ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
08 серпня 2023 рокуСправа № 17/17-323
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
при секретарі судового засідання Гуменної І.В.
розглянувши заяву№8465/03.1-25 від 20.07.2023 (вх. №6090 від 21.07.2023) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях про заміну сторони у виконавчому провадженні
у справі
за позовом Фермерського господарства "Тракт", с. Яворівці Красилівського району Хмельницької області
до відповідача: Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с. Зарубинці Збаразького району Тернопільської області
про стягнення 132 843 грн 70 коп. основного боргу та 6 233 грн 00 коп. пені
представники сторін не прибули.
Встановив: Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 11 березня 2008 року позовні вимоги Фермерського господарства "Тракт" задоволено частково та стягнуто з Державного підприємства "Зарубинський спиртовий завод", с. Зарубинці Збаразького району Тернопільської області, 132 843,70 грн. основного боргу, 6 233,00 грн. пені та 1507,98 грн. судових витрат.
25.03.2008 на виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008 господарським судом видано накази на примусове виконання судового рішення.
Ухвалою суду від 10.07.2008 судом задоволено заяву Фермерського господарства "Тракт" № 24/06-1 від 24.06.2008 року про видачу дублікату наказу по справі №17/17-323 та видано Фермерському господарству "Тракт", с. Яворівці Красилівського району Хмельницької області, ідентифікаційний код 33526873, дублікат наказу господарського суду Тернопільської області №17/17-323 від 25 березня 2008р. у зв`язку з його втратою.
Ухвалою суду 25.07.2023 заяву №8465/03.1-25 від 20.07.2023 (вх. №6090 від 21.07.2023) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях про заміну сторони у виконавчому провадженні призначити до розгляду в судовому засіданні на 08 серпня 2023 року.
У судове засідання представники учасників справи не з`явилися.
Згідно з ч. 3 ст. 334 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.
Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
З огляду на приписи наведених норм та означені обставини, суд дійшов висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представників учасників справи.
Розглянувши заяву Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі №17/17-323 та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про наступне.
Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст.52 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив. Про заміну або про відмову в заміні учасника справи його правонаступником суд постановляє ухвалу.
Згідно з ст.334 ГПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Ухвала про заміну сторони виконавчого провадження надсилається (надається) учасникам справи, а також державному виконавцю, приватному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 242 цього Кодексу. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
За змістом статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ, боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Відповідно до ч.4 ст.236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, вирішуючи питання щодо заміни учасника справи та заміни сторони виконавчого провадження Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 03.11.2020 по справі №916/617/17 було викладено, зокрема, такі висновки: "Стаття 52 ГПК України вміщена до розділу І Загальні положення глави 4 Учасники судового процесу цього Кодексу, якими регламентуються загальні засади відносно кола учасників, сторін, третіх осіб судового провадження, осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, їх прав та обов`язків тощо. Натомість ст. 334 ГПК України, розташована в розділі V Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у господарських справах, що присвячений врегулюванню відносин, пов`язаних з примусовим виконанням судових рішень. Звідси нормативні приписи ст. 52 ГПК України слід вважати загальними по відношенню до приписів, закріплених статтею 334 цього Кодексу. З аналізу наведеного у постанові нормативного регулювання можна зробити висновок про те, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. На стадії виконавчого провадження як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони виконавчого провадження правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 цього Кодексу з урахуванням підстав, визначених статтею 52 ГПК України. У цьому випадку приписи ст.334 ГПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва на стадії виконання судового рішення, застосовуються разом з положеннями статті 52 цього Кодексу. Натомість, як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення, заміна учасника справи правонаступником здійснюється виключно на підставі статті 52 ГПК України. У такому випадку, з огляду на відсутність відкритого виконавчого провадження, заміна відповідної сторони виконавчого провадження правонаступником є неможливою. Єдиним винятком є заміна боржника або стягувача у виконавчому документі до відкриття виконавчого провадження, що окремо обумовлено у частині п`ятій статті 334 Господарського процесуального кодексу України. При цьому процесуальне правонаступництво в розумінні ст.52 ГПК України допускається на будь-якій стадії судового провадження, включаючи й стадію виконання судового рішення.".
Правову позицію, висловлену у вищевказаній постанові ВПВС, підтверджено постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.01.2022 у справі № 34/425.
Суд зазначає, що процесуальне правонаступництво - це перехід процесуальних прав і обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником) і відображає зв`язок матеріального і процесуального права.
Здійснення правонаступництва є результатом наявності визначеного юридичного складу, тобто сукупності юридичних фактів, необхідних і достатніх для того, щоб отримати відповідний ефект - наступництво в правах та обов`язках. У кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права.
Так, відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Згідно зі статтею 106 ЦК України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.
У частині 2 статті 107 ЦК України унормовано, що в разі реорганізації юридичної особи шляхом приєднання складається передавальний акт, який має містити положення про правонаступництво щодо всіх зобов`язань юридичної особи, що припиняється, стосовно всіх її кредиторів та боржників, включаючи зобов`язання, які оспорюються.
Як вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківському та Тернопільських областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебуває виконавче провадження №8337378 з примусового виконання наказу №17/17-323 від 25.03.2008 виданого Господарським судом Тернопільської області.
Станом на 20.07.2023 рішення суду з примусового виконання наказу №17/17-323 від 20.07.2008 боржником не виконано.
18.07.2023 на адресу Відділу надійшла заява правонаступника стягувача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра" №249 від 18.07.2023 про звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.
При цьому, заявником, у підтвердження заявлених у заяві вимог №8465/03.1-25 від 20.07.2023 про заміну сторони у виконавчому провадженні його правонаступником було надано до суду копію постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП №8337378 від 22.07.2008 головним державним виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень Головного управління юстиції у Тернопільській області щодо виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 25.03.2008 у справі №17/17-323.
Відповідно до офіційних відомостей, які містяться на офіційному вебсайті Автоматизованої системи виконавчих проваджень у графі "Стан ВП", зокрема ВП №8337378 зазначено "Зупинено".
Згідно із частиною першою статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Положеннями статті 8 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що реєстрація виконавчих документів, виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.
Так, Автоматизована система виконавчого провадження (Система) це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.
Наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 року № 2432/5 затверджено Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження (далі - Положення), відповідно до пункту 10 Розділу І якого, система забезпечує інформаційну взаємодію з іншими реєстрами та базами даних державних органів, що містять дані про майно, доходи боржника.
Відповідно до пунктів 2-4 Розділу IV Положення виконавцем до системи обов`язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій та прийняття процесуальних рішень.
Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.
Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З огляду на встановлені вище обставини, враховуючи, те, що виконавче провадження перебуває на виконанні у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, суд задовольняє заяву щодо заміни стягувача його правонаступником у виконавчому провадженні щодо виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 11.03.2008 у справі №17/17-323.
Керуючись статтями 52, 234, 235, 329, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву №8465/03.1-25 від 20.07.2023 (вх. №6090 від 21.07.2023) Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях про заміну сторони у виконавчому провадженні задовольнити.
3. Копію ухвали направити:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статтями 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя А.М. Сидорук