ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 рокуСправа № 912/1009/23

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Коваленко Н.М.

при секретарі судового засідання Пастуховій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №912/1009/23 від 26.06.2023

за позовом: Приватного підприємства "Кіровоград-Буд-Дизайн" (далі - ПП "КІРОВОГРАД-БУД-ДИЗАЙН"), код ЄДР 34813389, вул. Євгена Маланюка, 1-А, м. Кропивницький, 25015

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чикаренко Оксани Миколаївни (далі - ФОП Чикаренко О.М.), РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1

про стягнення заборгованості та повернення безпідставно набутого майна,

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - Зубко А.О., довіреність №2 від 24.07.2023;

від відповідача - участі не брали.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ПП "Кіровоград-Буд-Дизайн" до ФОП Чикаренко О.М. з вимогами про таке:

1. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

2. Стягнути з Відповідача на користь Позивача борг в розмірі 174 368, 60 грн (сто сімдесят чотири тисячі триста шістдесят вісім гривень 60 коп.), з яких 83 200,00 грн (вісімдесят три тисячі двісті гривень 00 коп.) - основного боргу, 6 252,60 грн (шість тисяч двісті п`ятдесят дві гривні 60 коп.) - інфляційних втрат, 84 916 грн (вісімдесят чотири тисячі дев`ятсот шістнадцять гривень 00 коп.) - штрафні санкції.

3. Зобов`язати Відповідача повернути нерухоме майно, а саме торговельне місце, загальною площею 52 кв.м., що розташоване у м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова на ринку "Жемчуг", що перебуває в його користування без достатньої правової підстави.

4. Судові витрати стягнути з Відповідача, зокрема, судовий збір у розмірі 5 368,00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов Договору оренди торгівельного місця №б/н від 01.01.2022 в частині своєчасної оплати за об`єкт оренди та повернення об`єкту оренди орендодавцю.

Ухвалою від 26.06.2023 господарський суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі №912/1009/23, ухвалив справу №912/1009/23 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, судовий розгляд призначив на 25.07.2023 - 11:30, встановив сторонам строки для подачі заяв по суті справи.

Поштовий конверт із вкладенням - копією ухвали від 26.06.2023, що направлявся судом на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернутий органом поштового зв`язку (дата надходження до суду 06.07.2023) без заповненої довідки ф. 20 з відміткою олівцем безпосередньо на поштовому конверті "Повернення. Адресат відсутній".

25.07.2023 господарський суд надіслав окрему ухвалу Акціонерному товариству "Укрпошта" (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, 22) та Кіровоградській дирекції АТ "Укрпошта" (вул. Гоголя, 72, м. Кропивницький, 25006) з ксерокопією поштового конверта №668.

14.08.2023 на електронну адресу суду (з КЕП) та 16.08.2023 до господарського суду від Акціонерного товариства "Укрпошта" надійшов лист №-23 від 11.08.2023, відповідно до якого за повідомленням відділення поштового зв`язку, надалі по тексту - ВП39 №10 м. Кропивницький з індексом 25010 та ВПЗ №22 м. Кропивницький з індексом 25022, рекомендований лист від 27.06.2023 року № 668 з позначкою "Судова повістка" на ім`я ФОП Чикаренко О.М. ( АДРЕСА_1 ) надійшов 29.06.2023 року до ВПЗ №10 м. Кропивницький. В зв`язку з некомплектом штату листоноші ВПЗ №10 м. Кропивницький, даний лист не доставлений, а повернутий 05.07.2023 року на адресу відправника без прикріплення до конверту довідки ф.20 із зазначенням причини повернення (досилання), а зазначено відмітку на самому конверті "повернення, адресат відсутній".

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України (далі -ГПК України) днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, дата невдалої спроби вручити поштовий конверт з ухвалою 26.06.2023 вважається днем вручення судового рішення ФОП Чикаренко О.М.

21.07.2023 господарський суд намагався зв`язатись з відповідачем за телефоном НОМЕР_2, який зазначений Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі "Інформація для здійснення зв`язку", проте такий телефонний номер не відповідає, що підтверджується телефонограмою №161 від 21.07.2023, яка міститься в матеріалах справи.

Протокольною ухвалою від 25.07.2023 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 10.08.2023 о 12:00 год.

26.07.2023 господарський суд намагався зв`язатись з відповідачем за телефоном НОМЕР_2, який зазначений Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в розділі "Інформація для здійснення зв`язку", проте такий телефонний номер вимкнений що підтверджується телефонограмою №167 від 26.07.2023, яка міститься в матеріалах справи.

Протокольною ухвалою від 10.08.2023 на підставі ст. 216 ГПК України оголошено перерву в судовому засіданні до 24.08.2023 о 14:30 год.

Поштові конверти із вкладеннями - копіями ухвал від 25.07.2023 та 10.08.2023, що направлялися судом на адресу відповідача, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернуті органом поштового зв`язку із довідкою ф. 20 з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", дата поштового штемпеля 11.08.2023.

За приписами ч. 4 ст. 120 ГПК України ухвала господарського суду про дату, час та місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії повинна бути вручена завчасно, з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу, але не менше ніж п`ять днів, для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи чи вчинення відповідної процесуальної дії.

Згідно з ч. 2 ст. 27 ГПК України для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 ГПК України передбачено, що виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Згідно з ч. 7 ст. 120 ГПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Відповідно до ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Водночас, місцезнаходження відповідача суду відоме, і на таку адресу направлено ухвали господарського суду від 26.06.2023, 25.07.2023 та 10.08.2023.

Верховний Суд у своїй постанові від 08.04.2019 у справі №922/2887/16 наголошує, що відповідно до ч. 3, 7 ст. 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає. Сам лише факт не отримання скаржником кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу за належною адресою та яка повернулася в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, вказує на суб`єктивну поведінку сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що неотримання ухвал суду у даній справі відповідачем та повернення їх до суду з відповідною відміткою є наслідком діяння (бездіяльності) відповідача щодо їх належного отримання та неповідомлення суду про зміну свого місцезнаходження, тобто його власною волею.

Таким чином, господарський суд вчинив всі необхідні дії для повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення засідання суду.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позов.

Відповідно до ч. 9 ст. 165, ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно ч. 1 ст. 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд розглядає справу по суті в судовому засіданні 24.08.2023 за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 24.08.2023 представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Заявив клопотання про долучення доказів на підтвердження обставини реєстрації ринку "Жемчуг".

Проте, відповідно до ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

За ч. 4 ст. 80 ГПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

При цьому позивач про вищевказані обставини суд не повідомляв.

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. (ч. 8 ст. 80 ГПК України )

Представник позивача обґрунтувала неможливість подання вищевказаних доказів у вказаний строк з причин, що не нею готувався позов і питання наявності реєстрації ринку "Жемчуг" піднято судом під час розгляду спору по суті.

Враховуючи викладені обставини, господарський суд докази не подані у встановлений законом строк до розгляду, протокольною ухвалою від 24.08.2023, не прийняв.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, господарський суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини сторін.

01.01.2022 ПП "Кіровоград-Буд-Дизайн" (Орендодавець) та ФОП Чикаренко О.М. (Орендар) укладено Договір оренди торговельного місця №б/н (далі - Договір), відповідно до п. 1. якого предметом договору є торговельне місце загальною площею 52 кв. м., що розташоване у місті Кропивницький, вул. Космонавта Попова на ринку "Жемчуг" (далі - Об`єкт оренди), яке надається Орендодавцем у платне строкове користування Орендареві для провадження комерційно-торговельної діяльності. Об`єкт оренди облаштовано тимчасовою нестаціонарною спорудою, право власності на яку має Орендар Чикаренко О.М. Орендар набуває права користування об`єктом оренди з дня підписання договору. Передача торговельного місця в оренду не може бути підставою для закріплення за Орендарем права користування або права власності на землю будь-яким способом.

Відповідно до п. 3.2. Договору Орендар зобов`язаний, зокрема, своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату відповідно до укладених договору оренди та додаткових угод; у разі припинення, розірвання дії цього Договору повернути і звільнити об`єкт оренди в 5-ти (п`яти -) денний термін Орендодавцю у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду.

Згідно з п. 4.1.-4.3. Договору, орендна плата за об`єкт оренди становить 5200 грн (п`ять тисяч двісті гривень 00 коп.). Орендна плата за місяць сплачується Орендарем на умовах попередньої оплати в готівковому або безготівковому порядку не пізніше 5 (п`ятого) числа поточного місяця. Орендна плата підлягає сплаті незалежно від результатів провадження господарської діяльності Орендаря. У зв`язку зі зміною умов господарювання (підвищення рівня інфляції з урахуванням індексу інфляції, збільшення рівня мінімальної заробітної плати, зміни податкового законодавства, амортизаційних відрахувань, зміни розміру плати за землю та ін.) Орендодавець вправі вимагати від Орендаря перегляду розміру орендної плати, вказаної у п. 4.1. цього Договору. При цьому Орендодавець надсилає Орендарю два примірника додаткової угоди до цього Договору, які Орендар зобов`язаний не пізніше 15 (п`ятнадцяти) днів після отримання підписати і повернути 1 (один) примірник Орендодавцю.

Відповідно до п. 5.2. Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством, зокрема, за порушення строку сплати оренди за торговельне місце, встановленого в п. 4.2. Договору, Орендар сплачує пеню в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення; у випадку порушення Орендарем встановленого в п. 3.2 цього Договору строку повернення Об`єкта оренди, що перевищить 1 місяць, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує йому штраф у розмірі 100% від суми орендної плати, яка визначена в п. 4.1. цього Договору за кожен день прострочення і неповернення об`єкта оренди до дня фактичного повернення; у випадку порушення Орендарем встановленого в п. 3.2. цього Договору строку повернення Об`єкта оренди, що перевищить 1 місяць, Орендар на вимогу Орендодавця сплачує йому штраф у розмірі 100% від суми орендної плати, яка визначена в п. 4.1. цього Договору за кожен день прострочення неповернення об`єкта оренди до дня фактичного повернення.

Згідно з п. 7.1 Договору, Договір укладено строком до 31 грудня 2022 року і не може бути автоматично продовжений (пролонгований).

Відповідно до п. 7.8. Договору, у разі припинення цього Договору об`єкт оренди повертається Орендарем Орендодавцю. Об`єкт оренди вважається поверненим, а Договір припиненим - з моменту підписання Сторонами акта приймання-передачі. Обов`язок по складанню акта приймання-передачі покладається на Сторону, яка передає об`єкт оренди іншій стороні Договору.

Договір підписано сторонами.

01.01.2022 сторонами підписано Акт прийому-передачі торговельного місця, відповідно до якого Орендодавець передав у строкове платне користування торговельне місце для провадження комерційно-торговельної діяльності загальною площею 52 кв.м., яке розміщене у місті Кропивницький, вулиця Космонавта Попова на ринку "Жемчуг", а Орендар у свою чергу прийняв торговельне місце у строкове користування та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору, вчасно вносити орендну плату за об`єкт, що орендується за договором.

Позивач зазначає, що з березня 2022 року відповідачем не здійснюється оплата за об`єкт оренди відповідно до умов Договору, а тому сума основного боргу за Договором складає 52000,00 грн.

Крім того, станом на дату подачі позову відповідачем не було повернуто об`єкт оренди, а тому на підставі наведених положень Договору, враховуючи, що порушення строку повернення оренди становить понад 1 місяць, сума заборгованості за користування об`єктом оренди без укладення договору складає 31 200 грн за 6 місяців прострочення зобов`язання з повернення предмета оренди, із розрахунку 5200 грн за кожен місяць прострочення повернення предмета оренди, відповідно до п. 5.2 та п. 4.1, 4.2 Договору.

Щодо правової природи такої суми боргу, то позивачем вона розглядається як сума основного боргу, адже стягується як плата за користування об`єктом оренди за час фактичного його перебування у володінні відповідача.

Таким чином загальна заборгованість відповідно до положень Договору складає 83 200 грн, що включає в себе суми заборгованості за весь період перебування об`єкту оренди в користуванні відповідача, а саме з 06.03.2022 до дати подачі позовної заяви.

Позивач вказує, що ним неодноразово здійснювалися спроби щодо врегулювання спірних правовідносин в телефонному режимі, а також шляхом направлення письмових претензій засобами поштового зв`язку, зокрема, лист вих. №7 від 29.04.2022.

Крім того, позивачем нараховано також 6 252,60 грн інфляційних втрат та 84 916,00 грн штрафних санкцій.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з позовом.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує таке.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України ).

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України (далі - ГК України), господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частиною 1 ст. 179 ГК України визначено, що майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (ч. 1 ст. 509 ЦК України, ч. 1 ст. 173 ГК України).

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України)

Відповідно до ч. 1-2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Нормами ч. 2 ст. 291 ГК України встановлено, що договір оренди припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу (приватизації) об`єкта оренди; ліквідації суб`єкта господарювання - орендаря; загибелі (знищення) об`єкта оренди.

У відповідності до ст. 764 ЦК України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Передбачені ст. 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму). Підстави припинення даного виду договорів визначені в ч. 2 ст. 291 ГК України, згідно з якою договір оренди припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Вимогами позивача у даній справі є стягнення з відповідача на заборгованості в розмірі 83 200,00 грн зі сплати орендної плати за оренду торговельного місця, 6 252,60 грн інфляційних втрат, 84 916,00 грн штрафних санкцій, а також зобов`язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме торговельне місце, загальною площею 52 кв.м., що розташоване у м. Кропивницький, вул. Космонавта Попова на ринку "Жемчуг", що перебуває в його користуванні без достатньої правової підстави.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем зобов`язань за договором оренди торговельного місця в частині сплати орендної плати та повернення торговельного місця.

Аналіз укладеного між сторонами договору оренди торговельного місця №б/н від 01.01.2022 свідчить що його предметом є саме торговельне місце, а не безпосередньо земельна ділянка в розумінні відповідних положень Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", яке надається Орендодавцем у платне строкове користування Орендареві для провадження комерційно-торговельної діяльності.

Відповідно до п. 2. Правил торгівлі на ринках, затверджених спільним наказом Державної податкової адміністрації, Держстандарту, Міністерства внутрішніх справ, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України №57/188/84/105 від 26.02.2002, "Про затвердження Правил торгівлі на ринках" (надалі - Правила), ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок).

Відповідно до п. 7. Правил адміністрація ринку узгоджує з місцевим органом самоврядування режим роботи ринку; з територіальними установами державної санітарно-епідеміологічної служби, ветеринарної медицини, пожежного нагляду, архітектурно-будівельної комісії, державтоінспекції - проектну документацію щодо функціонального планування території ринку, розміщення приміщень, торговельних місць і об`єктів, їх кількості і розміру, забезпечення їх торговельно-технологічним обладнанням та забезпечує утримання території ринку й організацію продажу товарів відповідно до затвердженого плану.

Згідно з абз. 1-2 п. 13. Правил розташування торговельних місць на ринку, торговельно-технологічного обладнання має бути зручним для здійснення торгівлі, відповідати вимогам санітарних, протипожежних правил та безпечних умов праці, забезпечувати вільний прохід покупців та належну культуру обслуговування. Робоче місце продавця повинно бути належним чином обладнано (криті або відкриті столи, прилавки), мати площу для викладки і зберігання запасів товарів тощо.

Відповідно до абз. 3 п. 13. Правил торговельне місце - площа, відведена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю (вагів, лотків тощо) та здійснення продажу продукції з прилавків (столів), транспортних засобів, причепів, візків (у тому числі ручних), у контейнерах, кіосках, палатках тощо. Розмір торговельного місця визначається в правилах торгівлі на ринках, що затверджуються відповідно до законодавства.

Аналогічне визначення міститься в правилах торгівлі на ринках міста Кіровограда, затверджених рішенням Кіровоградської міської ради від 16.10.2008 №1311, з урахуванням внесених змін рішенням Кіровоградської міської ради від 14.09.2011 №756 (далі - місцеві Правила).

Відповідно до п. 2. місцевих правил ринок - це суб`єкт господарювання, створений на відведеній за рішенням місцевого органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування земельній ділянці і зареєстрований в установленому порядку, функціональними обов`язками якого є надання послуг та створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів за цінами, що складаються залежно від попиту і пропозицій (далі - ринок). Для здійснення своєї діяльності ринок повинен мати: свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта господарювання; правові підстави щодо користування земельною ділянкою; затверджений генеральний план забудови ринку; акт введення в експлуатацію; технічний паспорт об`єкта; довідки про включення до єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) про взяття на облік державною податковою інспекцією.

Пункт 19 місцевих Правил також передбачає, що адміністрація ринку при наданні продавцям у тривале користування конкретних торговельних місць укладає з ними письмову угоду з мінімальним терміном дії один рік, асортимент (вид) товарів, що реалізуються, розташування торговельного місця, умови оренди торговельного місця, розмір та порядок оплати за оренду майна, перелік послуг, які надає ринок, та їх вартість.

Таким чином, Правила торгівлі на ринках та місцеві Правила передбачають укладення між адміністрацією ринку і підприємцями, що займаються торговельною діяльністю, договорів, що за своєю правовою природою є договорами оренди (найму) торговельних місць.

Відповідно до п. 10. Правил, для потреб і зручностей продавців і покупців на території ринку або поруч можуть відкриватися магазини, підприємства громадського харчування, побутового обслуговування, телефонного зв`язку, каси продажу квитків на транспорт, готелі.

Згідно з абз. 4 п. 16. Правил у разі використання торговельного місця на умовах оренди в продавця повинна бути копія угоди з адміністрацією ринку про оренду, а на умовах суборенди - копія такої угоди із суб`єктом підприємницької діяльності (орендодавцем).

За нормами ст. 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

З наведеного вбачається, що торгівельне місце - це певна площа, призначена для розміщення необхідного для торгівлі інвентарю, яка не є тотожною поняттю "об`єкт нерухомого майна".

Таким чином, торгівельне місце на ринку не є земельною ділянкою у розумінні Земельного кодексу України та Закону України "Про оренду землі", адже між власником землі (землекористувачем) та користувачем торговельного місця на ринку не виникають правовідносини з землекористування, оскільки ринки надають послуги з передачі в користування саме торговельних місць на своїй території (замощення, площадки, покриття, тощо), відтак, зайняття відповідачем торговельного місця на ринку не є тотожним з зайняттям земельної ділянки.

Позивачем разом з поданням позовної заяви не надано доказів того, що позивач є тією юридичною особою, яка має право надавати в оренду торгівельне місце, що розташоване на території ринку "Жемчуг" по вул. Попова у місті Кропивницький.

Також, разом з поданням позовної заяви позивачем не надано доказів створення, введення в експлуатацію та реєстрації ринку "Жемчуг", як-то передбачено вищезазначеними Правилами із визначеними номерами торгівельних місць.

Разом з тим, в матеріалах справи наявний тільки Договір оренди землі №163 від 23.07.2009, укладений між Кіровоградською міською радою (Орендодавець) в особі міського голови Пузакова Володимира Тихоновича, діючого згідно Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" з одного боку та ПП "Кіровоград Буд - Дизайн" (Орендар), в особі директора Білоус Ірини Вячеславівни, що діє на підставі Статуту підприємства, відповідно до п. 1 якого Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 16.09.2008 року №1232 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вул. Космонавта Попова" надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для розміщення ринку, яка знаходиться по вул. Космонавта Попова в м. Кіровограді. Земельна ділянка виділена в натурі (на місцевості) у встановленому законом порядку.

Проте, докази введення в експлуатацію ринку "Жемчуг" в матеріалах справи відсутні.

Отже, на думку суду, за таких обставин при підписанні договору оренди торгівельного місця №б/н від 01.01.2022 сторонами не було дотримано вимог Правил торгівлі на ринках, оскільки в матеріалах справи відсутні докази наявності статусу ринку на момент укладення договору оренди.

Отже, підстави для нарахування і стягнення орендної плати саме за оренду торгівельного місця, у позивача відсутні. Позовні вимоги щодо стягнення штрафних санкцій та витрат від інфляції також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними.

Вказане унеможливлює і зобов`язання відповідача повернути нерухоме майно, а саме торговельне місце, загальною площею 52 кв.м., що розташоване у м. Кропивницький, вул. космонавта Попова на ринку "Жемчуг", оскільки доказів передання відповідачеві саме торгівельного місця відповідно до вищезгаданих Правил торгівлі на ринках, позивачем до матеріалів справи не подано.

Вказане унеможливлює встановлення судом факту використання відповідачем саме торгівельного місця по договору №б/н від 01.01.2022 оренди торговельного місця.

Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 ГПК України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 3 ст. 74 ГПК України).

За приписами ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За таких обставин, правові підстави для задоволення позовних вимог позивача, на переконання суду, відсутні, тому господарський суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

У відповідності до ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст. 74, 76-77, 80, 129, 233, 236-241, 252, 326 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копії рішення направити сторонам засобами поштового зв`язку, а також позивачу на e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Повне рішення складено 30.08.2023.

Суддя Н.М. Коваленко

Повідомити учасників справи про відсутність у суду технічної можливості надавати інформацію про вебадресу судового рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, одночасно з врученням (надсиланням/видачі) копії повного або скороченого такого рішення до затвердження Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Повідомити учасників справи про можливість ознайомитись з електронною копією судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень за його вебадресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Вебадреса сторінки на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5013.