УХВАЛА

м. Київ

30.08.2023Справа № 910/13662/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Городисський та партнери» про вжиття заходів забезпечення позову до його подання, особи, які можуть отримати статус учасників справи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Городисський та партнери» до подання позовної заяви звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про забезпечення позову, в якій просить суд з метою забезпечення майбутнього позову вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 ГПК України до зави про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Підпунктом 3 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду заяви про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову сплачується судовий збір в розмірі 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2023 становить 2684,00 грн.

Відповідно до цієї ж статті Закону за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову юридичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір у ставці 0,5 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Отже, за подання до господарського суду заяви про забезпечення доказів підлягає до сплати судовий збір у розмірі 1 342,00 грн.

Заявником у якості доказу сплати судового збору надано до суду квитанцію про сплату № 2538-6394-6828-0612 від 29.08.2023 на суму 5368,00 грн.

Приписами ст. 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Однак, як слідує з наявних в автоматизованій системі «Діловодство спеціалізованого суду» (ДСС) станом на 30.08.2023 року відомостей щодо квитанції про сплату № 2538-6394-6828-0612 від 29.08.2023 на суму 5368,00 грн., останні не містять підтвердження зарахування належної до сплати за подання відповідної заяви суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Крім того, варто зазначити, що у призначенні платежу даної квитанції вказано «судовий збір за позовом ТОВ «Юридична фірма «Городисський та партнери».

Суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до заяви, містили відомості про те, за яку саме заяву (скаргу, дію) сплачується судовий збір.

Наведений правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2020 р. у справі № 9901/144/20.

Поряд з цим, постановою Правління Національного банку України № 163 від 29.07.2022 затверджено Інструкцію про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг.

Пунктом 41 Інструкції встановлено, що платник заповнює реквізит «Призначення платежу» платіжної інструкції так, щоб надавати отримувачу коштів повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється платіжна операція. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України.

Отже, розрахунковий документ про перерахування судового збору додається до заяви (скарги) і має містити відомості про те, яка саме заява (скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відтак, з наданої заявником платіжної інструкції неможливо встановити, що судовий збір сплачено заявником саме за подання до господарського суду даної заяви про забезпечення позову (до подання позовної заяви), і відповідно, прийняти таку квитанцію як доказ, що підтверджує сплату заявником судового збору у встановленому порядку за подання заяви про забезпечення позову (до подання позовної заяви).

Частиною 7 ст. 140 ГПК України визначено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 139 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що подана заява не відповідає вимогам ст. 139 ГПК України, суд приходить до висновку про повернення її заявнику без розгляду.

Керуючись ст. ст. 139, 140, 232-234 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична фірма «Городисський та партнери» про забезпечення позову повернути без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню в порядку розділу IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна