ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" серпня 2023 р. Cправа № 902/469/23

Господарський суд Вінницької області у складі судді Маслія І.В. при секретарі судового засідання Глобі А.С.

за участю представників

прокурор Іжаківська В.О., службове посвідчення №072233 від 01.03.2023;

позивача Кобальський Я.В., витяг з ЄДРЮОФОПтаГФ (в режимі ВКЗ);

відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи

за позовом: Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури (вул. Монастирська, 33, м. Вінниця, 21001) в інтересах держави в особі

Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях (вул. Гоголя, 10, м. Вінниця, 21018)

до: Шаргородської міської ради (вул. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23500)

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадяни

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ),

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ),

ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ),

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ( АДРЕСА_4 )

про зобов`язання забезпечити прийняття у комунальну власність державного майна

ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява Першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях до Шаргородської міської ради з позовною вимогою зобов`язати Шаргородську міську раду забезпечити прийняття з державної власності у комунальну власність Шаргородської міської територіальної громади об`єкта нерухомості - чотирьохквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою суду від 05.04.2023 відкрито провадження у справі №902/469/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 травня 2023 року.

25.04.2023 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній проти позову заперечує.

01.05.2023 до суду від прокуратури надійшла відповідь на відзив, в якому останній спростовує заперечення викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву.

На визначену судом дату в судове засідання 01.05.2023 з`явився прокурор.

За наслідками судового засідання, суд протокольною ухвалою відклав підготовче засідання на 22.05.2023 о 11:00 год.

Враховуючи неявку у судове засідання представників позивача та відповідача, суд ухвалою від 03.05.2023 повідомив останніх про дату, час та місце наступного судового засідання у порядку визначеному ст. 120, 121 ГПК України.

08.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача №б/н від 07.05.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 09.05.2023 задоволено клопотання представника відповідача та проведення вищевказаного судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції, визначивши відповідальним за її проведення Шаргородський районний суд Вінницької області.

10.05.2023 до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив.

19.05.2023 від представника відповідача до суду надійшла заява про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача власників приватизованих квартир чотирьохквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Ухвалою суду від 22.05.2023 залучено до участі у справі як третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів та відкладено підготовче засідання на 19.06.2023.

29.05.2023 на адресу суду надійшло клопотання представника відповідача №б/н від 27.05.2023 про участь у судовому засіданні 19.06.2023 в режимі відеоконференції в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області.

Ухвалою суду від 29.05.2023 вище вказане клопотання відповідача задоволено.

На визначену судом дату в судове засідання 16.06.2023 з`явились прокурор та представники позивача і відповідача, треті особи правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористались. При цьому, представник відповідача приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області.

За наслідками судового засідання суд протокольною ухвалою закрив підготовче провадження та призначив розгляд справи по суті на 12.07.2023. Крім того, для належного повідомлення третіх осіб про розгляд даної справи в суді судом здійснено оголошення про виклик на сайті суду.

На визначену судом дату в судове засідання 12.07.2023 з`явились прокурор та представники позивача і відповідача, треті особи правом участі своїх представників в судовому засіданні не скористались. При цьому, представник відповідача приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Шаргородського районного суду Вінницької області.

В судовому засіданні судом оголошено перерву до 21.08.2023.

16.08.2023 на адресу суду надійшла заява представника позивача №10-08-01183 від 16.08.2023 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Ухвалою суду від 17.08.2023 задоволено вище вказану заяву.

18.08.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника за наявними в матеріалах справи доказами, в якому поміж іншого просить відмовити в задоволенні позову.

На визначену судом дату в судове засідання 21.08.2023 з`явились прокурор та представник позивача який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, з підстав викладених у позові та відповіді на відзив.

Відповідно до ст. 219 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 21.08.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 6 ст. 233 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі заяви на приватизацію майна орендного підприємства «Соснівецький цукровий завод» (далі - ОП «Соснівецький цукровий завод») шляхом створення відкритого акціонерного товариства Наказом Регіонального відділення фонду державного майна України у Вінницькій області від 18.09.1995 № 420 - ДП «Про прийняття рішення щодо приватизації орендного підприємства «Соснівецький цукровий завод» видано дозвіл на приватизацію зазначеного орендного підприємства.

Згідно з наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області (далі - Регіональне відділення) від 28.09.1995 № 460-ПК створено комісію, якою розглянуто результати інвентаризації майна зазначеного підприємства та складено Акт оцінки вартості цілісного майнового комплексу ОП «Соснівецький цукровий завод», який затверджено наказом Регіонального відділення від 15.11.1995 № 804-ОМ.

Відповідно до затвердженого Регіональним відділенням 10.06.1996 Плану приватизації державної частки майна ОП «Соснівецький цукровий завод» (288055, Вінницька обл., м. Шаргород, вул. Леніна, 338, код ЗІ

Наказом Регіонального відділення від 10.06.1996 № 569 - ПП затверджено план приватизації ОП «Соснівецький цукровий завод», що перетворюється у відкрите акціонерне товариство, засновниками якого виступають Регіональне відділення ФДМ України по Вінницькій області та організація орендарів ОП «Соснівецький цукровий завод».

Відповідно до Установчого договору відкритого акціонерного товариства «Соснівецький цукровий завод» від 17.06.1996 року Відкрите акціонерне товариство «Соснівецький цукровий завод» (далі - ВАТ «Соснівецький цукровий завод») засновано як законний правонаступник ОП «Соснівецький цукровий завод».

Відповідно до Наказу Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області № 1185/1 від 22.10.1998 «Про завершення процесу приватизації ВАТ «Соснівецький цукровий завод» визначено процес приватизації ВАТ «Соснівецький цукровий завод» завершеним, а наказом Регіонального відділення ФДМ України по Вінницькій області № 1124 від 06.12.1999 визначено продаж державного пакету акцій вважати завершеним.

Згідно ухвали Господарського суду Вінницької області від 12.10.2007 у справі № 329/10-431 ВАТ «Соснівецький цукровий завод», вул. Леніна, 338, м.Шаргород, Вінницької області, як юридичну особу ліквідовано.

Разом з тим, під час приватизації ОП «Соснівецький цукровий завод» шляхом перетворення у відкрите акціонерне товариство «Соснівецький цукровий завод» до його статутного капіталу не увійшли 6 об`єктів житлового фонду, зокрема, 4 - квартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , що також підтверджується витягом з Реєстру державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств по Вінницькій області (Форма 1є, станом на 30.12.2022).

Згідно розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації від 02.05.2018 № 363 «Про завершення безоплатної передачі у комунальну власність територіальних громад області державного майна, яке в процесі приватизації та корпоратизації не увійшло до статутних капіталів господарських товариств». Регіональному відділенню ФДМУ по Вінницькій області відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» зазначено про необхідність: 1) ініціювати передачу об`єктів житлового фонду (у тому числі гуртожитків) та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність територіальних громад; 2) взяти участь у роботі комісій з приймання-передачі державного майна, утворених органами місцевого самоврядування, що приймають державне майно. 3) рекомендувати керівникам господарських товариств, на балансах яких перебувають об`єкти державної власності, що під час приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств, вжити заходів щодо їх збереження та прискорення передачі до комунальної власності. Головам райдержадміністрацій спільно з головами міських, селищних та сільських рад необхідно: 1) забезпечити до 31 грудня 2018 року прийняття об`єктів соціальної сфери до комунальної власності територіальних громад згідно з додатком, про що поінформувати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій області до 25 січня 2019 року; 2) забезпечити першочергове прийняття об`єктів державної власності, які рахуються на балансах ліквідованих господарських товариств; 3) надати Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій області затверджені акти приймання-передачі державного майна до комунальної власності для внесення змін до Реєстру об`єктів державної власності.

Згідно Додатку до вказаного розпорядження до переліку державного майна, яке підлягає передачі у комунальну власність територіальних громад Вінницької області, включено також житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідно до наданих Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях копій документів щодо листування із Шаргородською міською радою з питань передачі в комунальну власність майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств по Вінницькій області встановлено, що 16.03.2018 Регіональне відділення проінформувало Шаргородську міську раду про те, що під час приватизації ВАТ «Соснівецький цукровий завод» до статутного капіталу не увійшли, але залишились на балансі об`єкти державної власності - житлові будинки, в тому числі житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринський район, Вінницька область, який згідно положень ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» підлягає безоплатній передачі в комунальну власність органам місцевого самоврядування.

Також повідомлено про ліквідацію балансоутримувача вказаного майна. З урахуванням викладеного, у листі висловлено прохання розглянути на сесії Шаргородської міської ради питання про прийняття у комунальну власність зазначених житлових будинків.

Листом від 29.03.2018 № 02-11/192 Шаргородська міська рада проінформувала Регіональне відділення про неможливість прийняття таких житлових будинків у комунальну власність у зв`язку із відсутністю технічної документації та правовстановлюючих документів на зазначені будинки.

В подальшому листами від 16.08.2019 № 05-22/593, від 21.01.2020 № 05-22/203, від 22.02.2021 № 05-2/998 Регіональне відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях зверталось до Шаргородської міської ради із проханням на виконання Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та розпорядження голови Вінницької обласної державної адміністрації від 02.05.2018 № 363 «Про завершення безоплатної передачі у комунальну власність територіальних громад області державного майна, яке в процесі приватизації та корпоратизації не увійшло до статутних капіталів господарських товариств», у зв`язку із ліквідацією ВАТ «Соснівецький цукровий завод», вжити заходів щодо прийняття в комунальну власність Шаргородської об`єднаної територіальної громади об`єкти державного житлового фонду, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу, але залишилися на балансі ВАТ «Соснівецький цукровий завод» як державна власність, шляхом надання згоди на таке прийняття та створення відповідної комісії з передачі таких об`єктів.

Відповідно до акту перевірки стану ефективного використання та збереження державного майна, яке в процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод» від 26.01.2021, затвердженого начальником Регіонального відділення ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях А. Маркевичем, робочою групою у складі головного спеціаліста відділу управління державним майном та корпоративними правами держави Канівської Н.Ю. та завідуючого сектору запобігання та виявлення корупції Гаєвського Д.М., створеною відповідно до наказу Регіонального відділення ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях від 04.01.2021 № 1, здійснено перевірку стану ефективного використання та збереження державного майна, яке в процесі приватизації не увійшло до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод». У ході перевірки виявлено, що житловий будинок 1957 р., інв.№ 43, місцезнаходження: Вінницька обл., Жмеринський р-н, м.Шаргород, вул. Панфіловців, 23 - 4-х квартирний, житловий будинок знаходиться у задовільному стані, використовується за призначенням (проживають мешканці).

Рішенням Шаргородської міської ради від 07.07.2021 № 272 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єктів житлового фонду державної власності» відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», враховуючи звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, Шаргородською міською радою надано згоду на прийняття у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єктів житлового фонду державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод», а саме: 6 житлових будинків, в тому числі житлового будинку, розташованого за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, м. Шаргород, вул. Героїв Панфіловців, 23. Окрім того, вказаним рішенням Шаргородської міської ради створено комісію з питань передачі вищевказаних об`єктів. Дане рішення вирішено направити до РВ ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях для прийняття ним відповідного рішення щодо передачі об`єктів. Комісії з питань передачі об`єктів підготувати акти приймання - передачі і надати їх до РВ ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях на розгляд. Передачу здійснити у місячний термін з дня прийняття рішення.

На виконання Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та зазначеного рішення Шаргородської міської ради Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях № 1101 від 16.07.2021 «Про безоплатну передачу об`єктів житлового фонду державної власності, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод» у комунальну власність Шаргородської міської ради» вирішено: - передати безоплатно у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єкти житлового фонду державної власності, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод», у тому числі житловий будинок, розташований за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, м. Шаргород, вул. Героїв Панфіловців, 23; - до складу комісії включити головного спеціаліста відділу управління державним майном та корпоративними правами держави Козинець М.М.; - передачу здійснити у відповідності до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»; - після підписання актів приймання-передачі комісією з питань передачі об`єктів надати відповідні документи Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях для внесення змін до Реєстру об`єктів державної власності, які під час приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств.

Регіональним відділенням ФДМУ на адресу Шаргородської міської ради направлено лист від 06.07.2022 № 05-2/1339 про вжиття заходів щодо прийняття об`єктів житлового фонду державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод» у комунальну власність територіальної громади м. Шаргород.

У відповідь на зазначений лист Управлінням містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, екології та комунальної власності Шаргородської міської ради у листі від 04.08.2022 № 297 висловило прохання до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях надати копії технічної документації та правовстановлюючі документи на зазначені у рішенні Шаргородської міської ради № 271 від 07.07.2021 та наказі Регіонального відділення № 1101 від 16.07.2021 об`єкти житлового фонду.

Листом від 29.08.2022 № 11-2/1795 Регіональне відділення ФДМУ повідомило Управління містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, екології та комунальної власності Шаргородської міської ради про відсутність у державних органів приватизації повноважень щодо формування та забезпечення державної житлової політики у сфері житлово-комунального господарства, а також про те, що ВАТ «Соснівецький цукровий завод» (2) ліквідовано у 2007 році у зв`язку із визнанням юридичної особи банкрутом та балансоутримувача житлових будинків немає.

Окрім того, у зазначеному листі також наголошено на обов`язковості виконання рішення Шаргородської міської ради № 271 від 07.07.2021 та складанні Актів приймання-передачі житлових будинків до комунальної власності, але позитивної відповіді міської ради не отримано.

За інформацією Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 30.11.2022 № 10-2/2595, від 30.12.2022 № 10-2/3178 об`єкт житлового фонду - житловий будинок по вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринський район Вінницька область - територіальною громадою м. Шаргород у комунальну власність не прийнято, акт приймання- передачі не підписано.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна 4-квартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Вінницька область, площею забудови 240,2 кв.м. обліковується в реєстрі як державне майно.

Управлінням містобудування, архітектури, житлово - комунального господарства, екології та комунальної власності Шаргородської міської ради на запит прокуратури надано відповідь від 24.02.2023 № 86, у якій зазначено, що 07.07.2021 Шаргородська міська рада рішенням № 272 надала згоду на прийняття у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єктів житлового фонду державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод» (6-ть житлових будинків). Цим же рішенням було створено комісію з питань передачі вище вказаних об`єктів, до складу якої увійшла головний спеціаліст відділу управління державним майном та корпоративними правами держави РВ ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях. На даний час технічна документація на будинки відсутня. У разі відсутності необхідної технічної документації вона відновлюється за рахунок підприємства, установи чи організації, що передає відомчий житловий фонд у комунальну власність.

В позовній заяві прокурор зокрема зазначає, що питання передачі 4 - х квартирного житлового будинку по вул. Героїв Панфіловців, 23 у м. Шаргород до комунальної власності залишається не вирішеним, що свідчить про бездіяльність відповідної ради в частині неприйняття з державної власності в комунальну власність територіальної громади вказаного об`єкту нерухомості та зумовлює необхідність вирішення його в судовому порядку шляхом зобов`язання органу місцевого самоврядування вжити заходів до прийняття цього об`єкту нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади.

У відзиві на позовну заяву відповідач проти задоволення позову заперечує зокрема зазначає, що прокурором не наведено достатніх та вагомих підстав для представництва інтересів Держави у даній справі та не роз`яснено, яким чином не прийняття з державної власності у комунальну власність Шаргородської міської територіальної громади об`єкта нерухомості - чотирьохквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринського району, Вінницької області, порушує інтереси Держави чи спричиняє їй шкоду.

За твердженням відповідача зверненню регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях до Шаргородської міської ради про прийня ття з державної власності у комунальну власність Шаргородської міської територіальної громади об`єкта нерухомості - чотирьохквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринського району, Вінницької області, мало б передувати відновлення останнім технічної документації на цей об`єкт за власний кошт.

Крім того, на переконання відповідача прийняття чотирьохквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринського району, Вінницької області, до комунальної власності Шаргородської міської територіальної громади порушить право приватної власності третіх осіб, що заборонено ст. 41 Конституції України, приписи якої являються нормами прямої дії.

На підставі вищевикладеного, відповідач вважає, що підстав для задоволення позову першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури до Шаргородської міської ради Вінницької області про зобов`язання забезпечити прийняття у комунальну власність державного майна немає, а тому просить суд у задоволенні вказаного позову відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив прокурор спростовує твердження відповідача викладені у відзиві на позовну заяву, зокрема обґрунтовує наявність підстав для представництва прокурором інтересів держави, також спростовує доводи Відповідача про те, що відсутність відповідної документації на спірний будинок позбавляє орган місцевого самоврядування можливості вирішити питання про прийняття житлового фонду у комунальну власність.

Прокурор також зазначає, що наявність свідоцтв про право приватної власності щодо квартир у будинку не свідчить про автоматичне припинення права державної власності на спірний житловий багатоквартирний будинок та не є підставою для зняття їх з відповідного державного обліку Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях. Враховуючи положення Закону України «Про житлово- комунальні послуги», Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Закону України «Про управління об`єктами державної власності», Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, Порядку списання з балансу багатоквартирних будинків № 301, вказаний житловий будинок має бути переданий до комунальної власності територіальної громади з наступним можливим списанням його з балансу відповідно до Порядку та можливою передачею управителю чи об`єднанню співвласників цього будинку.

З огляду на зазначене, на переконання прокурора, доводи, викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, а відтак позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач повторно звертає увагу суду на безпідставність представництва прокурором інтересів держави у даному спорі та на наявність свідоцтв про право приватної власності на квартири у спірному будинку. Зокрема зазначає, що передача будинка в цілому, в тому числі разом з приватизова ними квартирами, у комунальну власність порушуватиме права власників цих квартир та суперечить вимогам діючого законодавства України.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Щодо звернення прокурора в інтересах Фонду державного майна України суд зазначає наступне.

Згідно з абзацами 1 і 2 частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Водночас згідно з положеннями статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Суд звертає увагу на те, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Разом з тим прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17 та від 20.09.2018 у справі №924/1237/17).

Стаття 23 Закону України №1697-VII "Про прокуратуру" визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя).

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абз. 1-3 ч. 4). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (ч. 7).

Тобто, за приписами частини 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру" прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор. Прокурор не повинен вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати компетентний орган, який може і бажає захищати інтереси держави. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Водночас, прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого не звернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим (п. 43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18).

Важливим обов`язком фізичних та юридичних осіб, органів влади, що здійснюють діяльність на території України, є обов`язок додержуватися Конституції України та законів України. Даний обов`язок можна вважати основоположним для всіх інших юридичних обов`язків, який являє собою встановлену державою міру і спосіб необхідної поведінки, що закріплена в нормативно-правовому порядку відповідно до індивідуальних і суспільних інтересів. Він є формою вираження відповідальності перед державою та суспільством.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи місцевого самоврядування.

Водночас, на запити прокуратури Регіональним відділенням надіслано листи від 30.11.2022 № 10-2/2595, від 30.12.2022 № 10-2/3178, згідно яких встановлено, що Регіональним відділенням на адресу Шаргородської міської ради неодноразово направлялися листи з проханням розглянути можливість передачі вказаного житлового будинку у комунальну власність, однак на численні звернення Регіонального відділення ФДМУ міською радою належним чином не відредаговано, тому на даний час питання передачі вказаного житлового будинку залишається невирішеним. Крім того, у зв`язку з обмеженими фінансовими можливостями, Регіональне відділення ФДМУ не зверталося до суду щодо примусової передачі таких об`єктів і можливість такого звернення відсутня.

З огляду на наведене, на переконання суду прокурором підтверджено належним чином підстави для пред`явлення позову в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях у зв`язку із нездійсненням відповідальним суб`єктом владних повноважень захисту інтересів держави належним чином.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, якими, зокрема, є: свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним, відновлення становища, яке існувало до порушення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

За приписами ст. 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Управління майном, що є у державній власності, здійснюється державними органами, а у випадках, передбачених законом, може здійснюватися іншими суб`єктами.

Правом власності згідно з вимогами ч. 1 ст. 316 ЦК України є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 317 ЦК України унормовано, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, право розпорядження майном є виключним правом власника.

Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 вищевказаного Закону).

У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення (ч. 1 ст. 5 Закону).

Передача у комунальну власність державного майна, яке не увійшло до статутних капіталів господарських товариств у процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, здійснюється у порядку, визначеному Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», постановою Кабінету Міністрів України від 21.09.1998 № 1482 «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» об`єктами передачі згідно з цим Законом є об`єкти житлового фонду (у тому числі гуртожитки як об`єкти нерухомого майна, житлові комплекси та/або їх частини) та інші об`єкти соціальної інфраструктури (навчальні заклади, заклади культури (крім кінотеатрів), фізичної культури та спорту, охорони здоров`я (крім санаторіїв, профілакторіїв, будинків відпочинку та аптек), соціального забезпечення, дитячі оздоровчі табори), які перебувають у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, установ, організацій (далі підприємств) або не увійшли до статутного капіталу господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), у тому числі не завершені будівництвом.

Частиною 3 ст. 41 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» визначено, що рішення щодо передачі об`єктів житлового фонду, гуртожитків та інших об`єктів соціальної інфраструктури у комунальну власність приймаються органами, уповноваженими управляти державним майном, самоврядними організаціями за згодою відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, а у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст за згодою районних або обласних рад.

Частиною 9 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (у відповідній редакції) передбачено, що в разі банкрутства підприємств, зміни форми власності або ліквідації підприємств, установ, організацій, у повному господарському віданні яких перебуває державний житловий фонд, останній (крім гуртожитків) одночасно передається у комунальну власність відповідних міських, селищних, сільських Рад народних депутатів.

Порядок передачі житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні підприємств, установ чи організацій, у комунальну власність визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій визначено Положенням про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України 06.11.1995 №891 (далі Положення № 891).

Передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або виконкомом відповідної Ради (п. 5 Положення № 891).

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача об`єктів з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах здійснюється за згоди відповідних сільських, селищних, міських, районних у містах рад, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 5 та ч. 6 ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії. Форма акту приймання-передачі затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право власності на об`єкт передачі виникає з дати підписання акту приймання-передачі, а у випадках, передбачених законом, - з дня державної реєстрації такого права.

В силу положень ч. 4 ст. 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Таким чином право комунальної власності на будинок виникає з дня його державної реєстрації.

Згідно вимог ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» права суб`єкта комунальної власності від імені та в інтересах територіальних громад здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно з ст. 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Пунктом 51 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад віднесено надання згоди на передачу об`єктів з державної у комунальну власність та прийняття рішень про передачу об`єктів з комунальної у державну власність.

Стаття 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» визначає, що до основних завдань Фонду державного майна України належать управління об`єктами державної власності, зокрема корпоративними правами держави у статутних капіталах господарських товариств, щодо яких прийнято рішення про приватизацію та затверджено план розміщення акцій; товариств, утворених у процесі перетворення (у тому числі шляхом корпоратизації) державних підприємств, що належать до сфери його управління, а також товариств, утворених за участю Фонду державного майна України.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» управління об`єктами державної власності здійснення Кабінетом Міністрів України та уповноваженими ним органами, іншими суб`єктами, визначеними цим Законом, повноважень щодо реалізації прав держави як власника таких об`єктів, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням ними, у межах, визначених законодавством України, з метою задоволення державних та суспільних потреб.

Частиною 1 ст. 3 цього Закону визначено, що об`єктами управління державної власності, зокрема, є державне майно, що перебуває на балансі господарських організацій і не увійшло до їх статутних капіталів або залишилося після ліквідації підприємств та організацій.

Із матеріалів справи вбачається, що об`єкт нерухомості житловий будинок, що знаходиться по вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринський район Вінницька область не увійшов до статутного капіталу Відкритого акціонерного товариства «Соснівецький цукровий завод» яку в подальшому як юридичну особу ліквідовано.

У позивача відсутня будь-яка інформація щодо переходу права власності на спірне майно та реєстрацію прав за іншими особами в Реєстрі прав власності на нерухоме майно чи Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» Єдиний реєстр об`єктів державної власності є автоматизованою системою збирання, обліку, накопичення, оброблення, захисту та надання інформації про нерухоме майно, у тому числі передане в оренду (лізинг), концесію або заставу, державних підприємств, установ та організацій, а також про корпоративні права держави та державне майно, що не увійшло до статутного капіталу господарських структур.

Реєстр формується Фондом державного майна України за участю центральних органів виконавчої влади, що забезпечують реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, у сфері статистики, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, Антимонопольного комітету України, інших уповноважених органів управління, а також Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, на єдиних методологічних засадах, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Формування Реєстру в частині нерухомого майна здійснюється на підставі відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих зазначеними в абзаці першому цієї частини органами відповідно до законодавства.

Відповідно до Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі, затвердженого наказом Фонду державного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.1999 № 908/68 управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, полягає у виборі та забезпеченні уповноваженим органом способу та умов подальшого використання майна.

Правовий аналіз вказаного Положення, свідчить про те, що єдиним способом управління об`єктами житлового фонду, що належать до державної власності, є їх передача у комунальну власність.

20.04.2016 Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок списання з балансу багатоквартирних будинків (далі Порядок), яким визначений механізм списання з балансу міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними підприємствами та органами місцевого самоврядування багатоквартирних будинків, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності.

Пунктом 3 вказаного Порядку визначено, що списання з балансу багатоквартирного будинку міністерством, іншим центральним органом виконавчої влади, державним підприємством або органом місцевого самоврядування, на балансі яких перебувають багатоквартирні будинки, у яких розташовані приміщення приватної та інших форм власності, здійснюється на підставі прийнятого ними рішення про списання багатоквартирного будинку.

Проте, всупереч вимогам Законів України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», «;Про управління об`єктами державної власності», «;Про управління об`єктами державної власності» Положення про управління державним майном, яке не увійшло до статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі та інших законодавчих актів, Шаргородська міська рада Вінницької області не прийняла вказаний об`єкт у комунальну власність.

Разом з тим як встановлено судом та не заперечується сторонами Рішенням Шаргородської міської ради від 07.07.2021 № 272 «Про надання згоди на прийняття у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єктів житлового фонду державної власності» відповідно до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності», враховуючи звернення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях, Шаргородською міською радою надано згоду на прийняття у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єктів житлового фонду державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод», а саме: 6 житлових будинків, в тому числі житлового будинку, розташованого за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, м. Шаргород, вул. Героїв Панфіловців, 23. Окрім того, вказаним рішенням Шаргородської міської ради створено комісію з питань передачі вищевказаних об`єктів. Дане рішення вирішено направити до РВ ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях для прийняття ним відповідного рішення щодо передачі об`єктів. Комісії з питань передачі об`єктів підготувати акти приймання - передачі і надати їх до РВ ФДМУ по Вінницькій та Хмельницькій областях на розгляд. Передачу здійснити у місячний термін з дня прийняття рішення.

На виконання Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» та зазначеного рішення Шаргородської міської ради Наказом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях № 1101 від 16.07.2021 «Про безоплатну передачу об`єктів житлового фонду державної власності, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод» у комунальну власність Шаргородської міської ради» вирішено: - передати безоплатно у комунальну власність Шаргородської міської ради об`єкти житлового фонду державної власності, які у процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод», у тому числі житловий будинок, розташований за адресою: Вінницька область, Жмеринський район, м. Шаргород, вул. Героїв Панфіловців, 23; - до складу комісії включити головного спеціаліста відділу управління державним майном та корпоративними правами держави Козинець М.М.; - передачу здійснити у відповідності до Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності»; - після підписання актів приймання-передачі комісією з питань передачі об`єктів надати відповідні документи Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях для внесення змін до Реєстру об`єктів державної власності, які під час приватизації не увійшли до статутних капіталів господарських товариств.

Регіональним відділенням ФДМУ на адресу Шаргородської міської ради направлено лист від 06.07.2022 № 05-2/1339 про вжиття заходів щодо прийняття об`єктів житлового фонду державної власності, які в процесі приватизації не увійшли до статутного капіталу ВАТ «Соснівецький цукровий завод» у комунальну власність територіальної громади м. Шаргород.

У відповідь на зазначений лист Управлінням містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, екології та комунальної власності Шаргородської міської ради у листі від 04.08.2022 № 297 висловило прохання до Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях надати копії технічної документації та правовстановлюючі документи на зазначені у рішенні Шаргородської міської ради № 271 від 07.07.2021 та наказі Регіонального відділення № 1101 від 16.07.2021 об`єкти житлового фонду.

Листом від 29.08.2022 № 11-2/1795 Регіональне відділення ФДМУ повідомило Управління містобудування, архітектури, житлово-комунального господарства, екології та комунальної власності Шаргородської міської ради про відсутність у державних органів приватизації повноважень щодо формування та забезпечення державної житлової політики у сфері житлово-комунального господарства, а також про те, що ВАТ «Соснівецький цукровий завод» (2) ліквідовано у 2007 році у зв`язку із визнанням юридичної особи банкрутом та балансоутримувача житлових будинків немає.

За інформацією Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях від 30.11.2022 № 10-2/2595, від 30.12.2022 № 10-2/3178 об`єкт житлового фонду - житловий будинок по вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринський район Вінницька область - територіальною громадою м. Шаргород у комунальну власність не прийнято, акт приймання- передачі не підписано.

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру об`єктів державної власності щодо державного майна 4-квартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Вінницька область, площею забудови 240,2 кв.м. обліковується в реєстрі як державне майно.

Так, органом місцевого самоврядування прийнято рішення про надання згоди на прийняття до комунальної власності спірного будинку, водночас наступних кроків, зокрема, оформлення акту приймання-передачі 4 - х квартирного житлового будинку, для завершення процедури передачі об`єкту нерухомого майна з державної у комунальну власність не здійснено.

Надання відповідачем згоди на прийняття будинку по вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород з державної у комунальну власність Шаргородської територіальної громади шляхом прийняття відповідного рішення та надіслання до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Вінницькій та Хмельницькій областях листа від 04.08.2022 № 297 підтверджує, що відповідач визнає наявність обов`язку забезпечити прийняття у комунальну власність Шаргородської територіальної громади зазначеного об`єкту нерухомості.

На переконання суду вказані дії міської ради є незаконними, оскільки призводять до відсутності контролю над державним майном, що може призвести в майбутньому до його незаконного відчуження або руйнування та суперечать інтересам територіальної громади.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» спільне майно багатоквартирного будинку (приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку) є спільною сумісною власністю співвласників та не може бути поділено між співвласниками. Згідно з вимогами цього Закону співвласники повинні визначити форму управління багатоквартирним будинком (управитель чи об`єднання співвласників) та прийняти відповідне рішення щодо такого управителя.

Згідно з ч. 5 ст. 13 цього Закону, у разі якщо протягом одного року з дня набрання чинності цим законом співвласники багатоквартирного будинку, в якому не створено об`єднання співвласників, не прийняли рішення про форму управління багатоквартирним будинком, управління такого будинку здійснюється управителем, який призначається на конкурсних засадах виконавчим органом місцевої ради, на території якої розташований багатоквартирний будинок.

В матеріалах справи відсутні докази що 4-квартирний житловий будинок який знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Вінницька область, площею забудови 240,2 кв.м. має управителя чи створив об`єднання співвласників.

Відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до цього закону органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями регулятора житлово-комунальних послуг з управління багатоквартирним житловим будинком.

Враховуючи зазначені норми, суд вважає, що спірний 4-х квартирний житловий будинок, який знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Вінницька область, площею забудови 240,2 кв.м. повинен бути переданий до комунальної власності територіальної громади з наступною передачею управителю чи об`єднанню співвласників цього будинку з підписанням акту приймання - передачі будинку, що передбачено ст. 7 Закону України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності».

З огляду на викладене позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч.3 ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст.76 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст.ст.78, 79 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не спростував доводів позовної заяви, а суд не виявив на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, відтак вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача а витрати понесені відповідачем залишаються за останнім.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 10, 11, 13-15, 18, 42, 45, 46, 73, 74, 76-79, 86, 91, 104, 123, 129, 185, 232, 233, 236-238, 240-242, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Шаргородську міську раду забезпечити прийняття з державної власності у комунальну власність Шаргородської міської територіальної громади об`єкта нерухомості - чотирьохквартирного житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Героїв Панфіловців, 23, м. Шаргород, Жмеринського району, Вінницької області.

3. Стягнути з Шаргородської міської ради (вул. Героїв Майдану, 224, м. Шаргород, Жмеринський р-н, Вінницька обл., 23500, 04326253) на користь Вінницької обласної прокуратури (21050, м. Вінниця, вул. Монастирська, 33, , МФО 820172, розрахунковий рахунок НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 2 684,00 грн.

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

5. Примірник повного судового рішення направити сторонам на відомі суду адреси електронної пошти: прокурора - позивача - відповідача - , представника відовідача ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення (ч.1 ст.256 ГПК України).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано (ч.1 ст.241 ГПК України).

Апеляційна скарга подається у порядку, визначеному ст. 256, 257 ГПК України.

Повне рішення складено 31 серпня 2023 р.

Суддя Ігор МАСЛІЙ

віддрук. прим.:

1 - до справи