ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 904/12451/16

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Жукова С.В. - головуючого, Огородніка К.М., Пєскова В.Г.,

за участі секретаря: Купрейчук С.П.,

за участі представників судового засідання відповідно протоколу судового засідання від 16.08.2023

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД Ф Д" Литвина Руслана Олександровича

на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023

у справі

за заявою Акціонерного товариства "РВС Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД ФД"

про визнання грошових вимог у розмірі 21 182 478,03грн, -

ВСТАНОВИВ:

1. Справа про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД ФД" перебуває на стадії ліквідаційної процедури.

2. 17.08.2021р. до суду надійшла заява Акціонерного товариства "РВС Банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 21 182 478,03 грн.

Короткий зміст та мотиви рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 року у справі № 904/12451/16 визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "РВС Банк" у розмірі 4 540,00 грн. (1 черга задоволення); 21 182 478,03 грн. (4 черга задоволення без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

Зобов`язано ліквідатора включити грошові вимоги Акціонерного товариства "РВС Банк" до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД ФД" згідно вимог Кодексу України з процедур банкрутства у розмірі 4 540,00 грн. (1 черга задоволення); 21 182 478,03 грн. (4 черга задоволення без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів).

3.1. Задовольняючи вимоги Акціонерного товариства "РВС Банк", суд першої інстанції виходив з того, що на час укладення іпотечного договору редакція статті 5 Закону України "Про іпотеку" не визначала майнові права як предмет іпотеки.

Суд першої інстанції послався на те, що будівництво іпотечного майна так і не було завершено та, відповідно, не відбулась реєстрація права власності, а майнові права іпотекодавця ТОВ "К ЕНД ФД" за договором іпотеки № 678/679/ІП-1 від 14.11.2008 року не можуть бути підставою для визнання заявлених грошових вимог AT "РВС Банк" саме як вимоги, забезпечені іпотекою.

4. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2021 року у справі №904/12451/16 скасовано в частині визнання грошових вимог Акціонерного товариства "РВС Банк" на суму 21 182 478,03 грн (4 черга задоволення без права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів). Визнано грошові вимоги Акціонерного товариства "РВС Банк" у розмірі 21 182 478,03 грн як забезпечені іпотекою. Зобов`язано ліквідатора включити грошові вимоги Акціонерного товариства "РВС Банк" у розмірі 21 182 478.03 грн, як забезпечені іпотекою до реєстру вимог кредиторів Товариства з обмеженою відповідальністю "КЕНД ФД".

4.1. Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що Договір іпотеки є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався. Факт того, що на час укладення спірного договору іпотеки ст. 5 Закону України "Про іпотеку" не визначала майнові права як предмет іпотеки, не може свідчити про недійсність такого договору. У справі відсутні докази того, що є підстави для припинення записів про іпотеку та заборону. Правочин визнаний державою і його існування не може бути проігноровано.

Апеляційний господарський суд встановив, що на час відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "К ЕНД ФД" - 01.02.2017 року кредитором за Кредитним договором № 678 від 14.11.2008 року є ПАТ "Перехідний Банк "РВС Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "РВС Банк" та що вимоги Банку забезпечені Договором іпотеки від 14.11.2008 року, іпотекодавцем за яким боржник.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. До Верховного Суду від арбітражного керуючого - ліквідатора ТОВ "К ЕНД Ф Д" Литвина Р.О. надійшла касаційна скарга у якій заявлено вимогу скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023, залишивши в силі ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.2021.

5.1. У касаційній скарзі скаржник переконує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки умовами п. 2.1.1. Договору іпотеки встановлено, що предметом іпотеки є майнові права Іпотекодавця на нерухомість, будівництво якої не завершено, а також враховуючи висновки в Постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28.05.2020р. у справі № 523/13449/15-ц, господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що майнові права іпотекодавця ТОВ "К ЕНД ФД" за договором іпотеки № 678/679/ІП-1 від 14.11.2008 року не можуть бути підставою для визнання заявлених грошових вимог AT «РВС Банк», саме як вимоги забезпечені іпотекою, що апеляційний господарський суд безпідставно не взяв до уваги.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі

6. АТ "РВС БАНК" подано відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити без задоволення касаційну скаргу та без змін оскаржувану постанову апеляційного господарського суду.

Провадження у Верховному Суді

7. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи №904/12451/16 визначено колегію суддів у складі: Жукова С.В. - головуючого, Пєскова В.Г., Огородніка К.М., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 15.05.2023.

8. Ухвалою Верховного Суду від 03.07.2023 року, серед іншого, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД Ф Д" Литвина Руслана Олександровича, яка подана на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі № 904/12451/16.

Призначено до розгляду касаційну скаргу арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД Ф Д" Литвина Руслана Олександровича на 16 серпня 2023 року о 12:30 год. у відкритому судовому засіданні у приміщенні Касаційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. О. Копиленка, 6, в залі судових засідань №330.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

9. Заслухавши суддю-доповідача, представника AT «РВС Банк», дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи та заперечення проти них, перевіривши матеріали справи, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, виходячи з такого.

10. Відповідно статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.

11. Предметом касаційного перегляду є питання правомірності рішення суду апеляційної інстанції щодо визнання грошових вимог АТ "РВС Банк" як таких, що забезпечені іпотекою боржника.

12. За змістом ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) грошовим зобов`язанням є зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України, зокрема до грошових зобов`язань належать зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.

13. В силу положень частин 1, 2 статті 45 КУзПБ, конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Кредитор, за заявою якого відкрито провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті. Забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення. Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення.

14. Згідно з ч. 2 ст. 47 КУзПБ у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.

15. Із системного аналізу приписів абзацу 2 частини другої та частини восьмої статті 45 КУзПБ убачається, що повідомлення господарського суду про вимоги кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника а також внесення окремо до реєстру відомостей про майно боржника, яке є предметом застави згідно з відповідним державним реєстром, незалежно від наявності відповідної заяви заставного кредитора, згідно приписів закону є обов`язком розпорядника майна.

16. Із матеріалів справи вбачається, що у цьому випадку, до суду надійшла заява Акціонерного товариства "РВС Банк" з грошовими вимогами до боржника на суму 21 182 478,03грн на стадії ліквідаційної процедури Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД ФД".

17. Під час розгляду справи судом другої інстанції встановлено:

14.11.2008 року між ЗАТ "Сведбанк Інвест" (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк") та Товариством з обмеженою відповідальністю "К ЕНД ФД" укладено Кредитний договір № 678.

З урахуванням змін, викладених у Додатковому договорі № 6 від 22.04.2009 року, Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 15 400 000,00 грн.

14.11.2008 року між ТОВ "К ЕНД ФД" та ЗАТ "Сведбанк Інвест» (правонаступником якого є ПАТ "Сведбанк") укладено Іпотечний договір № 678/679/ІП-1 від 14.11.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Румянцевою Іриною Олексіївною за реєстровим № 4791, відповідно до умов якого Іпотекодавець передав, а Іпотекодержатель прийняв в іпотеку предмет іпотеки, визначений Розділом 2 Іпотечного договору, на забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 678 від 14.11.2008 року, укладеним між ЗАТ "Сведбанк Інвест" та ТОВ "К ЕНД ФД" (п. 1.1. Іпотечного договору).

Відповідно до п. 2.1.1. Іпотечного договору, предметом іпотеки є: Майнові права Іпотекодавця на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: майнові права Іпотекодавця на одержання у приватну власність об`єкту нерухомості (квартир) після завершення будівництва і реєстрації права власності в установленому порядку. Опис об`єкту нерухомості: 60 квартир в будинку згідно переліку, що будується в будинку № 9 по пр. Пушкіна, обмеженій вул. Херсонська - вул. Щорса - пров. Ушинського (Кіровського p-ну) в м. Дніпропетровськ.

Відповідно до п. 2.1.2. Іпотечного договору, предметом іпотеки є: Майнові права Іпотекодавця на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме; майнові права Іпотекодавня на одержання у приватну власність об`єкту нерухомості (нежитлові приміщення) після завершення будівництва і реєстрації права власності в установленому порядку.

Опис об`єкту нерухомості:

- Приміщення платного туалету, загальною площею 144,0 (сто сорок чотири цілих) кв.м., що розташований на технічному поверсі будинку,

- Приміщення кафе, загальною площею 320,0 кв.м., яке розташоване па 1 поверсі будинку,

- Офісні приміщення, загальною площею 106,2 кв.м., яке розташоване на 3 поверсі будинку,

- Офісні приміщення, загальною площею 330,0 кв.м., яке розташоване на 4 поверсі будинку,

- Приміщення SPA центру, загальною площею 550,0 кв.м., яке розташоване на 5 поверсі будинку,

- Паркомісця, загальною площею 2 377,2 кв.м. у кількості 81 одиниць, які розташовані за адресою: будинок № 9 по пр. Пушкіна, обмеженій вул. Херсонська - вул. Щорса - пров. Ушинського (Кіровського p-ну) в м. Дніпропетровськ.

22.04.2009 року між ЗАТ "Сведбанк" та ТОВ "К ЕНД ФД" укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору № 678/679ІП-1 від 14.11.2008 року, посвідчений Румянцевою І.О. та зареєстрований за № 791 ("Договір №1 від 22.04.2009") (т.1 а.с.54-55).

Пунктом 1 Договору №1 від 22.04.2009 року встановлено, що Сторони Кредитного договору № 678 від 14 листопада 2008 року підписавши додатковий договір №6 до Кредитного договору дійшли згоди збільшити загальний ліміт кредиту на 3 840 000,00 (три мільйони вісімсот сорок тисяч, 00) гривень до загального ліміту в сумі 15 400 000,00 (п`ятнадцять мільйонів чотириста тисяч, 00) гривень та здійснити переоцінку предмету застави.

Пунктом 2 Договору №1 від 22.04.2009 року сторони встановили, що Іпотекодавець, як боржник за зобов`язаннями, що випливають із Кредитного договору № 678 від 14.11.2008 року, не заперечує проти поширення Іпотеки на нові умови кредитування, у зв`язку з чим Сторони договору Іпотеки вносять наступні зміни:

Пункт 1.1. підпункт А) викласти у наступній редакції:

"1.1. Іпотекодавець як боржник, передає, а Іпотекодержатель приймає у іпотеку (забезпечення виконання зобов`язань нерухомим майном) предмет іпотеки, визначений розділом 2 Іпотечного договору, на забезпечення наступних зобов`язань позичальника, що випливають із:

А) кредитного договору від 14 листопада 2008 року № 678, який укладено між Закритим акціонерним товариством "Сведбанк Інвест", код із (кредитодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю

"К ЕНД ФД", код із (позичальник) та згідно з яким кредитодавець надає позичальнику право користування кредитом (кредитними траншами) у гривні (валюта кредиту), що надаються кредитодавцем для поповнення обігових коштів з загальним лімітом заборгованості 15 400 000,00 (п`ятнадцять мільйонів чотириста тисяч, 00) гривень під проценти на строк по дванадцяте листопада дві тисячі одинадцятого року включно (далі - Кредитний договір 1 або Основне зобов`язання 1):

- зобов`язань позичальника із повернення у валюті кредиту фактично наданої суми кредиту у межах загального ліміту заборгованості 15 400 000,00 (п`ятнадцять мільйонів чотириста тисяч, 00) гривень у строки, передбачені Графіком встановлення та зменшення ліміту заборгованості за кредитною лінією (Додаток №1 до Кредитного договору 1), з граничним строком повного повернення не пізніше дванадцятого листопада дві тисячі одинадцятого року, та (або) в інші строки, визначені відповідно до Кредитного договору 1;

- зобов`язань позичальника із сплати у валюті кредиту щомісячно суми процентів, що визначаються за ставкою 18,00 % (вісімнадцять цілих,00) річних, у терміни, встановлені Кредитним договором 1 ( не пізніше 05 числа кожного місяця за період з першої по останню дату попереднього місяця або разом з повним погашенням суми кредиту, якщо таке погашення відбувається раніше 05 числа місяця) відсоткова ставка може змінюватись у відповідності до умов Кредитного договору №1;

- зобов`язань позичальника із сплати у гривнях комісії за відкриття позичкового рахунку у розмірі 140,00 (Сто сорок, 00) гривень, що сплачується згідно з Кредитним договором 1 на підставі рахунку кредитодавця;

- зобов`язань позичальника із сплати у гривнях інших комісій, що передбачені тарифами, затвердженими кредитодавцем (Додаток 2 до Кредитного договору 1), або визначені кредитодавцем в межах цих тарифів у разі внесення змін до Кредитного договору протягом його дії, на підставі рахунків кредитодавця;

- зобов`язань позичальника із сплати у гривнях пені, розмір якої розраховується виходячи із подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення від суми своєчасно не повернутих коштів кредиту та своєчасно не сплачених процентів, комісій;

- зобов`язань позичальника із сплати у гривнях штрафних санкцій, передбачених Кредитним договором1".

- пункт 2.2 Договору іпотеки викласти у наступній редакції:

"2.2. Загальна договірна (заставна) вартість предмету іпотеки за домовленістю Сторін складає 11 060 938,55 (одинадцять мільйонів шістдесят тисяч дев`ятсот тридцять вісім, 55) гривень. "

3.Інші умови Іпотечного договору залишаються без змін.

18. Крім того, судом другої інстанції встановлено, що на підставі Договору іпотеки та Договору №1 від 22.04.2009 року про внесення змін до Іпотечного договору №678/679ІП-1 від 14.11.2008 року у Державний реєстр іпотек внесені відомості про обтяження речових прав на об`єкт незавершеного будівництва від 18.11.2008 року за реєстраційними номерами обтяження №8199528, №8194125, №8194094, №8194153.

19. Також апеляційним господарським судом встановлено, що аналогічні відомості наявні в Єдиному державному реєстрі заборон згідно записів про заборону відчуження №8194094, №8194121, №8194125, №8194153, №8662360, №8662490, №8662526, №8662567.

20. Записи про ці обтяження наявні у Реєстрі речових прав, який діяв до 2013 року, є діючими до цього часу, не скасовані і не припинялись (т.1 а.с.56-65).

21. Приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції звертав увагу на те, що відповідно до п. 2.1.1. Іпотечного договору, предметом іпотеки є: майнові права Іпотекодавця на нерухомість, будівництво якої не завершено, а саме: майнові права Іпотекодавця на одержання у приватну власність об`єкту нерухомості після завершення будівництва і реєстрації права власності в установленому порядку.

Згідно п. 2.1.3. Іпотечного договору після прийняття в експлуатацію будинку № 9 по пр. Пушкіна, обмеженій вул. Херсонська - вул. Щорса - пров. Ушинського (Кіровського району) в м. Дніпропетровськ та одержання правовстановлювальних документів на добудовані об`єкти нерухомості в будинку, ці об`єкти нерухомості залишаються предметом іпотеки за цим Іпотечним договором.

22. У розумінні частини 2 статті 331 ЦК України житлові будинки, будівлі, споруди тощо охоплюються поняттям "нерухоме майно". Однак вказаний перелік об`єктів нерухомого майна не є вичерпним.

23. Таким чином, нерухоме майно є особливим об`єктом права власності, оскільки наділене специфічними рисами - сталий зв`язок із землею, особлива цінність, неможливість переміщення без знецінення та зміни її призначення.

24. Як вказала Велика Палата Верховного Суду особливістю правового режиму нерухомого майна є те, що у процесі створення воно може набувати статусу як незавершеного будівництвом нерухомого майна, так і завершеного нерухомого майна. При цьому, об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - нерухома річ особливого роду: фізичне її створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 07.07.2020 у справі № 910/10647/18).

25. Включення майнових прав до складу ліквідаційної маси боржника у процедурі банкрутства імперативно закріплено ч. 1 ст. 62 Кодексу України з процедур банкрутства.

26. У ст. 5 Закону України "Про іпотеку" (у редакції, яка була чинною на час укладення Іпотечного договору) був визначений вичерпний перелік об`єктів, які могли бути предметом іпотеки за іпотечним договором.

27. Частиною 2 зазначеної статті Закону України "Про іпотеку" передбачено, що предметом іпотеки також міг бути об`єкт незавершеного будівництва або інше нерухоме майно, яке стане власністю іпотекодавця після укладення іпотечного договору, за умови, що іпотекодавець може документально підтвердити право на набуття ним у власність відповідного нерухомого майна у майбутньому. Обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником цього майна на час укладання іпотечного договору.

28. Аналогічне положення закріплено у ч.3 ст.4 Закону України "Про заставу", згідно з якою предметом застави може бути майно, яке стане власністю заставодавця після укладення договору застави, в тому числі продукція, плоди та інші прибутки (майбутній урожай, приплід худоби тощо), якщо це передбачено договором.

29. Як вже зазначено вище, за змістом п. 2.1.3. Іпотечного договору передбачено, що після прийняття в експлуатацію будинку № 9 по пр. Пушкіна, обмеженій вул. Херсонська - вул. Щорса - пров. Ушинського (Кіровського району) в м. Дніпропетровськ та одержання правовстановлювальних документів на добудовані об`єкти нерухомості в будинку, ці об`єкти нерухомості залишаються предметом іпотеки за цим Іпотечним договором.

30. Слід погодитись із доводами суду апеляційної інстанції про те, що Господарський суд Дніпропетровської області, приймаючи ухвалу від 27.10.2021, не врахував, що Іпотекодавцем виступив не забудовник житла, а позичальник кредиту і особа, яка в силу статті 5 Закону України "Про іпотеку" (у редакції на час укладення Іпотечного договору) надала докази того, що нерухоме майно стане її власністю після укладення Іпотечного договору.

31. Таким чином, вказані обставини є достатніми для внесення до реєстру вимог кредиторів ТОВ "К ЕНД Ф Д" грошових вимог Акціонерного товариства "РВС БАНК" у розмірі 21 182 478,03 грн, як забезпечених іпотекою.

32. Посилання Ліквідатора у касаційній скарзі на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 28.05.2020 року у справі № 523/13449/15-ц, колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що висновки у наведеній справі зроблені у спорі про визнання недійсним договору іпотеки, які суд задовольнив у спорі про визнання права власності за зустрічними вимогами.

33. Доказами у цій справі підтверджено, що Договір іпотеки є чинним та недійсним у судовому порядку не визнавався.

34. Крім того, як встановив апеляційний господарський суд та не спростував скаржник у касаційній скарзі, що на час відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "К ЕНД ФД" - 01.02.2017 року кредитором за Кредитним договором № 678 від 14.11.2008 року є ПАТ "Перехідний Банк "РВС Банк", правонаступником якого є Акціонерне товариство "РВС Банк" та що вимоги Банку забезпечені Договором іпотеки від 14.11.2008 року, іпотекодавцем за яким боржник.

35. З урахуванням встановлених обставин справи, доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного господарського суду, зводяться до незгоди скаржника з оскаржуваним судовим рішенням, а також до необхідності переоцінки доказів у справі та безпосередньо пов`язані із встановленням фактичних обставин, тоді як суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в судовому рішенні чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина друга статті 300 Господарського процесуального кодексу України).

36. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

37. У цій справі Верховний Суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

38. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

39. Згідно з статтею 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

40. Ураховуючи наведені положення законодавства та встановлені судами попередніх інстанцій фактичні обставини, зважаючи на межі перегляду справи судом касаційної інстанції, передбачені статтею 300 ГПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду вважає, що підстави для зміни чи скасування оскаржуваної постанови відсутні, тому у задоволенні касаційної скарги слід відмовити.

Щодо судових витрат

41. З огляду на положення статті 129 ГПК України та залишення касаційної скарги без задоволення, понесені у зв`язку з касаційним переглядом справи судові витрати покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу арбітражного керуючого - ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "К ЕНД Ф Д" Литвина Руслана Олександровича залишити без задоволення.

2. Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.01.2023 у справі №904/12451/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий С.В. Жуков

Судді К.М. Огороднік

В.Г. Пєсков