ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/607/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Маст Компані"

до відповідача Приватного підприємства "Агро - Експрес - Сервіс"

про стягнення заборгованості в розмірі 788 651, 94 грн

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явились.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Маст Компані" (далі - позивач) звернулось до Господарського суду Рівненської області із позовною заявою до Приватного підприємства "Агро - Експрес - Сервіс" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 838 651,94 грн, що виникла в результаті неналежного виконання Договору поставки № 9888 від 09.03.2023.

Ухвалою суду від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 03.08.2023.

Ухвалою суду від 03.08.2023 розгляд справи відкладено на 15.08.2023.

Ухвалою суду від 15.08.2023 провадження в частині стягнення заборгованості в сумі 50 000, 00 грн закрито, розгляд справи по суті відкладено на 29.08.2023.

В судове засідання 29.08.2023 позивач не з`явився, однак 14.08.2023 від представника надійшло клопотання щодо розгляду справи за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

В судове засідання 29.08.2023 представник відповідача також не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Явка представників сторін у судове засідання з розгляду справи 29.08.2023 обов`язковою не визнавалася.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до ст. 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників сторін не перешкоджає розгляду в судовому засіданні справи по суті.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи, внаслідок чого вона може бути розглянута за наявними документами.

Згідно з частиною 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

У судовому засіданні 29.08.2023 судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

09 березня 2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Маст Компані" (далі - постачальник) та Приватним підприємством "Агро-Експрес-Сервіс" (далі - покупець) укладений договір поставки №9888 (далі - договір, а.с. 7-10), згідно якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар, партіями в кількості, асортименті та за цінами, узгодженими сторонами в рахунках-фактурах та/або специфікаціях (додатках) до цього договору чи визначеними в порядку передбаченому цим договором.

Товар вважається таким, що переданий постачальником та прийнятий покупцем після підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткових накладних (п. 4.4. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання і діє до 31 грудня 2023 року включно, а в частині виникнення зобов`язань, що виникли в період дії договору - до їх повного виконання (п. 12.1. Договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток.

09 березня 2023 між сторонами підписана специфікація №1 до договору (далі - специфікація, а.с. 11), згідно якої загальна сума товару (фрезерний верстат по металу BF1000DDRO_400V та гідравлічний прес WP100H), що поставляється складає 1 299 102, 00 грн з ПДВ.

Термін поставки товару: 30 робочих днів з моменту отримання попередньої оплати ( п. 2 специфікації).

Відповідно до п. 3 специфікації сторонами обумовлено наступні умови оплати:

- 50% вартості продукції за специфікацією здійснюється у формі передоплати на підставі рахунку виставленого постачальником.

- 50% вартості продукції відтерміновується протягом 7 календарних днів з моменту отримання товару.

У свою чергу відповідачем 29.03.2023 було здійснено попередню оплату за товар, на підставі рахунку на оплату № 173, в розмірі 500 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 3911 (а.с.15).

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу товар, а саме фрезерний верстат по металу BF1000DDRO_400V та гідравлічний прес WP100H на суму 1 299 102, 00 грн, про що свідчать підписані уповноваженими представниками сторін видаткова накладна №216 від 11.04.2023 та товарно-транспортною накладна №216 від 11.04.2023 (а.с. 13-14).

Позивач вказує, що станом на кінцеву дату розрахунку (18.04.2023) відповідач не здійснив у повному обсязі оплату за поставлений йому товар у розмірі 799 102, 00 грн.

У зв`язку із заборгованістю відповідачу 12.05.2023 була направлена претензія (а.с. 20-22) про сплату коштів, однак залишена без відповіді та задоволення.

За період розгляду справи відповідачем сплачено суму основного боргу в розмірі 50 000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією, долученою до матеріалів справи (а.с. 51).

Таким чином, сума основного боргу станом на 29.08.2023 складає 749 102, 00 грн.

Розглядаючи спір по суті, господарський суд враховує наступне.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із приписами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За правилами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Аналогічні положення містяться в ч.ч. 1,7 ст. 193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно із приписами ч.ч.1 та 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

При цьому позивачем виконано належним чином взяті на себе обов`язки та поставлено товар на суму 1 299 102, 00 грн з ПДВ, що підтверджується дослідженими доказами.

В свою чергу відповідачем вартість отриманого товару у повному обсязі не оплачено, не дивлячись на те, що з урахуванням ч. 1 ст. 530 ЦК України, ч. 1 ст. 692 ЦК України, п. 3 специфікації строк виконання зобов`язання настав.

Враховуючи викладене, позовна вимога про стягнення 749 102, 00 грн основного боргу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 ЦК України виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою (штраф, пеня).

В ст. 549 ЦК України надано визначення неустойки (штрафу, пені), під якою слід розуміти грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

У випадку порушення термінів оплати товару покупцем, постачальник має право стягнути з покупця пеню в розмірі облікової ставки НБУ від суми невчасно сплаченого платежу, за кожний день прострочення (п.8.3. договору).

Крім того, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховано 31 745, 12 грн пені, 3 995, 51 грн інфляційних втрат та 3 809, 13 грн 3 % річних починаючи з дня, наступного за днем, коли зобов`язання щодо оплати мало бути виконане, а саме з 19.04.2023.

Здійснивши перерахунок суд встановив, що позивачем вірно нараховано суму пені, 3% річних та інфляційних втрат.

За таких обставин, вимога позивача до відповідача про стягнення 31 745, 12 грн пені, 3 809, 13 грн 3% річних та 3 995, 51 грн інфляційних нарахувань підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позов про стягнення з відповідача на користь позивача 788 651, 94 грн заборгованості підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 11 829, 77 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73-79, 91, 123, 129, 178, 236-238, 240-242 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Агро-Експрес-Сервіс" (вул. Шкільна, 50, с. Ярославичі, Дубенський р-н., 35112, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Маст Компані" (вул. Борохівська, 19, м. Луцьк, Волинська обл., 43008, ) 749 102 (сімсот сорок дев`ять тисяч сто дві) грн 00 коп. основного боргу, 31 745 (тридцять одну тисячу сімсот сорок п`ять) грн 12 коп. пені, 3 809 (три тисячі вісімсот дев`ять) грн 31 коп. 3 % річних, 3 995 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто п`ять) грн 51 коп. інфляційних втрат та 11 829 (одинадцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) грн 77 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 ГПК України).

Повний текст рішення складено та підписано 30 серпня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк