вх.ЗАГС №01-04/423/23 від 23.01.2023)
про прийняття додаткової постанови щодо розподілу
судових витрат
за апеляційною скаргою Івано-Франківської обласної прокуратури
на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області
від 01.07.2021, повне рішення - 06.07.2021(суддя Кобецька С.М.)
у справі № 909/1374/19
за позовом Першого заступника керівника Івано- Франківської місцевої прокуратури, м. Івано- Франківськ
в особі: 1) Регіонального відділення Фонду державного
майна України по Івано-Франківській, Чернівецькій та Тернопільській областях, м. Івано-Франківськ
2)Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу, м. Івано-Франківськ
до відповідача Фізичної особи-підприємця Демковича Ігоря
Богдановича, смт. Лисенець, Тисменецький район, Івано-Франківська область
за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на
на стороні позивача: Міністерства освіти і науки України, Київ
про визнання недійсним договору оренди, зобов`язання звільнити нежитлове приміщення та повернути його державі
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2023 апеляційну скаргу Івано-Франківської обласної прокуратури залишено без задоволення, а оскаржуване додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2021 у справі №909/1374/19 - без змін.
23.01.2023 представником відповідача подано заяву про розподіл судових витрат.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 14.08.2023, розгляд питання про ухвалення додаткової постанови за апеляційною скаргою Івано-Франківської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2021 у справі № 909/1374/19 призначено на 24.08.2023.
В судове засідання з`явилась прокурор, яка надала заперечення по суті заяви представника відповідача про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат.
Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, врахувавши заперечення прокурора, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви про прийняття додаткової постанови щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, з огляду на таке.
Згідно з приписами ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Статтею 123 ГПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Як передбачено ч. 4 ст. 126 ГПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження факту надання послуг правничої допомоги в суді апеляційної інстанції у справі №909/1374/19 в межах даного апеляційного провадження до заяви додано договір про надання правничої допомоги від 06.03.2020, укладений між адвокатом
Борзих А.В. та ФОП Демковичем І.Б., відповідно до п. 1.2 якого адвокат Борзих А.В. взяв на себе обов`язки представляти права та інтереси клієнта - ФОП Демковича І.Б. у Господарському суді Івано-Франківської області. Водночас, пунктом 1.4. договору передбачено, що клієнт доручає також адвокату у разі необхідності складати заяви та інші процесуальні документи для звернення до апеляційних та касаційних судових інстанцій.
Відповідно до п.4.2. договору гонорар адвоката складає: орієнтовно у гривнях по курсу євро суму відповідно до додатку №1 до цього договору - попереднього (орієнтовного) розрахунку витрат на професійну правничу допомогу.
В додатку №1 передбачено, що за такий вид правової допомоги, як готування апеляційної/касаційної скарги, відзиву на апеляційну/касаційну скаргу (за необхідності) при кількості витрачених адвокатом годин 5-10 годин, вартість послуги становить 250 - 500 євро.
У звіті про виконання робіт (надання послуг) за договором про надання правничої допомоги від 06.03.2020 адвокат підготував та надіслав у Західний апеляційний господарський суд відзив на апеляційну скаргу прокурора за цим позовом, заяву про поновлення провадження у цій справі, заяву про відшкодування апелянтом витрат на правничу допомогу у цій справі в суді апеляційному суді зі звітом про виконані роботи за договором про надання правничої допомоги від 06.03.2020. Загалом було витрачено шість годин на складання та направлення до апеляційного суду зазначеного відзиву та 2-х заяв у цьому апеляційному провадженні у даній справі. Цей звіт отриманий ФОП Демковичем І.Б., що підтверджується його власноручним підписом.
З матеріалів справи встановлено, що представництво інтересів відповідача в суді апеляційної інстанції в межах даного апеляційного провадження у справі №909/1374/19 здійснював адвокат Борзих А.В. на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серія ІФ №001067 від 13.05.2016, довіреності №8 від 23.01.2020 року та відповідно до умов вищеописаного договору про надання правової допомоги від 06.03.2020.
В судовому засіданні прокурор заперечила проти вимог вищевказаної заяви представника відповідача щодо стягнення з прокуратури витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в межах даного апеляційного провадження у справі №909/1374/19 та просила в її задоволенні відмовити.
Відповідно до положень статей 1, 26, 27, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, за яким, зокрема, клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
У статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.4 ст.126 ГПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положенням частини п`ятої статті 129 ГПК України визначено, що під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Із наведених вище положень ч.4 ст.126 ГПК України та ч.5 ст.129 ГПК України вбачаються такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
При цьому, згідно усталеної практики Верховного Суду при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Водночас, у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 ГПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 ГПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 Господарського процесуального кодексу України: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим у частині п`ятій зазначеної статті цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на професійну правничу допомогу адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та, відповідно, не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналізуючи перелік наданих адвокатом позивачу в суді апеляційної інстанцій послуг професійної правничої допомоги, судовою колегією встановлено реальне надання адвокатом відповідачу послуг професійної правничої допомоги.
Водночас, з огляду на вищеописані критерії, яким повинні відповідати розмір витрат на професійну правничу допомогу, перелік, зміст та кількість наданих адвокатом послуг правничої допомоги, а також враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, обсяг документальних матеріалів справи та виходячи з принципів обґрунтованості, пропорційності та співмірності судових витрат, колегія суддів вважає таким, що відповідатиме обставинам цієї справи, часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат в розмірі 3000 грн, а в решті заявленої до стягнення суми витрат на професійну правничу допомогу належить відмовити.
Керуючись ст. ст. 126, 129, 244, 281 - 284 ГПК України, Західний апеляційний господарський суд, -
1. Заяву представника відповідача-адвоката Борзих А.В. про розподіл судових витрат за апеляційною скаргою Івано-Франківської обласної прокуратури на додаткове рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.07.2021 у справі задовольнити частково.
3. В задоволенні решти заяви відмовити.
4. Доручити місцевому господарському суду видати відповідний наказ.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до Верховного Суду.
Справу повернути до місцевого господарського суду.
Повний текст додаткової постанови складено 30.08.2023.
Головуючий (суддя-доповідач) О.І. МАТУЩАК
Судді О.С. СКРИПЧУК