ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023м. ДніпроСправа № 904/4372/22

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін, справу:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНДТРАНССЕРВІС", м. Дніпро

до Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за організацію перевезень за договором № 23/12/19 від 23.12.2019 у розмірі 118 000,00 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНДТРАНССЕРВІС" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Акціонерного товариства "ДНІПРОВАЖМАШ" заборгованість за договором про надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні № 23/12/19 від 23.12.2019 у розмірі 118 000,00 грн.

Крім того позивач прохає стягнути з відповідача на користь позивача, суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 11 500,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн. у якості відшкодування гонорару успіху адвоката, який має бути сплачений позивачем.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 28.11.2022 позовну заяву прийнято судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 ГПК України, господарським судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено сторонам строк для подання заяв по суті справи.

Відповідно до частини 5 статті 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.02.2023 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

У зв`язку з відсутністю фінансування видатків на оплату послуг з пересилання поштових відправлень, ухвали суду від 28.11.2022 та 27.02.2023 були надіслані на електронну адресу відповідача, яка вказана позивачем у позовній заяві та відповідає адресі місцезнаходження у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: .

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.07.2023 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Зазначена ухвала отримана відповідачем 01.08.2023, що підтверджено наявним у справі рекомендованим повідомленням про отримання поштового відправлення.

Будь-яких заяв або клопотань, відповідно до статті 80 ГПК України на адресу суду від учасників справи не надходило, як і не надходило клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до статті 252 ГПК України.

Відповідач строк, встановлений частиною 1 статті 251 ГПК України, не подав до суду відзив на позов, тобто не скористався наданим йому процесуальним правом. При цьому, суд зазначає, що копію ухвали Господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі від 28.11.2022, яку було надіслано на належну адресу відповідача, що вказана у позовній заяві та яка підтверджена відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, отримано відповідачем, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке долучено судом до матеріалів справи.

Отже, матеріали справи свідчать про те, що учасники справи повідомлені належним чином про розгляд даної справи. Водночас судом було створено всім учасникам справи належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів для обґрунтування своїх вимог та заперечень.

Відтак, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позовну заяву, справа розглядається за наявними матеріалами, відповідно до частини 2 статті 178 ГПК України.

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку, у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем плати за шість перевезень які були організовані Товариством з обмеженою відповідальністю "Грандтранссервіс" на користь Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" за договором про надання транспортно-експедиційних послуг на перевезення вантажів у міжнародному автомобільному сполученні №23/12/19 від 23.12.2019.

Позиція відповідача

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

23 грудня 2019 р. між замовником перевезень ПАТ "ДНШРОВАЖМАШ" (далі - відповідач) та експедитором ТОВ "ГРНДТРАНССЕРВІС" (далі - позивач) був укладений Договір про надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні №23/12/19.

Відповідно до п. 1.1. Договору, - експедитор зобов`язується від свого імені і за рахунок замовника здійснювати організацію доставки вантажів в міжнародних сполученнях.

Згідно п.1.2. Договору, - організовуючи перевезення вантажів, сторони керуються цим договором і Конвенцією про договір міжнародного перевезення вантажів (КДПВ), ООН, Женева, 1956 р.

Відповідно до п.2.5. Договору, - підтвердженням факту надання послуги є оригінал товаротранспортної накладної встановленого взірця (СМR) з відмітками вантажовідправника, замовника, одержувача вантажу та митних органів.

За змістом п.9.1. Договору, - цей договір безстроковий.

Аналіз договору, в т.ч. умова про регулювання правовідносин сторін КДПВ, дає підстави зробити висновок про те, що укладена сторонами угода є договором міжнародного перевезення з елементами договору транспортного експедирування.

Відповідно до п.2.3. Договору, - на кожне окреме завантаження оформляється транспортна заявка, далі - заявка, що містить опис умов і особливості конкретного перевезення і є додатком до цього Договору.

06 квітня 2021 р. сторонами укладена Заявка-договір №42 на організацію перевезення вантажів автотранспортом. За умовами Заявки-договору, ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" узяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом м. Дніпро - м. Москва (РФ). До безпосереднього виконання перевезення залучений перевізник ТОВ "ТРАНС-ТАУН". На підтвердження укладення Договору перевезення, у відповідності до ч.4 КДПВ складена міжнародна товаротранспортна накладна СМR А№703975.

Організація послуги перевезення, за обумовленим в Заявці-договорі маршрутом, була здійснена без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення (вантажовідправника). Вказану обставину підтверджує наявність відтиску штампа та підпису відповідальної особи вантажоодержувача накладній (штамп і підпис зміщені з графи 24 у графу 20) та відсутність будь-яких приміток вантажоодержувача в графі 24 СМR. Додатковим підтвердженням належної організації перевезення є Акт №ОУ-0000056 здачі-прийняття робіт (надання послуг), у якому міститься формулювання "сторони претензій одна до одної не мають".

Обумовлена в пункті Ставка Заявки-договору, вартість перевезення складає 19000,00 грн. За змістом пункту Форма, умови оплати Заявки-договору, - розрахунок безготівковий. Як видно із змісту Заявки-договору, ні строк, ні подія, після якої розраховується строк оплати Заявкою-договором не визначені. У той же час, відповідно до п.5.3. Договору, оплата проводиться протягом двох банківських днів з моменту надання документів (прим, без конкретизації), якщо в заявці не вказано інше. Іншого Заявка-договір не передбачає.

Документи, котрі є підставою для здійснення оплати, 03 серпня 2021 року разом з документами за Інші перевезення, були направлені на адресу замовника поштовим перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА", за експрес-накладною №4850. Враховуючи те, що сервіси ТОВ "НОВА ПОШТА" не передбачають конкретизації опису вкладення (вказано лише: документи), такий не проводився.

За увесь період прострочення, боржник не заявив про існування будь-яких перешкод в оплаті перевезення, більше того, підписав і повернув на адресу ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" Акти виконаних робіт.

Згідно даних Довідки №06269, отриманої від НОВОЇ ПОШТИ, вказане поштове відправлення було вручене адресату 04 серпня 2021 р. З наступного дня - 05 серпня 2021 р. Другий банківський день, визначений Договором як кінцевий день оплати, минув 06 серпня 2021 р. З наступного дня - 07 серпня 2021 р. грошове зобов`язання ПАТ "ДНШРОВАЖМАШ" на 19 000,00 грн. позивач вважає простроченим.

09 квітня 2021 р. сторонами укладена Заявка-договір №045 на організацію перевезення вантажів автотранспортом. За умовами Заявки-договору, ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" узяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом Дніпро - м. Покров (Володимирська обл., РФ). До безпосереднього виконання перевезення залучений перевізник ФОП Роменський В .В. На підтвердження укладення Договору перевезення, у відповідності до ч.4 КДПВ складена міжнародна товаротранспортна накладна СМR А№перші чотири цифри не читаються*57 від 09 квітня 2021 р.

Організація послуги перевезення, за обумовленим в Заявці-договорі маршрутом, була здійснена без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення (вантажовідправника). Вказану обставину підтверджує наявність відтиску печатки та підпису відповідальної особи вантажоодержувача в графі 24 накладної СМR та відсутність будь-яких приміток вантажоодержувача в накладній. Додатковим підтвердженням належної організації перевезення є Акт №ОУ-0000055 здачі-прийняття робіт (надання послуг), у якому міститься формулювання "сторони претензій одна до одної не мають".

Обумовлена в пункті Ставка Заявки-договору, вартість перевезення складає 19000,00 грн. За змістом пункту Форма, умови оплати Заявки-договору, - розрахунок безготівковий, здійснюється після отримання оригіналів документів, які, за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень є підставою для проведення оплати. У той же час, відповідно до п.5.3. Договору, оплата проводиться протягом двох банківських днів з моменту надання документів, якщо в заявці не вказано інше. Іншого Заявка-договІр не передбачає.

Документи, котрі є підставою для здійснення оплати, 03 серпня 2021 року разом з документами за інші перевезення, були направлені на адресу замовника поштовим перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА", за експрес-накладною №4850. Враховуючи те, що сервіси ТОВ "НОВА ПОШТА" не передбачають конкретизації опису вкладення (вказано лише: документи), такий не проводився.

Згідно даних Довідки №06269, отриманої від НОВОЇ ПОШТИ, вказане поштове відправлення було вручене адресату 04 серпня 2021 р. З наступного дня - 05 серпня 2021 р. другий банківський день, визначений Договором як кінцевий день оплати, минув 06 серпня 2021 р. з наступного дня - 07 серпня 2021 р. грошове зобов`язання ПАТ "ДНІПРОВАЖМАШ" на 19000,00 грн. позивач вважає простроченим.

23 квітня 2021 р. сторонами укладена Заявка-договір №60 на організацію перевезення вантажів автотранспортом. За умовами Заявки-договору, ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" узяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом м. Дніпро - м. Мінськ (Білорусь). До безпосереднього виконання перевезення залучений перевізник ТОВ "ТРАНС-ТАУН". На підтвердження укладення Договору перевезення, у відповідності до ч.4 КДПВ складена міжнародна товаротранспортна накладна СМR А№918508.

Організація послуги перевезення, за обумовленим в Заявці-договорі маршрутом, була здійснена без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення (вантажовідправника). Вказану обставину підтверджує наявність відтиску печатки та підпису відповідальної особи вантажоодержувача в графі 24 накладної СМR та відсутність будь-яких приміток вантажоодержувача в накладній. Додатковим підтвердженням належного виконання перевезення є Акт №ОУ-0000060 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Обумовлена в пункті Ставка Заявки-договору, вартість перевезення складає 23000,00 грн. За змістом пункту Форма, умови оплати Заявки-договору, - розрахунок безготівковий, здійснюється після отримання оригіналів документів, які, за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень є підставою для проведення оплати. У той же час, відповідно до п.5.3. Договору, оплата проводиться протягом двох банківських днів з моменту надання документів, якщо в заявці не вказано інше. Іншого Заявка-договір не передбачає.

Документи, котрі є підставою для здійснення оплати, 03 серпня 2021 року разом з документами за інші перевезення, були направлені на адресу замовника поштовим перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА", за експрес-накладною №4850. Враховуючи те, що сервіси ТОВ "НОВА ПОШТА" не передбачають конкретизації опису вкладення (вказано лише: документи), такий не проводився.

Згідно даних Довідки №06269, отриманої від НОВОЇ ПОШТИ, вказане поштове відправлення було вручене адресату 04 серпня 2021 р. З наступного дня - 05 серпня 2021 р. другий банківський день, визначений Договором як кінцевий день оплати, минув 06 серпня 2021 р. З наступного дня - 07 серпня 2021 р. грошове зобов`язання ПАТ "ДНІПРОВАЖМАШ" на суму 23 000,00 грн. позивач вважає простроченим.

29 квітня 2021 р. сторонами укладена Заявка-договір №62 на організацію перевезення вантажів автотранспортом. За умовами Заявки-договору, ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" узяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом м. Дніпро - м. Покров (Володимирська обл., РФ). До безпосереднього виконання перевезення залучений перевізник ТОВ "ТРАНС-ТАУН". На підтвердження укладення Договору перевезення, у відповідності до ч.4 КДПВ складена міжнародна товаротранспортна накладна СМRА№918509.

Організація послуги перевезення, за обумовленим в Заявці-договорі маршрутом, була здійснена без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення (вантажовідправника). Вказану обставину підтверджує наявність відтиску печатки та підпису відповідальної особи вантажоодержувача накладній (печатка і підпис зміщені з графи 24 у графи 10, 11, 12) та відсутність будь-яких приміток вантажоодержувача в у накладній СМR. Додатковим підтвердженням належного виконання послуги є Акт №ОУ-0000061 здачі-прийняття робіт (надання послуг), у якому міститься формулювання "сторони претензій одна до одної не мають".

Обумовлена в пункті Ставка Заявки-договору, вартість перевезення - 19000,00 грн. За змістом пункту Форма, умови оплати Заявки-договору, - розрахунок* безготівковий, здійснюється після отримання оригіналів документів, які, за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень є підставою для проведення оплати. У той же час, відповідно до п.5.3. Договору, оплата проводиться протягом двох банківських днів з моменту надання документів, якщо в заявці не вказано інше. Іншого Заявка-договір не передбачає.

Документи, котрі є підставою для здійснення оплати, 03 серпня 2021 року разом з документами за інші перевезення, були направлені на адресу замовника поштовим перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА", за експрес-накладною №4850. Враховуючи те, що сервіси ТОВ "НОВА ПОШТА" не передбачають конкретизації опису вкладення (вказано лише: документи), такий не проводився.

Згідно даних Довідки №06269, отриманої від НОВОЇ ПОШТИ, вказане поштове відправлення було вручене адресату 04 серпня 2021 р. З наступного дня - 05 серпня 2021 р. другий банківський день, визначений Договором як кінцевий день оплати, минув 06 серпня 2021 р. З наступного дня - 07 серпня 2021 р. грошове зобов`язання ПАТ "ДНІПРОВАЖМАШ" на суму 19000,00 грн. позивач вважає простроченим.

04 травня 2021 р. сторонами укладена Заявка-договір №65 на організацію перевезення вантажів автотранспортом. За умовами Заявки-договору, ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" узяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом м. Дніпро - м. Покров (Володимирська обл., РФ). До безпосереднього виконання перевезення залучений перевізник ТОВ "ТРАНС-ТАУН". На підтвердження укладення Договору перевезення, у відповідності до ч.4 КДПВ складена міжнародна товаротранспортна накладна СМR А№918693.

Організація послуги перевезення, за обумовленим в Заявці-договорі маршрутом, була здійснена без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення (вантажовідправника). Вказану обставину підтверджує наявність відтиску штампа та підпису відповідальної особи вантажоодержувача накладній (штамп і підпис зміщені з графи 24 у графи 10, 11, 12) та відсутність будь-яких приміток вантажоодержувача в СМR. Додатковим підтвердженням належного виконання послуги з організації перевезення є Акт №ОУ-0000064 здачі-прийняття робіт (надання послуг), у якому міститься формулювання "сторони претензій одна до одної не мають".

Обумовлена в пункті Ставка Заявки-договору, вартість перевезення - 19000,00 грн. За змістом пункту Форма, умови оплати Заявки-договору, - розрахунок безготівковий, здійснюється після отримання оригіналів документів, які, за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень є підставою для проведення оплати. У той же час, відповідно до п.5.3. Договору, оплата проводиться протягом двох банківських днів з моменту надання документів, якщо в заявці не вказано інше. Іншого Заявка-договір не передбачає.

Документи, котрі є підставою для здійснення оплати, 03 серпня 2021 року разом з документами за інші перевезення, були направлені на адресу замовника поштовим перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА", за експрес-накладною №4850. Враховуючи те, що сервіси ТОВ "НОВА ПОШТА" не передбачають конкретизації опису вкладення (вказано лише: документи), такий не проводився.

Згідно даних Довідки №06269, отриманої від НОВОЇ ПОШТИ, вказане поштове відправлення було вручене адресату 04 серпня 2021 р. З наступного дня - 05 серпня 2021 р. другий банківський день, визначений Договором як кінцевий день оплати, минув 06 серпня 2021 р. З наступного дня - 07 серпня 2021 р. грошове зобов`язання ПАТ "ДНІПРОВАЖМАШ" на 19000,00 грн. позивач вважає простроченим.

07 травня 2021 р. сторонами укладена Заявка-договір №64 на організацію перевезення вантажів автотранспортом. За умовами Заявки-договору, ТОВ "ГРАНДТРАНССЕРВІС" узяло на себе зобов`язання з організації перевезення за маршрутом м. Дніпро - м. Покров (Володимирська обл., РФ). До безпосереднього виконання перевезення залучений перевізник ТОВ "ТРАНС-ТАУН". На підтвердження укладення Договору перевезення, у відповідності до ч.4 КДПВ складена міжнародна товаротранспортна накладна СМRА№703828.

Організація послуги перевезення, за обумовленим в Заявці-договорі маршрутом, була здійснена без зауважень та застережень з боку вантажоодержувача та замовника перевезення (вантажовідправника). Вказану обставину підтверджує наявність відтиску печатки та підпису відповідальної особи вантажоодержувача в накладній СМR (печатка і підпис зміщені з графи 24 в графу 19) та відсутність будь-яких приміток вантажоодержувача в накладній. Додатковим підтвердженням належної організації перевезення є Акт №0000063 здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Обумовлена в пункті Ставка Заявки-договору, вартість перевезення - 19000,00 грн. За змістом пункту Форма, умови оплати Заявки-договору, - розрахунок безготівковий, здійснюється після отримання оригіналів документів, які, за звичаями ділового обороту, що склалися в галузі міжнародних перевезень є підставою для проведення оплати. У той же час. відповідно до п.5.3. Договору, оплата проводиться протягом двох банківських днів з моменту надання документів, якщо в заявці не вказано інше, Іншого Заявка-договір не передбачає.

Документи, які є підставою для здійснення оплати, 03 серпня 2021 року разом з документами за інші перевезення, були направлені на адресу замовника поштовим перевізником ТОВ "НОВА ПОШТА", за експрес-накладною №4850. Опис не проводився.

Згідно даних Довідки №06269, отриманої від НОВОЇ ПОШТИ, вказане поштове відправлення було вручене адресату 04 серпня 2021 р. З наступного дня - 05 серпня 2021 р. другий банківський день, визначений Договором як кінцевий день оплати, минув 06 серпня 2021 р. З наступного дня - 07 серпня 2021 р. грошове зобов`язання ПАТ "ДНІПРОВАЖМАШ" на 19000,00 грн. позивач вважає простроченим.

Загальна заборгованість за 6 (шість) перевезень, організованих ТОВ "ГРНДТРАНССЕРВІС" на користь ПАТ "ДНШРОВАЖМАШ" склала 118000,00 грн.=(19000+19000+23000+19000+19000+19000).

За доводами позивача, відповідач не виконав узяті на себе зобов`язання по оплаті наданих послуг, чим порушив умови договору та заявок.

Вказане стало причиною звернення до суду із даним позовом.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 118 000,00грн. заборгованості за договором про надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні №23/12/19.

Предметом доказування у справі є обставини укладання договору №23/12/19 про надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні від 23.12.2022, підписання заявок на перевезення автомобільним транспортом, наявність / відсутність підстав для стягнення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з умовами укладеного між сторонами договору та заявки на перевезення автомобільним транспортом, між сторонами виникли договірні відносини перевезення вантажу у міжнародному сполученні, які регулюються нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, міжнародними договорами України, Конвенцією про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів та спеціальними законами України.

Перевезенням вантажів згідно з положеннями статті 306 Господарського кодексу визнається господарська діяльність, пов`язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Суб`єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі.

Перевезення вантажів здійснюють вантажний залізничний транспорт, автомобільний вантажний транспорт, морський вантажний транспорт та вантажний внутрішній флот, авіаційний вантажний транспорт, трубопровідний транспорт, космічний транспорт, інші види транспорту.

Допоміжним видом діяльності, пов`язаним з перевезенням вантажу, є транспортна експедиція.

За своєю правовою природою заявка є договором перевезення, за яким згідно з частинами 1, 2 статті 307 Господарського кодексу України та статті 909 Цивільного кодексу України - одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Статтею 50 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що договір про перевезення вантажу автомобільним транспортом укладається відповідно до цивільного законодавства між замовником та виконавцем у письмовій формі. Істотними умовами договору є: найменування та місцезнаходження сторін; найменування та кількість вантажу, його пакування; умови та термін перевезення; місце та час навантаження і розвантаження; вартість перевезення; інші умови, узгоджені сторонами.

За приписами статей 9 Конституції України та 19 Закону України "Про міжнародні договори України", чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Так, відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів" - Україна приєдналася до Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19 травня 1956 року в м. Женеві (надалі - Конвенція).

Частиною 1 статті 1 Конвенції встановлено, що вона застосовується до будь-якого договору дорожнього перевезення вантажів за винагороду за допомогою автомобілів у випадку, коли місце прийняття до перевезення вантажу та місце, передбачене для його здачі, знаходяться на території двох різних держав, одна з яких є учасником Конвенції.

За статтями 4 та 9 Конвенції, договір перевезення підтверджується складанням вантажної накладної, яка є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником. Із зазначеною нормою кореспондується частина 2 статті 307 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" відносини в галузі транспортно-експедиторської діяльності регулюються Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, законами України "Про транспорт", "Про зовнішньоекономічну діяльність", "Про транзит вантажів", цим Законом, іншими законами, транспортними кодексами та статутами, а також іншими нормативно-правовими актами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" транспортно-експедиторська діяльність це підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів.

Транспортно-експедиторська діяльність здійснюється суб`єктами господарювання різних форм власності, які для виконання доручень клієнтів чи відповідно до технологій роботи можуть мати: склади, різні види транспортних засобів, контейнери, виробничі приміщення тощо. Експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України (стаття 4 Закону).

Відповідно до приписів статті 909 Цивільного кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Згідно з частиною 1 статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Матеріалами справи підтверджується, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Грандтранссервіс" зобов`язалось за плату за рахунок Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу на підставі договору №23/12/19 від 23.12.2019 про надання транспортно-експедиторських послуг на перевезення вантажів в міжнародному автомобільному сполученні та заявок до договору №42 від 06.04.2021, №045 від 09.04.2021, №60 від 23.04.2021, №62 від 29.04.2021, №65 від 04.05.2021, №64 від 07.05.2021 на перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 5.3 договору якщо сторони визначають у заявці на перевезення вантажу, що оплата повинна бути проведена після здійснення перевезення, підставою для оплати є рахунок-фактура та СМR (оригінали або факсові копії), акт виконаних робіт. Оплата здійснюється протягом 2 банківських днів з моменту надання документів, якщо у заявці не вказано інше.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач отримав документи, які є підставою для здійснення оплати за організацію перевезення 04.08.2021.

З урахуванням пункту 5.3 договору строк оплати за надані послуги з організації перевезень у розмірі 118 000,00 грн. є таким, що настав.

Відповідач доказів оплати вартості наданих послуг у розмірі 118 000.00 грн. до суду не надав, доводи наведені позивачем в обґрунтування позову не спростував.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин є правомірними та підлягають задоволення позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 118 000,00 грн. заборгованості за надані послуги.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Позивач просить стягнути з відповідача, суму витрат, понесених на правову допомогу адвоката у розмірі 11 500,00 грн. та стягнути з відповідача на користь позивача 4 000,00 грн. у якості відшкодування гонорару успіху адвоката, який має бути сплачений позивачем.

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 16 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами: - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі статтею 123 зазначеного Кодексу судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина восьма статті 129 ГПК України).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 126 цього Кодексу).

Водночас за змістом частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень частини п`ятої статті 126 цього Кодексу зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

За змістом пункту 1 частини другої статті 126, частини восьмої статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх вартість уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 126 цього Кодексу).

Аналогічну правову позицію викладено у постановах об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та від 22.11.2019 у справі № 910/906/18.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. рішення ЄСПЛ у справі "East/West" проти України" від 23січня 2014року (East/West., заява №19336/04, § 268)).

У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 зауважила, що за наявності угод, які передбачають "гонорар успіху", ЄСПЛ керується саме наведеними вище критеріями при присудженні судових та інших витрат, зокрема, у рішенні від 22 лютого 2005 року у справі "Пакдемірлі проти Туреччини" (Pakdemirli v., заява № 35839/97) суд також, незважаючи на укладену між сторонами угоду, яка передбачала "гонорар успіху" у сумі 6 672,9 євро, однак, на думку суду, визначала зобов`язання лише між заявником та його адвокатом, присудив 3 000 євро як компенсацію не лише судових, але й інших витрат (§ 70-72).

Як вбачається з матеріалів справи, для розподілу понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано до суду договір про правову допомогу № 2 від 07.11.2022, укладений між позивачем (довіритель) та адвокатом Лозою Віктором Миколайовичем (повірений), довіреність від 07.11.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 507, акт приймання-передачі наданих послуг №2 від 14.11.2022, квитанцію до прибуткового касового ордера № 05-11 від 14.11.2022 на суму 11 500,00 грн.

У пунктах 2.1, 2.3 вказаного договору визначено, що за здійснення дій, що визначені у п. 1.1 цього договору, довіритель сплачує повіреному винагороду в розмірі 11 500,00 грн. При задоволенні позову довіритель сплачує повіреному премію (гонорар успіху) в сумі 4 000,00 грн.

У даній справі відповідач клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, не заявляв, заперечень проти їх задоволення не надавав.

Здійснивши аналіз ціни, предмета та підстав позову, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, обсяг та характер доказів у справі, кількість сторін та інших учасників справи, значення для суспільного інтересу, господарський суд дійшов до висновку про те, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу явно не відповідає складності справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Крім того, в постанові Великої Палати Верховного суду від 12 травня 2020 року у справі №904/4507/18 зазначено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Так, предметом спору у справі №904/4372/22 є стягнення заборгованості за надані послуги за шість перевезень з аналогічних заявок, тому підготовка позову не вимагала значного обсягу юридичної і технічної роботи, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин в даному питанні не змінювались, справа не є складною, підготовка її до розгляду не потребує аналізу великої кількості доказів, законодавства, значних затрат часу та зусиль; позовна заява охоплює шість перевезень, що не потребує значного часу для розрахунку та підготовки позову.

За таких обставин, враховуючи обсяг, вартість та співрозмірність заявлених до компенсації витрат на правничу допомогу; відсутність складних арифметичних розрахунків під час підготування позову; незначний обсяг доказів у справі; ціну позову, суд вважає за можливе не розподіляти на користь позивача заявлену суму повністю, а стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Щодо судового збору.

Згідно із ст.129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у сумі 2 481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Акціонерного товариства "Дніпроважмаш" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Сухий Острів, буд. 3; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандтранссервіс" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Матросова, буд. 6; ) заборгованість у розмірі 118 000,00 грн, витраті по сплаті судового збору у розмір 2 481,00 грн, а також витрати понесених на правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 28.08.2023.

Суддя В.Г. Бєлік