РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2023Справа № 910/4226/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Маринченка Я.В. розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства «Центренерго»

до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту»

про стягнення 60929,33 грн

Без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства «Центренерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство залізничного транспорту» про стягнення 60929,33 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем було списано з особового рахунку 60929,33 грн за послуги з перевезення вантажу та інші послуги по накладним №42562504, 42563767. Позивач зазначає, що він не є одержувачем вантажу за вказаними накладними та вказана поставка з ним не замовлялась та не погоджувалась, а тому відповідачем безпідставно стягнуто з особового рахунку позивача грошові кошти, чим спричинено збитки на суму 60929,33 грн, які позивач просить суд стягнути з відповідача.

Відповідач заперечив проти задоволення позову, вказавши, що між сторонами укладено Договір №20/20 від 01.07.2022 про надання послуг з перевезення вантажів залізничним транспортом та інших послуг. Крім того, відповідач вказав, що позивач є одержувачем вантажу про що зазначено у графах 4 спірних накладних та було прийнято самим позивачем.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Визначено відповідачу строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 28.04.2023, для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 08.05.2023 та для подання заперечень на відповідь на відзив (якщо такі будуть подані) - протягом 5 днів з дня отримання відповіді на відзив, але не пізніше 18.05.2023. Визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом 5 днів з дня його отримання, але не пізніше 12.05.2023.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.07.2020 між Приватним акціонерним товариством «Київ-Дніпровське міжгалузеве підприємство промислового залізничного транспорту» в особі Трипільської філії ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» (далі - Виконавець) та Публічним акціонерним товариством «Центренерго» (далі - Замовник) укладено Договір №20/20 (далі - Договір), відповідно до умов якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та послуги, пов`язані з перевезенням вантажів залізничним транспортом щодо надання яких виникає технологічна необхідність у Замовника (далі - послуги), а Замовник зобов`язується провести розрахунки за надані послуги на умовах цього Договору. (п.1.1. Договору)

Послуги з перевезення вантажів передбачає переміщення вантажів в залізничних вагонах та іншого рухомого складу, які надійшли на адресу Замовника з передавальних колій №№3, 5, 7, 9 станції Трипілля-Дніпровське на під`їздні залізничні колії: І маневровий район колії №№2, 3, 6, 23, 24 до місць вивантаження (далі - вантажні фронти) та у зворотному напрямку. (п.1.3. Договору)

Відповідно до п.2.3. Договору час користування вагоном (вагонами) зазначається в Відомості плати за користування вагонами. Нарахування пати за користування вагонами проводиться залізницею по ставках, які вказані в розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги, Тарифного керівництва №1 з урахування діючих коефіцієнтів. Замовник на підставі розділу 12 Збірника «Правил перевезень вантажів залізничним транспортом України» частина 1 проводить розрахунки плати за користування вагонами через Виконавця. Розрахунки за користування (використання) власних вагонів, задіяних в перевезенні вантажів на договірних засадах, проводяться Замовником з власником рухомого складу без участі Виконавця.

Згідно з п.2.7. Договору при надходженні на станцію Трипілля-Дніпровське на адресу Замовника, вагонів, де залізниця, відповідно до статті 52 Статуту залізниць України, зобов`язана перевірити масу, кількість місць і стан вантажу, передавальні операції та видача вантажу на вантажних фронтах проводяться залізницею безпосередньо Замовнику без участі Виконавця.

Для забезпечення можливості надання послуг, Замовник постійно здійснює не пізніше ніж за 3 робочі дні до настання декади надання послуг, попередню оплату в розмірі 100% від суми вартості запланованих на відповідну декаду послуг, шляхом перерахування коштів у сумах відповідних до обсягу перевезення на наступну декаду на рахунок Виконавця. Одержані кошти Виконавець обліковує на особовому рахунку Замовника. (п.4.1. Договору)

Відповідно до п.4.2. Договору по мірі виконання перевезень та надання послуг Виконавець списує відповідні суми за послуги з особового рахунку Замовника на підставі «Відомостей плати за надані послуги».

По закінчені кожної декади місяця на підставі «Відомостей плати за надані послуги» Виконавець складає Акт виконаних робіт, який надає Замовнику для підписання. Замовник протягом 3-х робочих днів підписує (без зауважень або з зауваженнями) Акт виконаних робіт та повертає Виконавцю. (п.6.6. Договору)

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Частина 1 статті 193 ГК України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи накладних №42562504 від 13.03.2022 та №42563767 від 14.03.2022 на станцію Трипілля-Дніпровське надійшли вагони №№87824124, 87458642, 87458634, 87458626, 87458618, 87459053, 87459061, 87459079, 87159087, 87449716 з вантажем «М`ясо птиці домашньої».

У графі 4 вказаних накладних вказано, що Одержувачем є ПАТ «Центренерго» «Трипільська ТЕС» (00131334)

Згідно відомостей зазначених у графах 51, 52 вантаж по накладній №42562504 від 13.03.2022 прибув 14.03.2022 та було видано 14.03.2022; по накладній №42563767 від 14.03.2022 прибув 15.03.2022 та було видано 15.03.2022 представнику Трипільської теплової електростанції Публічного акціонерного товариства «Центренерго», про що зазначено в графі 53 вказаних накладних.

Відповідно до умов Договору та розділу V «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов`язані з ними послуги» Трипільською філією ПрАТ «Київ-Дніпровське МППЗТ» складено відомість №2003 0246 плати перевезення вантажу та за інші надані послуги від 20.03.2022, акт надання послуг №69 від 25.03.2022 на суму 60929,33 грн та відомість плати за надані послуги до акту №69 від 25.03.2022.

Відповідно до Акту надання послуг №69 від 25.03.2022 виконавцем були надані послуги з перевезення вантажів залізничним транспортом та пов`язані послуги на загальну суму 60929,33 грн.

Вказаний Акт підписано представниками Виконавця та Замовника, в той же час, позивачем у вказаному акті зазначено зауваження про те, що ним не замовлявся вантаж за спірними накладними, не надавав свої реквізити в якості одержувача даного вантажу, а подачі під вивантаження була здійснена на підставі листа Обухівської районної військової адміністрації Київської області №130 від 14.03.2022.

Відповідно до ч.1 ст.906 Цивільного кодексу України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

За змістом статей 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

До складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що особа, яка порушила зобов`язання, несе цивільно-правову відповідальність, зокрема, у вигляді відшкодування збитків. Для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, необхідна наявність всіх чотирьох загальних умов відповідальності, а саме: протиправна поведінка боржника, яка полягає у невиконанні або неналежному виконанні ним зобов`язання; наявність шкоди (збитки - це грошове вираження шкоди); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та завданою шкодою, вина боржника

Доводи позивача про те, що він не є одержувачем вказаного вантажу за накладними №№42562504, 42563767, судом відхиляються, оскільки як встановлено судом, в графі 4 «Одержувач» вказаних накладних зазначено найменування позивача та його реквізити, крім того позивачем було отримано вантаж по спірним накладним, про що зазначено у графах 52 та 53 вказаних накладних №№42562504, 42563767 та не заперечується самим позивачем.

Крім того, як вбачається з наявного в матеріалах справи листа №130 від 14.03.2022 Обухівська районна військова адміністрація Київської області просила позивача подати отриманні вагони з вантажем «м`ясо птиці» на колію №8 ТОВ «Геліос Інвест» для вантажних операцій по передачі вантажу Київській обласній військовій адміністрації.

Вказане також свідчить про те, що саме позивача, за наявності його згоди, було визначено в якості Одержувача спірного вантажу за накладними №42562504 від 13.03.2022 та №42563767 від 14.03.2022 та саме на його адресу було надіслано вантаж.

Таким чином, відповідачем правомірно та у відповідності до умов укладеного між сторонами Договору, було нараховано позивачу плату за послуги (роботи) з перевезення вантажів залізничним транспортом, користування вагонами, зайняття під`їзної колії та маневрові роботи по накладним №42562504 від 13.03.2022 та №42563767 від 14.03.2022 у розмірі 60929,33 грн, оскільки саме позивачу, як Замовнику за Договором та як Одержувачу за накладними надавались вказані послуги.

Також, суд звертає увагу на те, що позивачем не надано суду доказів, які б підтверджували факт списання відповідачем грошових коштів з особового рахунку позивача у розмірі 60929,33 грн, зокрема, не надано виписок по рахункам, тобто, позивачем не надано доказів на підтвердження завдання відповідачем збитків у заявленому розмірі.

З огляду на вищевикладене, суд встановлено, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про одночасну наявність усіх чотирьох умов застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків, так само, як і не надано доказів порушення відповідачем укладеного між сторонами Договору.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд не бере до уваги решту доводів та заперечень сторін, оскільки вони не впливають на вирішення даного спору по суті.

Згідно із ч.2-3 ст.13 Господарського процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст.74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 Господарського процесуального кодексу України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч.1 ст.86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст.129 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.13, 73, 74, 76, 77, 86, 129, ст.ст.232, 233, 237, 238, 240, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено: 25.08.2023

Суддя Я.В. Маринченко