УХВАЛА

м. Київ

29.08.2023Справа № 904/2641/23

Суддя господарського суду міста Києва Ломака В.С., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Мирноградські сади»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестагро»

про стягнення 271 819,63 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Мирноградські сади» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестагро» (далі - відповідач) про стягнення 271 819,63 грн., з яких: 271 800,00 грн. основного боргу та 19,63 грн. відсотків за користування товарним кредитом.

Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу товарів на умовах товарного кредиту від 09.12.2022 № 0912.1К в частині повноти та своєчасності оплати поставленого позивачем товару, у зв`язку з чим за Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестагро» утворилась заборгованість у вказаному розмірі та виникли підстави для стягнення відсотків за користування товарним кредитом.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Мирноградські сади» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестагро» про стягнення 271 819,63 грн., з яких: 271 800,00 грн. основного боргу та 19,63 грн. відсотків за користування товарним кредитом передані за територіальною підсудністю до господарського суду міста Києва.

28.06.2023 матеріали вищевказаного позову надійшли до господарського суду міста Києва та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передані для розгляду судді Ломаці В.С.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційний Суд України у рішенні № 9-зп від 25 грудня 1997 року офіційно розтлумачив цю норму та зазначив, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Частиною 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, згідно з рішеннями Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України" та від 30.05.2013 у справі "Наталія Михайленко проти України", право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальної заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений, зокрема, Господарським процесуальним кодексом України.

Вимоги щодо змісту та форми позовних заяв визначені статтями 162, 164, 172 Господарського процесуального України.

При цьому, якщо подана позовна заява не відповідає таким вимогам, приписами частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу України законодавець передбачив механізм залишення позовної заяви без руху задля забезпечення позивачу можливості у встановлений судом строк усунути недоліки позовної заяви, що забезпечить можливість вважати її такою, що подана у день її первинного подання та прийняття її судом до розгляду.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

У даному випадку, подана позовна заява не відповідала вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2023 вказану позовну заяву було залишено без руху з одночасним встановленням Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Мирноградські сади» строку та способу усунення її недоліків.

Означену ухвалу господарського суду міста Києва від 03.07.2023 було надіслано на адресу позивача, що зазначена у позовній заяві, а також у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме: 85327, Донецька область, місто Мирноград, мікрорайон Молодіжний, будинок 30, квартира 60.

Проте поштове відправлення з трек-номером № 914, яким направлено позивачу ухвалу суду господарського суду міста Києва від 03.07.2023 у справі № 904/2641/23 Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Мирноградські сади» вручено не було під час доставки 10.08.2023 року та повернулось до суду за закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до статті 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 03.07.2023 позивачу було встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Суд зазначає, що частинами 1, 4 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

За таких обставин, останнім днем строку для подання на адресу суду заяви про усунення недоліків позовної заяви є 21.08.2023 року.

Проте, у встановлений ухвалою суду строк позивачем не подано заяву про усунення недоліків.

Частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із позовною заявою.

Відповідно до частин 6, 7 статті 174 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено. Копія позовної заяви залишається в суді.

З огляду на те, що заявником не усунуто недоліків позовної заяви у визначений судом строк, суд, керуючись частиною 4 статті 174 Господарського процесуального кодексу України, дійшов висновку про необхідність повернення даної позовної заяви з додатками.

Разом з тим, суд зазначає, що згідно з частиною 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

Керуючись статтями 174, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Мирноградські сади» вважати неподаною та повернути заявнику.

2. Звернути увагу заявника, що згідно з положеннями частини 8 статті 174 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення недоліків.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (29.08.2023 року) та може бути оскаржена протягом десяти днів шляхом подання апеляційної скарги, з урахуванням положень п. 17.5 ч. 1 ПЕРЕХІДНИХ ПОЛОЖЕНЬ Господарського процесуального кодексу України

Суддя В.С. Ломака