ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 серпня 2023 року Справа № 903/527/23

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро, с. Дубове, Волинська обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна, с Крупець, Шепетівський р-н., Хмельницька обл.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ясінський Володимир Євгенович, м. Львів

- приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Шульженко Ігор Сергійович, м. Луцьк

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

Суддя Кравчук А.М.

Секретар судового засідання Мачульська Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Окунєв І.С., ордер від 18.04.2023

від відповідача: Нечитайло Т.В., довіреність від 14.11.2022

від третіх осіб: н/з

встановив: 25.05.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Позовна заява обґрунтована тим, що вимоги, на підставі яких вчинено спірний виконавчий напис нотаріуса, не є безспірними.

Ухвалою суду від 29.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 21.06.2023 об 11 год. 00 хв. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, копію відзиву надіслати позивачу, третім особам, докази чого подати суду; позивачу - відповідь на відзив не пізніше 3-х календарних днів з дня отримання відзиву з доказами надіслання відповідачу, третім особам; відповідачу - заперечення на відповідь позивача протягом 3-х календарних днів з дня отримання відповіді з доказами надіслання позивачу, третім особам. Роз`яснено відповідачу, що у разі не подання у встановлений судом строк без поважних причин відзиву, суд вправі вирішити справу за наявними матеріалами. Запропоновано третім особам, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали подати суду письмові пояснення по суті пред`явленого позову, документи в їх обґрунтування, докази їх надіслання іншим учасникам по справі.

Ухвалою суду від 29.05.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро від 24.05.2023 про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні №71863149, відритому на підставі виконавчого напису №1489 від 17.05.2023, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна 5 587 002 грн. 38 коп.

Відповідач ухвалу суду отримав 30.05.2023, що підтверджується списком розсилки поштової кореспонденції від 30.05.2023 (а.с. 70).

Строк для подання відзиву по 14.06.2023.

14.06.2023 на адресу суду надійшов відзив відповідача від 12.06.2023 (а.с. 75-87), згідно якого у позові просить відмовити. Зазначає, що між сторонами відсутні будь які інші документи, що свідчили б про оплату за аграрною розпискою чи припинення зобов`язання за нею будь яким іншим чином, крім часткового прощення боргу за рішенням кредитора. Отже є безспірним доведеним фактом те, що аграрна розписка взагалі не погашалася позивачем. Жодного спору між сторонами щодо спірного виконавчого напису в дійсності не існує. В ухвалі суду від 26.04.2023 №903/332/22 не зазначено жодної преюдиціальної обставини щодо правомірності вчинення виконавчого напису та наявності безспірної заборгованості.

Позивач відзив відповідача отримав 14.06.2023.

Строк для подання відповіді на відзив по 19.06.2023.

19.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив (а.с. 88-97), згідно якої позовні вимоги підтримує. Зазначає, що у відзиві відповідачем вживано образливі та принизливі висловлювання на адресу позивача, у зв`язку з чим відзив підлягає поверненню на підставі ст. 43 ГПК України. Відповідач не спростував безспірність вимог за спірною аграрною розпискою. Повідомлення про врегулювання заборгованості було підписане фінансовим директором, а не керівником відповідача, повноваження якого підтверджені в ЄДР. Поданими приватному нотаріусу документами не було підтверджено безспірність заборгованості позивача та іншої його відповідальності перед відповідачем, що унеможливлювало вчинення виконавчого напису.

Докази отримання відповідачем відповіді на відзив відсутні.

20.06.2023 на адресу суду надійшло клопотання приватного виконавця від 19.06.2023 про розгляд справи без його участі.

Позивач у клопотанні від 20.06.2023 розгляд справи просить відкласти у зв`язку з перебуванням керівника товариства у відрядженні, участю уповноваженого представника в іншому судовому засіданні.

Суд протокольною ухвалою від 21.06.2023 у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовив.

Згідно протоколу судового засіданні від 21.06.2023 запрошений секретарем судового засідання представник ТОВ Сотік Агро не приєднався до відеоконференції.

Враховуючи вищевикладене, відсутність доказів отримання відповідачем відповіді на відзив позивача, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити настання строку для подання заперечень на відповідь на відзив, з метою повного та всебічного розгляду справи, надання можливості сторонам скористатись своїм правом на подання заяв по суті спору, суд протокольною ухвалою від 21.06.2023 підготовче засідання відклав.

Ухвалою суду від 21.06.2023 повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання на 19.07.2023 о 15 год. 00 хв.

Відповідач відповідь на відзив отримав 29.06.2023, що підтверджується витягом щодо відстеження пересилання поштових відправлень з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв`язку "Укрпошта" (а.с. 111).

Строк для подання заперечень на відповідь на відзив по 03.07.2023.

На адресу суду надійшла заява позивача від 17.07.2023 про зміну підстав позову. Зазначає, що в аграрній розписці відсутня формула розрахунку розміру безумовного грошового зобов`язання в сумі 8 034 432 грн. 00 коп., а тому вона не відповідає ЗУ Про аграрні розписки. Поданими відповідачем до приватного нотаріуса документами не підтверджено безспірності заборгованості ТОВ Сотік Агро та іншої його відповідальності перед ТОВ Суффле Агро Україна, що унеможливлювало вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису було здійснене до спливу тридцяти днів з моменту надіслання вимоги відповідачем про усунення порушення та виконання зобов`язання від 15.05.2023.

У доповненнях до заяви про зміну підстав позову від 18.07.2023 позивач просить долучити до матеріалів справи копію фінансової аграрної розписки від 19.05.2022.

У судовому засіданні представник відповідача зазначив, що заперечення на відповідь на відзив товариство подавати не буде. Заяву про зміну підстав позову з доповненнями відповідач не отримав. З метою надання товариству можливості ознайомитись з ними та подати відповідні пояснення заявив усне клопотання про відкладення підготовчого засідання та продовження строку підготовчого провадження.

Треті особи правом участі у судовому засіданні не скористалися, уповноважених представників не направили, хоч були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи (а.с. 108).

Враховуючи вищевикладене, мету підготовчого провадження, відсутність доказів отримання відповідачем заяви позивача про зміну підстав позову та доповнень до неї, клопотання відповідача, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 19.07.2023 продовжив строк підготовчого провадження на 30 днів, відклав підготовче засідання та задовольнив клопотання представників сторін про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

Відповідач у доповненнях від 26.07.2023 на відзив із врахуванням заяви позивача про зміну підстав позову та представник у судовому засіданні у позові просили відмовити. Зазначили, що п. 1 аграрної розписки містить відповідну формулу розрахунку, яку встановив сам боржник. Ухвалою суду, на яку посилається позивач, як на преюдиційність фактів, вирішувалось питання про наявність правових підстав для відкриття провадження у справі про банкрутство позивача, а тому наявність спору про право не є фактичною обставиною справи, а є правовим висновком суду щодо наявності спору про право у відповідності до КУзПБ. У вирішенні питання прийняття заяви позивача про зміну підстав позову поклалися на розсуд суду.

Представник позивача зазначив про необхідність відкладення підготовчого засідання для надання йому можливості подати заперечення на доповнення відповідача.

Враховуючи вищевикладене, рівність всіх учасників судового процесу, з метою повного та всебічного розгляду справи, суд протокольною ухвалою від 27.07.2023 підготовче засідання відклав на 31.07.2023 об 11 год. 00 хв.

Безпосередньо перед судовим засіданням на адресу суду надійшло клопотання позивача про витребування доказів. Зазначає, що з метою забезпечення правильного і всебічного розгляду та підтвердження позовних вимог просить витребувати від приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Ясінського В.Є. засвідчену належним чином нотаріальну справу щодо вчинення оскаржуваного виконавчого напису від 17.05.2023 за реєстраційним номером 1489.

У судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав, представник відповідача заперечив як необґрунтоване.

Пунктом 3 частини 1 статті 42 ГПК України передбачено, що учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Пунктом 1 статті 81 ГПК України визначено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Згідно ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Позивачем не обґрунтовано причин не подання доказу, який він просить витребувати, самостійно у встановлений ч. 2 ст. 80 ГПК України строк.

Відповідно до частини 2 статті 81 ГПК України у клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Відповідно до ч.1. ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.74 ГПК України).

Суд виходить з того, що однією з необхідних умов задоволення клопотання про витребування доказів є надання суду доказів, які дії вживались учасником справи з метою самостійного отримання доказів, про витребування яких він заявляє до суду.

Причинами неможливості самостійного отримання доказу особою, яка бере участь у справі, може бути відмова особи, в якої знаходиться доказ, надати цей доказ, законодавчо встановлена заборона передання певної інформації тощо.

Особа, яка звертається з клопотанням про витребування доказу, повинна надати підтвердження того, що їй відмовлено в отриманні доказів, або відсутності відповіді на запит про отримання доказу з урахуванням достатнього часу на складання такої відповіді.

Враховуючи вищевикладене, всупереч наведеному, позивачем не надано суду доказів на підтвердження вжиття всіх можливих заходів, спрямованих на отримання доказів, яких саме доказів, наявних в нотаріальній справі, в межах якої вчинено нотаріальні дії, які безпосереднього стосуються самого позивача, самостійно з врахуванням того, що інтереси позивача представляє адвокат Окунєв І.С., який відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" має право одержувати інформацію, копії документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Крім того позивачем не вказано, на підтвердження яких саме обставин в межах даної справи він просить витребувати нотаріальну справу, які саме докази з нотаріальної справи, підстави для поновлення строку на подання клопотання

Враховуючи вищевикладене, суд протокольною ухвалою від 31.07.2023 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовив.

Крім того, під час розгляду справи позивач надіслав на електронну адресу суду клопотання про призначення судової економічної експертизи, проведення якої просить доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи просить поставити питання: чи підтверджується документально визначення формули розрахунку розміру грошового зобов`язання боржника за фінансовою аграрною розпискою, виданою 19.05.2022 ТОВ Сотік Агро. Клопотання обґрунтоване тим, що умови аграрної розписки є суперечливими, її оцінку необхідно здійснити господарським судом з призначенням відповідної експертизи.

У судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав, представник відповідача заперечив як необґрунтоване.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 ГПК України, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 ГПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Тобто, судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи. Питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Суд звертає увагу, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про правову оцінку дій сторін тощо.

Більш того, призначення експертизи є правом, а не обов`язком господарського суду, при цьому, питання призначення експертизи вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням предмета, підстав позову та обставин справи. Аналогічний висновок наведений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.04.2021 у справі № 927/685/20.

Приймаючи рішення суд звертає увагу, що позивач у заявленому клопотанні про призначення експертизи не обґрунтував та не довів, які наявні у справі докази є взаємно суперечливими і їх оцінку може бути здійснено господарським судом лише з призначенням відповідної судової експертизи.

Позивач також не обґрунтував не можливість подання такого висновку, складеного за його клопотанням, у строки, встановлені для подання доказів, зважаючи на те, що розписка видана самим позивачем 19.05.2022. Наявність спорів щодо її дійсності матеріалами справи не підтверджено.

Здійснивши аналіз наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 86 ГПК України, проаналізувавши правовідносини, що склалися між сторонами, встановивши, що докази, подані сторонами є зрозумілими, достатніми і не є суперечливими, більш того господарський суд вбачає відсутність потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних у справі, а тому дійшов висновку про відсутність підстав для призначення судової експертизи у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд протокольною ухвалою від 31.07.2023 у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи відмовив, у зв`язку з наявністю всіх заяв по суті спору, відсутність інших клопотань закрив підготовче провадження, розгляд справи по суті призначив на 30.08.2023 о 12 год. 00 хв.

30.08.2023 на адресу суду надійшло повторне клопотання позивача про витребування від приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ясінського В.Є. засвідченої належним чином нотаріальної справи щодо вчинення оскаржуваного виконавчого напису від 17.05.2023 за реєстраційним номером 1489. Клопотання обґрунтоване тим, що матеріали нотаріальної справи необхідні для підтвердження відсутності в аграрній розписці формули розрахунку боргу, відсутності доказів безспірності заборгованості, вчинення виконавчого напису до спливу тридцятиденного строку з моменту надіслання вимоги.

У судовому засіданні представник позивача клопотання підтримав.

Представник відповідача клопотання заперечив, оскільки воно подане після закриття підготовчого провадження, не можливість подання раніше не обґрунтована. У заяві про зміну підстав позову позивач не посилається на порушення порядку вчинення нотаріальних дій. Клопотання про поновлення строку для його подання позивачем не заявлено.

Згідно ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Якщо зі зміною предмета або підстав позову або поданням зустрічного позову змінилися обставини, що підлягають доказуванню, суд залежно від таких обставин встановлює строк подання додаткових доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Суд зазначає, що протокольною ухвалою від 31.07.2023 у задоволенні аналогічного клопотання позивача про витребування доказів відмовлено.

Спірне клопотання є аналогічним попередньому. Позивачем не обґрунтовано наявності нових обставин та підстав для його задоволення, наявність в ній нових доказів, які не містяться в матеріалах даної судової справи, зокрема формула розрахунку боргу міститься у самій фінансовій аграрній розписці, лист-вимога стягувача про усунення порушення наявна в матеріалах судової справи.

Докази вчинення позивачем дії для отримання доказу, зокрема нотаріальної справи, учасником якої він є, не подані. Посилання на лист Нотаріальної палати України від 20.03.2018 «Щодо неправомірних вимог (адвокатських запитів) про отримання доступу до нотаріальної таємниці» є безпідставним, оскільки позивач є учасником спірної нотаріальної справи. Відмова нотаріуса від надання доступу до спірної нотаріальної справи позивачу в матеріалах справи відсутня.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд протокольною ухвалою від 31.08.2023 у задоволенні клопотання позивача про витребування доказів відмовив.

Згідно ч. 3 ст. 43 ГПК України якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Клопотання позивача про повернення відзиву відповідача на підставі ч. 3 ст. 43 ГПК України, оскільки представником відповідача використовувались образливі, принизливі висловлювання, не підлягає задоволенню, оскільки є необґрунтованим, суд неодноразово звертав увагу представників сторін добросовісно користуватися своїми правами та з повагою відноситися до учасників судового процесу.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та вважає за можливе розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

19.05.2022 ТОВ Сотік Агро (боржник) видало фінансову аграрну розписку, яка встановлює безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору у строк до 25.09.2022 грошову суму 8 034 432 грн. 00 коп., що є еквівалентною в товарному розрахунку: загальна кількість врожаю кукурудзи 1254 тонн 400 кг, 3 класу, площа посіву 156,8 га, очікуваність врожаю 8 тонн/га, за ціною 6 405 грн. за 1 тонну зерна (п. 1). Кредитором є ТОВ Суффле Агро Україна (п. 2). Юридичний статус кредитора у відповідності до ЗУ Про аграрні розписки підтверджується договором № від 24.04.2020, укладеним між боржником та кредитором. Розписка не є додатковою угодою, додатком чи будь якою іншою складовою частиною договору, не є забезпеченням договору (п.3). Виконання зобов`язань за розпискою здійснюється безумовно, тобто не залежно від виконання договору чи розірвання договору, припинення його дії, оспорювання його укладення, оскарження його дійсності чи наявності будь якого іншого факту виконання чи спору стосовно договору (п. 4.1). В забезпечення виконання зобов`язання за розпискою боржник передає в заставу майбутній врожай зерна, що вирощується (має вирощуватися відповідно до декларації боржника) на відповідних земельних ділянках. На день збору врожаю предметом застави на забезпечення зобов`язання боржника за даною розпискою стає зібране зерно в загальному обсязі не меншому, ніж зазначено в п. 1 розписки, що буде вирощене на відповідних земельних ділянках. В заставу передається вирощений врожай даного зерна не залежно від якісних показників чи класності. З огляду на встановлений законом обов`язок боржника щодо доведення походження зібраної сільськогосподарської продукції, він не матиме права без письмової згоди кредитора здійснювати відчуження у будь який спосіб (шляхом продажу, передачі на реалізацію, обміну тощо) будь якого зібраного врожаю зерна до повного виконання зобов`язань за цією аграрною розпискою. Боржник зобов`язаний довести до відома будь якого покупця (набувача) майбутнього врожаю зерна про те, що він діє на власний ризик і про можливість звернення стягнення кредитором на заставне зерно, що знаходитиметься у третіх осіб (покупців, набувачів), безвідносно до юридичних підстав набуття прав на зерно, кількості таких набувачів та інших обставин (п. 5). До 31.10.2022 (включно) зібране зерно загальною кількістю не менше 1254 тонн 400 кг має бути доставлене на зберігання боржником за власний рахунок на умовах DAP (зерновий склад) у відповідності до Інкотермс 2010/2020 на відповідному складі (п. 10). У разі недостатності зібраного врожаю для повного погашення за рахунок зерна зобов`язань боржника за даною аграрною розпискою предметом застави стає майбутній чи наявний врожай будь якої іншої сільськогосподарської продукції, що вирощена, вирощується або буде вирощуватися боржником на земельних ділянках, зазначених у п. 5 даної розписки, до повного виконання зобов`язань боржника (п. 11). Підтвердженням недостатності зібраного врожаю серед іншого є незавезення зібраного зерна на зберігання на склади та в строки, вказані в п. 10 розписки (п. 11.1). У разі загибелі посівів, майбутній врожай з яких є предметом застави за розпискою, боржник зобов`язаний за погодженням з кредитором замінити предмет застави іншим аналогічним або рівноцінним майном, про що на розписці робиться напис, який скріплюється підписами уповноважених представників боржника та кредитора. Якщо боржник не досягне згоди з кредитором про інший предмет застави у разі загибелі посівів, майбутній врожай з яких є предметом застави, предметом застави стає майбутній врожай сільськогосподарської продукції, що вирощується на земельній ділянці, на який розміщувалися загиблі посіви. Боржник обов`язково має підтвердити загибель посівів сертифікатом, виданим виключно ТПП України (а не регіональним ТПП) (п. 11.2). Кредитор набуває право звернути стягнення на майбутній врожай, що виступає заставою за цією розпискою, якщо на момент настання строку виконання зобов`язань, визначених в п. 1 розписки, воно не буде виконано повністю. У разі не виконання боржником безумовного грошового зобов`язання та/чи інших зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк (чи після вимоги, якщо це вимагається розпискою) кредитор має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчинення виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню в порядку, передбаченому чинним законодавством для виконання правочинів, що встановлюють безумовне грошове зобов`язання. У випадку вчинення виконавчого напису нотаріуса на цій розписці, боржник зобов`язується відшкодувати кредитору всі витрати на вчинення виконавчого напису. Стягнення таких витрат (державного мита, нотаріальних послуг, інші збори, податків та платежів, якщо такі мають місце) здійснюється разом з іншими вимогами шляхом зазначення їх суми у виконавчому написі нотаріуса (а.с. 15-23).

Фінансову аграрну розписку внесено до Реєстру аграрних розписок приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу 19.05.2022 за №826.

ТОВ Суффле Агро України на адресу боржника направлено повідомлення від 20.03.2023 про врегулювання заборгованості за договором поставки та аграрною розпискою, згідно якого товариство звільняє ТОВ Сотік Агро від зобов`язання зі сплати безумовного грошового зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою, вчиненою 19.05.2022 в сумі 2 510 429 грн. 62 коп., у зв`язку із чим дане зобов`язання вважається припиненим, а сума зобов`язання зі сплати безумовного грошового зобов`язання з моменту отримання даного повідомлення складає 5 524 002 грн. 38 коп., яке боржник отримав 25.03.2023 (а.с. 84-86).

ТОВ «Суффле Агро Україна» надіслало на адресу ТОВ «Сотік Агро» вимогу від 15.05.2023 про усунення порушення та виконання зобов`язання в сумі 5 524 002 грн. 38 коп., яку боржник отримав 23.05.2023 (а.с. 41-45).

Докази добровільного виконання грошового зобов`язання за фінансовою аграрною розпискою боржником не подані.

Відповідно до пункту 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат" нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії, як вчинення виконавчого напису.

Згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (частина 1 статті 88 Закону України "Про нотаріат").

17.05.2023 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем видано виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1489, про стягнення з боржника ТОВ «Сотік Агро» на користь стягувача ТОВ «Суффле Агро Україна» на підставі фінансової аграрної розписки, посвідченої приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Камінською Я.М. 19.05.2022 за реєстром №826, якою встановлене безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору грошову суму 8 034 432 грн. 00 коп. у строк до 25.09.2022 (включно).Станом на день вимоги 15.05.2023 аграрна розписка залишається не виконаною та не погашеною на суму 5 524 002 грн. 38 коп. Відповідно до п. 21 аграрної розписки, відшкодування кредитору витрат за вчинення виконавчих дій відповідно до ст. 31 ЗУ «Про нотаріат» - стягнути плату за вчинення виконавчого напису за домовленістю між нотаріусом та кредитором в сумі 63 000 грн. 00 коп. Загальна сума, яка підлягає до стягнення з боржника на користь стягувача становить 5 587 002 грн. 38 коп. (а.с. 24).

22.05.2023 приватним виконавцем виконавчого округу Волинської області Шульженко І.С. винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №71863149 по виконанню виконавчого напису №1489 від 17.05.2023, арешт майна боржника, арешт коштів боржника, стягнення з боржника основної винагороди (а.с. 25-35).

Відносини, що виникають під час оформлення, видачі, обігу, виконання аграрних розписок, визначають порядок їх реєстрації та спрямований на створення правових, економічних, організаційних умов функціонування цих документів регулюються Законом України «Про аграрні розписки».

У відповідності до абзацу 2 статті 1 Закону України «Про аграрні розписки» (у редакції чинній на момент видачі аграрної розписки) аграрна розписка - товаророзпорядчий документ, що фіксує безумовне зобов`язання боржника, яке забезпечується заставою, здійснити поставку сільськогосподарської продукції або сплатити грошові кошти на визначених у ньому умовах.

Положеннями статті 5 Закону України «Про аграрні розписки» передбачено, що фінансова аграрна розписка - це аграрна розписка, що встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, розмір якої визначається за погодженою боржником і кредитором формулою з урахуванням цін на сільськогосподарську продукцію у визначеній кількості та якості. Виконання боржником зобов`язань за фінансовими аграрними розписками здійснюється лише в безготівковій формі.

Отже, її виконання не повинно залежати від факту оскарження чи недійсності положень забезпечуваного договору.

Положеннями статті 9 Закону України «Про аграрні розписки» унормовано, що аграрна розписка видається окремо на кожний вид сільськогосподарської продукції, визначений родовими або індивідуальними ознаками. Товарна аграрна розписка може видаватися на кожен погоджений боржником та кредитором обсяг поставки узгодженої сільськогосподарської продукції. Під час видачі аграрна розписка підлягає нотаріальному посвідченню в порядку, передбаченому Законом України "Про нотаріат" для правочинів, з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. Відомості про аграрну розписку в момент її посвідчення вносяться до Реєстру аграрних розписок особою, яка вчиняє нотаріальні дії. Відомості про предмет застави за аграрною розпискою вносяться до Державного реєстру обтяжень рухомого майна особою, яка вчиняє нотаріальні дії, в момент нотаріального посвідчення аграрної розписки. У разі наявності додаткового забезпечення аграрної розписки інформація про таке забезпечення може вноситися до відповідних реєстрів згідно із законодавством. Аграрна розписка вважається виданою з дня її реєстрації в Реєстрі аграрних розписок.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про аграрні розписки» аграрні розписки діють до повного їх виконання. За згодою кредитора дата виконання зобов`язань за аграрною розпискою може бути перенесена на наступний маркетинговий рік. Фінансові аграрні розписки виконуються шляхом перерахування боржником за аграрною розпискою грошових коштів на вказаний кредитором за аграрною розпискою банківський рахунок.

Кредитор за аграрною розпискою зобов`язаний протягом трьох робочих днів з дня отримання виконання зобов`язання за аграрною розпискою зробити на аграрній розписці напис "Виконано", що скріплюється підписом кредитора, і повернути таку аграрну розписку боржнику. Повернення здійснюється шляхом особистої передачі аграрної розписки від кредитора до боржника, а в разі неможливості - шляхом направлення цінним листом з описом вкладення на адресу боржника, вказану в аграрній розписці. Після повернення боржнику за аграрною розпискою оригіналу аграрної розписки з відміткою про її виконання боржник за аграрною розпискою має право звернутися до особи, яка вчиняє нотаріальні дії, для внесення запису про виконання аграрної розписки до відповідних реєстрів. Аграрна розписка з відміткою про її виконання до повторного обігу не допускається. Інформація про видані аграрні розписки та їх виконання зберігається в Реєстрі аграрних розписок не менше 10 років (частина 6-8 Закону України «Про аграрні розписки»).

Приписами статті 13 Закону України «Про аграрні розписки» унормовано, що наявність аграрної розписки без відмітки про її виконання є достатнім підтвердженням безспірності вимог кредитора за аграрною розпискою.

Отже, сама по собі відсутність напису «Виконано», при умові настання строку виконання фінансової аграрної розписки, свідчить про наявність безспірних вимог кредитора до боржника.

У разі невиконання боржником за аграрною розпискою зобов`язань за аграрною розпискою у вказаний у ній строк кредитор за аграрною розпискою має право звернутися до особи, уповноваженої вчиняти нотаріальні дії, за вчиненням виконавчого напису, який підлягає негайному виконанню і на підставі якого орган або особа, що здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів протягом семи днів забезпечує передачу кредитору за аграрною розпискою предмета застави аграрної розписки (частина 2 статті 13 Закону України «Про аграрні розписки»).

Судом встановлено, що строк виконання фінансової аграрної розписки настав 26.09.2022, на ній відсутній напис «Виконано», доказів перенесення дати виконання зобов`язань, виконання фінансової аграрної розписки позивачем до суду не надано, у зв`язку з чим, враховуючи приписи Закону України «Про аграрні розписки» та Закону України "Про нотаріат", суд дійшов висновку, що підстави звернення ТОВ «Суффле Агро Україна» до нотаріуса для вчинення виконавчого напису є безумовними. Відсутність напису «Виконано», при умові настання строку виконання фінансової аграрної розписки, свідчить про безспірність вимог, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

При цьому норми спеціального закону, а саме Закону України «Про аграрні розписки», не містять переліку інших обов`язкових дій кредитора чи нотаріуса, які мають передувати вчиненню виконавчого напису за фінансовою аграрною розпискою.

Аналогічна права позиція викладена у постанові Верховного Суду №910/14168/19 від 30.03.2021.

Заперечення боржника щодо порушення відповідачем порядку досудового врегулювання спору відносно суми зобов`язань, зокрема місячного строку розгляду вимоги, не приймається судом до уваги, оскільки стягувачем надсилались вимоги про виконання зобов`язань 20.03.2023, яка отримана боржником 25.03.2023.

Надіслана позивачем вимога 15.05.2023, яка отримана боржником 23.05.2023, є додатковою вимогою.

Крім того, боржник, як особа яка видавала аграрну розписку, був обізнаний про строк виконання зобов`язання до 25.09.2022 (включно).

Відповідь позивача на вимоги відповідача в матеріалах справи відсутня і на день розгляду справи. Форма вимоги, її зміст чинним законодавством не встановлені. Повідомлення про врегулювання від 20.03.2023 містить суму припиненого зобов`язання 2 510 429 грн. 62 коп., дату сплати боргу 25.09.2022, суму боргу 5 524 002 грн. 38 коп.

Посилання на безпідставне одностороннє прощення стягувачем боржнику боргу в сумі 2 510 429 грн. 62 коп., в той час, як умови фінансової аграрної розписки узгоджується боржником та кредитором, не приймається судом, оскільки фактично зводиться до заперечень боржника щодо списання частини заборгованості.

Згідно ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Яким чином прощення боргу в сумі 2 510 429 грн. 62 коп. порушує його права боржником не обґрунтовано.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про аграрні розписки» передбачено, що фінансові аграрні розписки складаються у письмовій формі на бланку, підлягають нотаріальному посвідченню і не можуть бути переведені у бездокументарну форму (знерухомлені). Фінансова аграрна розписка має містити такі обов`язкові реквізити: 1) назва - «Фінансова аграрна розписка»; 2) строк сплати коштів; 3) реквізити кредитора та умови про подальшу передачу прав за аграрною розпискою; 4) предмет - безумовне зобов`язання сплатити грошові кошти, визначення формули розрахунку розміру грошового зобов`язання боржника, кількості та родових ознак сільськогосподарської продукції, що є невід`ємною частиною такої формули; 5) умови та місце сплати грошових коштів; 6) опис предмета застави, у тому числі інформація щодо кадастрового номера, місця розташування, правовстановлюючих документів на земельні ділянки, на яких вирощується заставлений майбутній врожай сільськогосподарської продукції; 7) дата та місце видачі; 8) ім`я боржника, його місце реєстрації, реєстраційний номер облікової картки платника податків (номер та серія паспорта у разі, якщо особа через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідні податкові органи) та підпис - для фізичних осіб. Найменування, адреса місцезнаходження, код ЄДРПОУ, підпис уповноваженої особи - для юридичних осіб. У разі якщо боржників два і більше, зазначаються дані всіх боржників. Документ, що не відповідає вимогам цієї статті, не є аграрною розпискою.

Інших реквізитів фінансової аграрної розписки, які були б обов`язковими, Законом не встановлено.

Отже, стаття 6 Закону України «Про аграрні розписки» є спеціальною нормою, яка визначає виключні підстави нікчемності аграрної розписки, як правочину.

Таким чином, Закон прямо не вимагає обов`язкового зазначення у аграрній розписці конкретного зобов`язання, на виконання якого вона видана.

Відповідно, відсутність зазначення в аграрній розписці реквізитів договору та/або договорів, згідно з якими позивач несе безумовне зобов`язання перед кредитором, не є підставою для її нікчемності в силу закону.

Аграрна розписка є специфічним видом правочину, який має спеціальне законодавче врегулювання ЗУ «Про аграрні розписки». Аграрна розписка є окремим правочином, товаророзпорядчим документом, який встановлює безумовне зобов`язання боржника сплатити грошову суму, забезпечене заставою майбутнього врожаю. Аграрна розписка виконується незалежно від виконання договору поставки.

Отже, взаємні права та обов`язки між сторонами у справі виникли саме на підставі виданої позивачем фінансової аграрної розписки від 19.05.2022, що була нотаріально посвідчена і яка є окремим правочином, у зв`язку з чим твердження позивача про не подання нотаріусу стягувачем додаткових доказів, зокрема квитанцій, платіжних доручень, меморіальних ордерів тощо не приймається судом, оскільки ці документи стосуються договору, а не аграрної розписки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду №924/233/21 від 27.01.2022.

Крім того документи, які свідчили б про оплату боржником боргу за аграрною розпискою, в матеріалах справи відсутні.

П. 1 аграрної розписки визначено, що вона встановлює безумовне грошове зобов`язання боржника сплатити кредитору у строк до 25.09.2022 (включно) грошову суму у розмірі 8 034 432 грн. 00 коп., що є еквівалентом в товарному розрахунку та такою формулою:

Е=N(S*V)*P, де

E сума грошових коштів, що підлягає сплаті за розпискою;

N загальна кількість врожаю кукурудзи (тут та надалі - зерно), 1254 тонни 400 кг;

розрахункова кількість 3 клас, ДСТУ 4525:2006.

S площа посіву, 156,8 га;

V очікувана врожайність, 8 тонн/га;

P розрахункова ціна за тонну зерна, 6 405 грн.

Таким чином, твердження позивача про відсутність в аграрній розписці формули, що передбачена ст. 6 ЗУ «Про аграрні розписки», не відповідає дійсності та спростовується аграрною розпискою.

Аграрна розписка видана самим позивачем.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №305/2082/14 від 15.01.2020 зазначила, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, згідно якої для одержання виконавчого напису подаються:

а) оригінал аграрної розписки без відмітки про її виконання;

б) засвідчена кредитором копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику;

в) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання.

Не надання вказаних документів стягувачем приватному нотаріусу для вчинення спірного виконавчого напису матеріалами справи не встановлено.

Щодо посилання позивача на преюдиційність фактів, встановлених ухвалою Господарського суду Волинської області №903/332/23 від 26.04.2023 суд зазначає таке.

Ухвалою Господарського суду Волинської області №903/332/23 від 26.04.2023 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро відмовлено у зв`язку з наявністю між сторонами спору про право, запереченням боржника щодо строку виконання зобов`язань за аграрною розпискою, який на його думку, є продовженим в силу настання форс-мажорних обставин, можливістю виконання грошового зобов`язання, що свідчить про неоднозначність вимог ініціюючого кредитора, а отже, про відсутність можливості на цій стадії судового провадження встановити дійсний стан суб`єктивного права кредитора та кореспондуючого йому суб`єктивного обов`язку боржника,

Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Преюдиційність у процесуальному праві обов`язок суду, який розглядає справу, прийняти без перевірки та доказів факти, які раніше вже були встановлені набравшим законної сили судовим рішенням або вироком у будь-якій іншій справі. Преюдиційність дозволяє уникнути ухвалення суперечливих судових актів щодо одного й того ж питання та вирішувати справи з найменшими витратами часу та засобів.

Преюдиційні факти це факти, встановлені рішенням чи вироком суду, що набрали законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і означається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у розгляді справи, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини. Преюдиційні обставини є обов`язковими для суду, який розглядає справу навіть у тому випадку, коли він вважає, що вони встановлені неправильно. Таким чином, законодавець намагається забезпечити єдність судової практики та запобігти появі протилежних за змістом судових рішень (постанова КЦС ВС від 19.12.2019 по справі №520/11429/17).

Не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом (постанова Верховного Суду №916/1041/17 від 19.12.2019).

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова КГС ВС від 26.11.2019 по справі №902/201/19, постанова КГС ВС від 15.10.2019 по справі №908/1090/18).

Суд зазначає, що в межах справи №903/332/23 судом встановлювались та досліджувались правові підстави саме для відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ «Сотік Агро» за заявою ТОВ «Суффле Агро Україна», які регулюються Кодексом України з процедур банкрутства.

Згідно ч.ч. 5, 6 ст. 39 КУзПБ за результатами розгляду заяви про відкриття провадження у справі та відзиву боржника господарський суд постановляє ухвалу про: відкриття провадження у справі; відмову у відкритті провадження у справі. Зокрема, господарський суд відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню у порядку позовного провадження; вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду.

Отже, завданням підготовчого засідання господарського суду при розгляді заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство є перевірка обґрунтованості вимог заявника (заявників) на предмет відповідності таких вимог поняттю "грошового зобов`язання" боржника перед ініціюючим кредитором; встановлення наявності спору про право; встановлення можливості задоволення таких вимог боржником до проведення підготовчого засідання у справі.

В той же час, в межах даної справи встановлюється факт відповідності фінансової аграрної розписки та виконавчого напису нотаріуса вимогам чинного законодавства України, зокрема ЗУ «Про нотаріат», ЗУ «Про аграрні розписки», постанові КМУ від 29.06.1999 №1172.

Посилання позивача на ухвалу Господарського суду Волинської області від 26.04.2023 №903/322/23, як на рішення суду, яким встановлено наявність спору про право між даними сторонами, не має преюдиціального значення для вирішення даної справи, є безпідставним, оскільки таким рішенням встановлено наявність спору про право у відповідності до Кодексу України з процедур банкрутства, положення якого не застосовуються в межах даної справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові №305/2082/14 від 15.01.2020 вказала, що: «Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19) та від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) з подібних правовідносин, відступати від яких немає підстав.

Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт звернення кредитора до суду не є підставою для визнання заборгованості спірною, позаяк спірність заборгованості з урахуванням положень чинного законодавства визначається не за суб`єктивним ставленням кредитора чи боржника до неї, а за об`єктивним закріпленням такого виду заборгованості у Переліку.

Таким чином, вирішуючи питання правомірності вчинення виконавчого напису у розумінні статті 88 Закону України «Про нотаріат» слід враховувати, що наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису» .

Разом з тим, суд вважає за необхідне звернути увагу ТОВ «Сотік Агро» на те, що наявність виконавчого напису нотаріуса та відкритого на його підставі виконавчого провадження не перешкоджає йому реалізувати його право на здійснення передачі стягувачу заставного майна, в якості погашення вимог кредитора до боржника, так само як і не перешкоджає вчиненню інших дій, спрямованих на погашення зобов`язань перед ТОВ «Суффле Агро Україна».

Докази погашення боргу в матеріалах справи відсутні.

При прийнятті рішення суд виходив з вірогідності наявних у матеріалах справи доказів, керуючись ст. 79 ГПК України, відповідно до якої наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (постанова Конституційного суду України №3-рп/2003 від 30.01.2003 року).

ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову правові підстави для покладення судового збору на відповідача відповідно до ст.ст. 129-130 ГПК України відсутні.

Судом враховано, що ухвалою суду від 29.05.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро від 24.05.2023 про забезпечення позову. Зупинено стягнення у виконавчому провадженні №71863149, відритому на підставі виконавчого напису №1489 від 17.05.2023, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна 5 587 002 грн. 38 коп.

Згідно ч. 9 ст. 145 ГПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову, суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи відмову у задоволені позову, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 29.05.2023, підлягають скасуванню.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро до Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення, вжиті ухвалою Господарського суду Волинської області від 29.05.2023 №903/527/23, у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні №71863149, відритому на підставі виконавчого напису №1489 від 17.05.2023, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ясінським Володимиром Євгеновичем про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю Сотік Агро на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Суффле Агро Україна 5 587 002 грн. 38 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. ст. 255, 256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Повний текст рішення

складений 31.08.2023.

Суддя А. М. Кравчук