УХВАЛА

м. Київ

22.08.2023Справа № 910/7546/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Кирилюк Т.Ю., за участі секретаря судового засідання Камнєвої У.Є. розглянувши в порядку загального позовного провадження матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція"

про стягнення 1 119 326 922,30 грн

за участі представників сторін відповідно протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" заборгованості у розмірі 1 119 326 922,3 грн за договором №4501-НГТ-41 від 01.06.2021 про постачання природного газу.

Відповідачем 21.08.2023 заявлено через систему "Електронний суд" клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті спору у межах іншої судової справи №910/12923/23. Клопотання відповідача обґрунтовано наявністю у нього встановленого Законами України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" та "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" права на часткову оплату заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ухвали Господарського суду міста Києва від 21.08.2023 у справі №910/12923/23 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконнструкція" у порядку п.5 Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування", послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" звернувся до відповідачів з листом №9/5-18/1765 про укладення договору про організацію взаєморозрахунків. Проте, в порушення вимог вказаного вище порядку відповідачами не було підписано направленого позивачем проекту та не надано письмової мотивованої відмови від його підписання. Бездіяльність відповідачів (у тому числі - позивача у даній справі) зумовила подання позову про визнання договору про організацію взаєморозрахунків укладеним.

Законами України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" та "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" врегульовано порядок компенсації заборгованості з різниці в тарифах (у тому числі) на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідачем у межах даного судового розгляду доведено, що він є тепло генеруючим та теплопостачальним підприємством у розумінні наведених вище Законів України.

За позитивно-правовими приписами частини першої статті 2 Закону України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" суб`єктам господарювання, що здійснюють виробництво та/або транспортування, та/або постачання теплової енергії і надають послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, щодо яких запроваджено мораторій згідно з частиною першою статті 1 цього Закону, компенсується: заборгованість з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що підлягає врегулюванню на умовах та в порядку, визначених Законом України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення"; витрати та/або втрати, понесені внаслідок воєнних дій та з метою запобігання настанню гуманітарних кризових ситуацій, до яких відносяться витрати на ремонт пошкоджених виробничих потужностей, втрати від зменшення кількості абонентів та/або обсягу наданих послуг, втрати від зниження рівня розрахунків, що утворилися (утворяться) за періоди з 1 лютого 2022 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому воєнний стан буде припинено або скасовано.

Позивачем у даній справі заявлено вимогу про примусове стягнення всієї суми боргу без врахування частки, яка відповідно до Законів України "Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування" та "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення" фактично має сплачувати Держава.

Судом відхиллено заперечення представника позивача в частині правової можливості зупинення виконання рішення у даній справі на стадії виконавчого провадження з огляду на правове регулювання статті 129-1 Конституції України.

Суд має погодитись з доводами відповідача, що у даному випадку покладення на особу, що здійснює свою господарську діяльність у межах встановленого Законом України мораторію на підвищення вартості послуг, повної фінансової відповідальності без урахування частки, що має бути компенсованою Державою порушить один з базових принципів правосуддя - принцип справедливості.

Крім того, суд має враховувати, що ухвалення рішення у даній справі унеможливить його перегляд у подальшому за нововиявленими обставинами (у випадку задоволення позову у справі №910/12923/23), оскільки ці обставини існують на час розгляду даної справи та є відомими обом її учасникам.

Відповідно, суд дійшов висновку про існування об`єктивної необхідності зупинення провадження у даній справі до вирішення по суті спору у межах справи №910/12923/23.

За приписом пункту п`ятого частини першої статті 227 Господарського процесуального кодексу України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Господарський суд повинен зупинити провадження у справі за наявності інформації про розгляд іншої справи, незалежно від заяв учасників судового процесу. Така інформація підтверджується тільки судовими документами: ухвалами, рішеннями, постановами судів, позовними заявами, скаргами.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку з`ясовує, як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом, а також те, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Пов`язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти що мають преюдиціальне значення.

Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі, тобто господарський суд не може розглянути певну справу через обмеженість своєї юрисдикції щодо конкретної справи внаслідок: а) непідвідомчості; б) обмеженості предметом позову; в) неможливості розгляду тотожної справи; г) певної черговості розгляду вимог.

У межах даної справи об`єктивно неможливо встановити розмір бюджетної компенсації, порядок та строки її перерахування з огляду на суб`єктний склад учасників, межі заявлених позивачем вимог та з огляду на правове регулювання статті 14 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 227, 229, 232-235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. Зупинити провадження у справі №910/7546/23 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №910/12923/23.

2. Зобов`язати сторін повідомити суд про усунення обставин, що спричинили зупинення провадження у справі №910/7546/23.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскарженою у порядку та строки, передбачені розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено 25.08.2023.

Суддя Т.Ю.Кирилюк