номер провадження справи 5/34/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2023 Справа № 908/490/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Проскурякова К.В., при секретарі судового засідання Шельбуховій В.О., розглянув матеріали позовної заяви

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ (вул.Волгоградська, буд. 26-А, м. Запоріжжя, 69035; )

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ. (вул. Діагональна, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035; )

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗЗБУТ (вул. Острозьких Князів, буд. 32/2, м. Київ, 01010; )

про стягнення 235 112,60 грн.

За участю представників сторін:

Від позивача: не з`явився;

Від відповідача: Лихолат О.П., керівник, Витяг з ЄДРЮО ФОП та ГО від 16.09.2021;

Від третьої особи: не з`явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

16.02.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ. про стягнення 235 112,60 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2023 справу №908/490/23 розподілено судді Проскурякову К.В.

Ухвалою суду від 17.02.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 908/490/23 в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та без повідомлення (виклику) учасників справи. Присвоєно справі номер провадження 5/34/23 та вирішено розгляд справи по суті розпочати з 16.03.2023.

Ухвалою суду від 13.04.2023 розгляд справи №908/490/23 вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження зі стадії відкриття провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 10.05.2023 о/об 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 10.05.2023 залучено до участі у справі №908/490/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗЗБУТ, розгляд справи у підготовчому провадженні відкладено на 07.06.2023 на 12 год. 30 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 07.06.2023 продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, перше судове засідання з розгляду справи по суті призначено на 05.07.2023 о 12 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 05.07.2023 оголошено перерву з розгляду справи по суті до 02.08.2023 о 10 год. 00 хв. з повідомленням (викликом) сторін.

В судовому засіданні 02.08.2023 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання 02.08.2023 здійснювалось із застосуванням технічних засобів фіксації судового процесу на комплексі Акорд.

Представник позивача у судове засідання не з`явився.

26.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про відкладення судового засідання призначеного на 02.08.2023 об 10 год. 00 хв., оскільки представник позивача не може бути присутнім у призначеному судовому засіданні у зв`язку з перебуванням його у щорічній відпустці та за межами м. Запоріжжя та Запорізької області.

Враховуючи, що строк розгляду справи передбачений ч. 2 ст. 195 ГПК України, суд не вбачає підстав для задоволення вказаної заяви позивача та вважає за можливе розгляд справи по суті здійснювати за наявними в матеріалах справи документами.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 18.12.2020 між ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ та ТОВ «ЗТЛ.» укладено договір №41АР697-419-20 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів з відповідними додатковими угодами. Протягом 2021 року відповідач по вказаному договору виконував свої договірні зобов`язання належним чином, та навіть станом на 01.12.2021 рахувалася переплата в розмірі 24 874,08 грн. На виконання умов вказаного договору, в грудні 2021 та січні 2022 позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 6095,72 куб. метрів на суму 326 815,40 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу. Однак, відповідач за вказаний період за отриманий природний газ з урахуванням переплати сплати лише 98 913,84 грн., а отже у відповідача існує заборгованість перед позивачем в сумі 227 901,56 грн. Також у зв`язку з простроченням відповідачем грошового зобов`язання позивачем нараховано 3% річних в сумі 303,89 грн., інфляційні втрати в сумі 4 921,45 грн. та на підставі п.6.2.1. договору пеню в сумі 1 985,70 грн. На підставі викладеного, посилаючись на ст.ст. 525, 526, 610, 693 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, позивач просить суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву від 15.03.2023 за вих. №15/03-01 пояснивши, що дійсно, між ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «ЗТЛ.» було укладено Договір № 41АР697-419-20 від 18.12.2020 згідно якого, Постачальник зобов`язався передати у власність Споживачу у 2021 році природний газ, а Споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені цим Договором. Проте, позовні вимоги позивача та твердження про наявність перед ним заборгованості відповідача суперечать фактичним обставинам даної справи. Відповідач взагалі не має заборгованості перед позивачем, що підтверджується наступним. У позовній заяві позивач не заперечує той факт, що станом на 01.12.2021 р. у відповідача була наявна переплата за раніше поставлений газ в сумі 24 874,10 грн. Саме з огляду на цей факт, позивачем за підсумками 2021 року, 31.12.2021 було складено акт приймання - передачі природного газу у грудні 2021 року та виставлено відповідачу рахунок на оплату газу № 61009244 від 31.12.2021. Цей рахунок відповідачем було сплачено повністю, що підтверджується платіжним дорученням № 1153 від 17.01.2022 р. на суму 50 000,00 грн. та платіжним дорученням № 1156 від 19.01.2022 р. на суму 24 039,74 грн. Таким чином, відповідач в повному обсязі розрахувався за поставлений товариству природний газ у грудні 2021 р. на суму 98 913,84 грн. При цьому, позивач надає суду у якості доказу копію документу, який взагалі не може вважатися доказом, а саме Акт приймання - передачі природного газу № ЗЗП820000116 від 31.01.2022 до зазначеного договору, оскільки він не підписаний зі сторони відповідача. Що стосується твердження позивача щодо поставки ним природного газу у січні 2022, відповідач зазначив, що пунктом 9.1. вказаного договору встановлено, що цей Договір діє до 31.12.2021 предметом якого є зобов`язання позивача передати у власність відповідача природний газ саме у 2021 році. Тобто, сторони Договору погодили свої зобов`язання з постачання та оплати природного газу саме на 2021 рік. Відповідно, 31.12.2021 зобов`язання сторін припинилися у зв`язку з закінченням строку дії Договору. Таким чином, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до Договору про постачання природного газу, якою би сторони погодили планові обсяги постачання газу на 2022 рік, то і Договір про постачання природного газу на 2022 рік не може вважатися продовженим. Більш того, за ініціативи саме позивача, відповідачем ще 21.11.2021 було укладено договір постачання природного газу з новим постачальником, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2022 році природний газ...». Саме з цим постачальником ТОВ «ЗТЛ.» у додатку 1 до вищезазначеного договору було погоджено планові обсяги постачання газу на 2022 р., в тому числі й на січень 2022 року. Крім того, сторони Договору неодноразово (31.12.2020, 31.07.2021, 31.08.2021, 31.09.2021) погоджували ціну на газ, шляхом підписання додаткових угод до Договору. Останнє таке погодження ціни на природний газ було здійснено сторонами шляхом підписання додаткової угоди від 31 вересня 2021. Згідно пункту 1 вказаної додаткової угоди, сторони домовились про узгодження ціни на газ починаючи з 01 вересня 2021 року, яка з урахуванням компенсації вартості послуги доступу до потужності складає 31,395 грн. за один кубічний метр без ПДВ. Проте, позивач не тільки безпідставно намагається стягнути заборгованість за січень 2022, а ще й наводить вигадану ціну на природний газ, яка ніколи не була погоджена сторонами та яка майже у два рази перевищує ціну, встановлену Договором. Таким чином, за відсутності договору на поставку природного газу та за відсутності документального оформлення, та погодження планового обсягу поставки газу на січень 2022, позивач не постачав природний газ відповідачу у цей період, а тому, у ТОВ «ЗТЛ.» відсутні будь-які зобов`язання перед позивачем за січень 2022 року ані стосовно обсягів поставки газу взагалі, ані стосовно вартості природного газу, яку наводить позивач у позові. З урахуванням викладеного, просить суд в задоволенні заявлених позовних вимог відмовити.

В матеріалах справи міститься письмова відповідь на відзив (пояснення) ТОВ ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ від 30.03.2023 за вих. №697-Ск-2040-0323, в якій зазначено, що відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС постачальником природного газу для споживча - ТОВ «ЗТЛ.» до 31.01.2022 було ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ». Постачання природного газу відповідачу у січні 2022 відбулось в результаті господарсько-правових відносин, на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій. Крім того, позивач на виконання п. 2.5.4 Договору № 41АР697-419-20 від 18.12.2020 листом № 697-Сл-2889-0922 від 01.09.2022 направляв на адресу відповідача акти приймання-передачі газу за січень 2022, але відповідач ніяким чином не відреагував на даний лист, таким чином, акти вважаються підписаними Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника. Разом з тим, у п. 8.1 розділу 8 договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 4ІАР697-419-20 від 18.12.2020, укладеного між ТОВ «ЗАПОРГЖГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «ЗТЛ.» зазначено порядок зміни постачальника, який відповідачем не дотримано. На підставі викладеного, позивач просить суд позов задовольнити.

Також відповідач підтримав доводи, викладені у письмових заперечення щодо відповіді на відзив від 04.05.2023 зазначивши, що як пояснив позивач ним нібито листом від 01.09.2022 направлено на адресу ТОВ «ЗТЛ.» акти приймання - передачі газу за січень 2022, тобто більш ніж через півроку після постачання газу, хоча пунктом 2.5.2 договору, передбачено, що Постачальник на підставі отриманих від Оператора ГТС протягом трьох робочих днів готує та надає Споживачу акти приймання - передачі природного газу за розрахунковий період. Крім того, супровідний лист, який було направлено на адресу відповідача разом з додатками, що містяться в описі цінного листа та направлено поштовою кореспонденцією за накладною № 331, які позивачем додані до матеріалів справи вбачається, що цей лист було повернуто позивачу - 16.09.2022, що підтверджується роздруківкою з сайту «Укрпошта». При цьому, як вбачається з опису цінного листа та поштової накладної, Позивач не вірно вказав назву підприємства відповідача, в результаті чого відповідач не отримав вказану кореспонденцію. З урахуванням викладеного, відповідач просить суд в задоволенні позву відмовити.

Представник ТОВ ТВІЙ ГАЗЗБУТ у судове засідання не з`явився. В матеріалах справи містяться письмові пояснення від 31.05.2023 за вих. №05/23 згідно яких просить суд розгляд справи здійснювати за відсутності уповноваженого представника третьої особи. У вказаних поясненнях зазначено, що 27.11.2021 між ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» та ТОВ «ЗТЛ.» укладено договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-56881-21. Пунктом 9.1 зазначеного договору визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої Споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» в інформаційній платформі Оператора ГТС до 31.12.2022, а в частині проведення розрахунків - до повного їх здійснення. У зв`язку з не виконанням відповідачем норм чинного законодавства, щодо порядку зміни постачальника відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС постачальником природного газу для споживча ТОВ «ЗТЛ.» до 31.01.2022 було ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ». Наведені обставини справи свідчать про правомірність позовних вимог ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ», щодо стягнення заборгованості за поставлений природний газ по Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР697-419-20 від 18.12.2020 р. Крім того, зазначив, що в провадженні Господарського суду Запорізької області знаходиться справа № 908/907/23 за позовом ТОВ «ТВІЙ ГАЗЗБУТ» до ТОВ «ЗТЛ.» про стягнення заборгованості та штрафних санкцій по договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР200-56881-21 від 27.11.2021.

Наявні матеріали справи дозволяють розглянути справу по суті.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України Про ринок природного газу щодо розмежування функцій з постачання та розподілу газу, а також згідно з постановою НКРЕКП (Регулятора) від 28.05.2015 № 1640 з 01 липня 2015 року було анульовано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом, видану ПАТ ЗАПОРІЖГАЗ та Постановою НКРЕКП від 28 травня 2015 року № 1652 ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території міста Запоріжжя та Запорізької області (крім міста Мелітополь, Мелітопольського, Веселівського, Приазовського районів та села Темирівка Гуляйпільського району) видано Товариству з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут.

З 01.07.2015 ліцензовану діяльність з постачання газу (відносини купівлі-продажу) проводить Товариство з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз Збут (як постачальник газу), а ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу, тощо) проводить АТ ЗАПОРІЖГАЗ (як Оператор ГРМ).

На виконання вищевказаного закону НКРЕКП постановою від 30.09.2015 № 2494 затвердила Кодекс газорозподільних систем, який регулює взаємовідносини оператора газорозподільних систем, із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем.

Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення:

2) комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу.

Відповідно до п. 6 гл. 3 розділу ІХ Кодексу визначені Оператором ГРМ в акті приймання-передачі природного газу фактичні об`єм та обсяг розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за підсумками розрахункового періоду (календарного місяця) передаються Оператору ГТС у встановленому Кодексом ГТС порядку для проведення ним остаточної алокації по постачальнику споживача і є підставою для їх використання у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між споживачем та його постачальником.

Споживач зобов`язується поінформувати постачальника про загальний об`єм та обсяг розподіленого та спожитого природного газу за відповідний період відповідно до вимог Правил постачання природного газу, (абз.2 п. 6 гл. 3 розділу ІХ Кодексу ГРМ).

Крім того, Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 30.09.2015 № 2496 затвердила Правила постачання природного газу, які регулюють відносини, що виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (п. 3 Правил).

З матеріалів справи вбачається, що 18.12.2020 між Товариством з обмеженою відповідальністю Запоріжгаз збут (далі - Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗТЛ.» (далі - Споживач) укладено договір № 41АР697-419-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2021 році природний газ, а Споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором.

Відповідно до п. 2.5.1 договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів за підсумками розрахункового періоду споживач до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ.

Відповідно до пункту 2.5.2 договору на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника або з використанням кваліфікованого електронного підпису відповідно до Закону України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність.

Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу (п. 2.5.3 договору).

У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дня отримання, такий акт вважаться підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника ( п. 2.5.4 договору).

Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 цього Договору, застосовується Сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за цим договором, (пункт 3.4 Договору).

Пункт 4.1 договору зазначає, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.6 договору сторони мають також інші права і обов`язки, що імперативно встановлені чинними нормативно-правовими актами.

Відповідно до п.6.2.1. договору, у разі порушення Споживачем строків оплати, передбачених розділом

За умовами п. 6.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно з п.8.1. договору зміна Постачальника може бути здійснена за сукупності наступних умов:

- Спожиавчем попередньо укладеного договір постачання з новим постачальником;

- Сторони попередньо призупинили дію цього договору в частині постачання газу або розірвали цей договір;

- Відсутність у Споживача простроченої заборгованості за цим договором;

- Повідомлення Споживачем Постачальника про таку зміну за 21 календарний день;

- Якщо на початок періоду фактичного постачання природного газу новим постачальником чи протягом цього періоду у Споживача виникне прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед попереднім постачальником (через розбіжності між плановим і фактичним споживанням, настання терміну остаточного розрахунку після початку постачання газу новим постачальником тощо), або Споживач не буде дотримуватись узгодженого графіка погашення заборгованості із попереднім Постачальником, останні має право повідомити про це Оператора ГРМ та здійснити заходи, передбачені цими Правилами, щодо припинення постачання природного газу Споживачу-боржнику, у тому числі через оператора ГРМ.

Відповідно до п. 9.1 договору передбачено, що договір діє в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Згідно з п.9.2. договору, цей договір вважається продовженим (пролонгованим) на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення строку дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії. Кількість пролонгацій необмежена. При цьому сторони укладають додаткову угоду до цього договору, в якій визначають плановий обсяг постачання природного газу.

У Додатках №1 та №2 сторони погодили планові обсяги постачання азу у 2021 та визначили перелік EIC-код точок комерційного обліку Споживача: пр. Маяковського, буд.11.

Додатковою угодою від 30.09.2021 сторони домовились про узгодження ціни на газ, починаючи з 01 жовтня 2021 року. Всього ціна одного кубічного метру природного газу становить 37,67400000 грн.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України Про ринок природного газу постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Згідно з п. 3 Розділу І Правил постачання природного газу постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил.

Договір постачання природного газу між іншими споживачами та їх постачальниками укладається відповідно до вимог чинного законодавства України.

Як свідчать матеріали справи, відповідач є споживачем природного газу за договором № 41АР697-419-20 від 18.12.2020 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів.

Відповідно до другого розділу Правил постачання природного газу:

Постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу укладається на весь очікуваний обсяг споживання природного газу в розрахунковому періоді, необхідний споживачу, або по його точці комерційного обліку, якій присвоєно окремий EIC-код.

Постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Споживач та його постачальник мають право на коригування протягом розрахункового періоду підтверджених обсягів природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.

Розрахунки споживача за поставлений природний газ здійснюються за розрахунковий період відповідно до умов договору постачання природного газу.

У випадку недоплати вартості природного газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок відповідно до умов договору постачання природного газу. У разі переплати сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Пунктами 4.1, 4.2 договору передбачено, що розрахунковий період за договором становить один календарний місяць. Оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні в наступному порядку: оплата в розмірі 100% (сто відсотків) здійснюється споживачем до 28 числа місяця, що передує місяцю поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним.

Згідно з п. 5.6 договору сторони мають також інші права і обов`язки, що імперативно встановлені чинними нормативно-правовими актами.

На виконання умов договору, позивачем у грудні 2021 та січні 2022 передано відповідачу природний газ в обсязі 6095,72 куб. метрів на загальну суму 326 815,40 грн., що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу №ЗЗП81010473 від 31.12.2021 на суму 98 913,84 грн. та №ЗЗП820000116 від 31.01.2022 на суму 227 901,56 грн.

Як зазначив позивач, протягом 2021 року відповідач по вказаному договору виконував свої договірні зобов`язання належним чином, та навіть станом на 01.12.2021 рахувалася переплата в розмірі 24 874,08 грн.

Відповідачем було здійснено часткову оплату за отриманий природний газ на загальну суму 74 039,74 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №1153 від 17.01.2022 на суму 50 000,00 грн. та №1156 від 19.01.2022 на суму 24 039,74 грн. з призначенням платежу: «За постачання природного газу згідно договору №41АР697-419-20 від 18.12.2020, рахунок №61007493».

Доводи відповідача відносно того, що за грудень 2021 ним було повністю погашено заборгованість перед позивачем, оскільки ним сплачено 74 039,74 грн. на підтвердження чого надано вказані вище платіжні доручення, судом до уваги не приймається, з розрахунку заборгованості за договором №41АР697-419-20 від 18.12.2020 вбачається, що позивачем заявлені позовні вимоги з урахуванням здійснених відповідачем оплат.

Отже, за вказаними Актами відповідач отримав природний газ на загальну суму 326 815,40 грн., та враховуючи наявну переплату в сумі 24 874,08 грн. та здійснення відповідачем часткових оплат на суму 74 039,74 грн., заборгованість відповідача перед позивачем за переданий природний газ за грудень 2021 та у січень 2022 становить 227 901,56грн.

Судом встановлено, що Акт приймання-передачі природного газу №ЗЗП81010473 від 31.12.2021 на суму 98 913,84 грн. підписаний зі сторони відповідача без жодних зауважень, копія якого додано до письмового відзиву на позовну заяву.

Однак, відповідач вважає, що Акт приймання - передачі природного газу № ЗЗП82000116 від 31.01.2022 не є належним доказом постачання газу, оскільки він не підписаний зі сторони відповідача.

Відповідач заперечив проти стягнення з нього заборгованості за природний газ за січень 2022, оскільки згідно п.9.1. договору, він діє до 31.12.2021 предметом якого є зобов`язання позивача передати у власність відповідача природний газ саме у 2021 році. Отже, 31.12.2021 зобов`язання сторін припинилися у зв`язку з закінченням строку дії Договору. Таким чином, оскільки між сторонами не було укладено додаткової угоди до Договору про постачання природного газу, якою би сторони погодили планові обсяги постачання газу на 2022 рік, то і Договір про постачання природного газу на 2022 рік не може вважатися продовженим. Крім того, відповідачем 21.11.2021 укладено договір постачання природного газу з новим постачальником ТОВ ТВІЙ ГАЗЗБУТ, відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується передати у власність Споживачу у 2022 році природний газ та у додатку 1 до вказаного договору сторонами погоджено планові обсяги постачання газу на 2022 р., в тому числі й на січень 2022 року.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних і/рак та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована па набуття., зміну або припинення цивільних прав або обов`язків.

Правочин може учинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (ст. 205 ЦК України)

Зі змісту ст. 207 ЦК України випливає, що правочин в простій письмовій формі вчиняється сторонами шляхом фіксації його змісту в одному або кількох документах, листах, телеграмах, якими сторони обмінялися за допомогою телетайпних, електронних або інших технічних засобів зв`язку.

В ч. 2 ст. 643 ЦК України передбачено, що якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Позивач зазначив, що постачання природного газу відповідачу відбулось в результаті господарсько-правових відносин, на підставі угоди на постачання природного газу, яка була укладена шляхом вчинення конклюдентних дій, а саме - в силу загальних приписів цивільного законодавства замість відповіді про прийняття пропозиції укласти договір контрагент може вчинити дії по виконанню зазначених в пропозиції (оферті) умов договору, зокрема, прийняти товар, сплатити відповідні суми тощо. Вчинення таких конклюдентних дій означає згоду на продовження строку дії договору.

Відповідно до п. 2.5.4 договору, у випадку відмови від підписання акту приймання-передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних Оператора ГРМ чи Оператора ГТС. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дня отримання, такий акт вважаться підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Судом встановлено, що позивач листом від 01.09.2022 за вих. №697-Сл-2889-0922 направив на адресу відповідача Акт звірки взаємних розрахунків, Акт № ЗЗП82000116 від 31.01.2022, рахунок на оплату №62003542 від 01.09.2022 та додаткову угоду №ДУ-6/41АР697-419-20 до договору постачання природного газу від 18.12.2020, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 02.09.2022 та поштовою накладною №331 від 02.09.2023.

Отже, на виконання п. 2.5.4 договору № 41АР697-419-20 від 18.12.2020 листом від 01.09.2022 за вих. № 697-Сл-2889-0922 позивач направив на адресу відповідача акт приймання-передачі газу за січень 2022 та відповідну додаткову угоду до вказаного договору, але відповідач ніяким чином не відреагував на даний лист, а отже акт вважається підписаним Споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних Постачальника та неузгодження нової ціни відбулося з вини самого відповідача.

У пункті 5 розділу IV Правил постачання природного газу повідомлення споживачем діючого постачальника про намір змінити постачальника є пропозицією про розірвання договору постачання природного газу або його призупинення в частині постачання природного газу у певному розрахунковому періоді і повинно містити дату розірвання (призупинення) чинного договору постачання природного газу, яка визначається останнім календарним днем перед датою, з якої договір постачання природного газу з новим постачальником набере чинності. З метою забезпечення безперебійного постачання природного газу діючий постачальник поставляє природний газ споживачу до останнього дня терміну дії існуючого договору постачання природного газу відповідно до умов та положень, узгоджених у ньому, а договір постачання природного газу, укладений з новим постачальником, набирає чинності наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, але за умови, що споживач надав письмову довідку діючого постачальника або складений з ним акт звірки взаєморозрахунків про відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений газ перед діючим постачальником, або письмовий дозвіл діючого постачальника па перехід споживача до нового постачальника.

Пунктом 6 розділу IV Правил постачання природного газу, який регламентує порядок зміни постачальника споживачем, що не є побутовим, а саме фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи^

Згідно з п.8.1. договору зміна Постачальника може бути здійснена за сукупності наступних умов: Споживачем попередньо укладеного договір постачання з новим постачальником; Сторони попередньо призупинили дію цього договору в частині постачання газу або розірвали цей договір; Відсутність у Споживача простроченої заборгованості за цим договором; Повідомлення Споживачем Постачальника про таку зміну за 21 календарний день; Якщо на початок періоду фактичного постачання природного газу новим постачальником чи протягом цього періоду у Споживача виникне прострочена заборгованість за поставлений природний газ перед попереднім постачальником (через розбіжності між плановим і фактичним споживанням, настання терміну остаточного розрахунку після початку постачання газу новим постачальником тощо), або Споживач не буде дотримуватись узгодженого графіка погашення заборгованості із попереднім Постачальником, останні має право повідомити про це Оператора ГРМ та здійснити заходи, передбачені цими Правилами, щодо припинення постачання природного газу Споживачу-боржнику, у тому числі через оператора ГРМ.

Відповідачем не надано суду доказів на підтвердження належного повідомлення позивача про зміну постачальника природного газу в порядку передбаченому п. 8.1 розділу 8 договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів № 41АР697-419-20 від 18.12.2020, укладеного між ТОВ «ЗАПОРГЖГАЗ ЗБУТ» та ТОВ «ЗТЛ.»

Отже, у зв`язку з не виконанням Відповідачем порядку зміни постачальника, відповідно до відповідно до даних інформаційної платформи Оператора ГТС постачальником природного газу для споживча - ТОВ «ЗТЛ.» до 31.01.2022 було ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ».

Відповідно до рішення Господарського суду Запорізької області від 25.05.2023 у справі № 908/907/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТВІЙ ГАЗЗБУТ до Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ. про стягнення 176 666,34 грн. позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут 92340,16 грн. основного боргу, 20733,14 грн. інфляційних втрат, 2639,33 грн. 3% річних, 38315,15 грн. пені, 2340,06 грн.. судового збору.

З вказаного рішення суду вбачається, що 27.11.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю Твій Газзбут (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ЗТЛ. (споживач) укладено договір № 41АР200-56881-21 постачання природного газу для потреб не побутових споживачів.

ТОВ ТВІЙ ГАЗЗБУТ заявлено до стягнення з відповідача заборгованість за поставлений природний газ за період з лютого 2022 по квітень 2022.

Також у письмових поясненнях від 31.05.2023 за вих. №05/23 ТОВ ТВІЙ ГАЗЗБУТ зазначило, що постачальником природного газу для споживча ТОВ «ЗТЛ.» до 31.01.2022 було ТОВ «ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ» та заявлені позовні вимоги є правомірними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що у Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ.. перед Товариством з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ існує заборгованість за договором № 41АР697-419-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 18.12.2020 за поставлений природний газ у грудні 2021 та у січні 2022 в сумі 227 901,56 грн., яка є обґрунтованою та підлягає стягненню з відповідача.

Також, позивачем заявлено до стягнення пеню на загальну суму 1 985,00 грн. за період з 11.01.2022 по 19.01.2022 на суму 362,29 грн. та з 11.02.2022 по 23.02.2022 на суму 1 623,41 грн.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

За умовами п. 6.2.1 договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Контррозрахунку розміру пені відповідачем не надано.

Суд перевіривши розрахунок суми пені, наданого позивачем зазначає, що він здійснений по кожному Акту приймання передачі природного газу окремо. Однак, при здійсненні розрахунку за період з 11.01.2022 по 19.01.2022 позивачем день фактичної оплати було включено до розрахунку та не зменшено суму на яку повинна нараховуватись пеня, а отже до розрахунку суду сума пені за період з 11.01.2022 по 19.01.2022 становить 267,45 грн. та з 11.02.2022 по 23.02.2022 на суму 1 623,41 грн. та в загальній сумі дорівнює 1 890,86 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних за період з 11.01.2022 по 19.01.2022 на суму 60,38 грн. та з 11.02.2022 по 23.02.2022 на суму 243,51 грн., та інфляційні втрати за період за загальний період з січня по лютий 2022 на суму 4 921,45 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Контррозрахунку розміру 3% річних та інфляційних втрат відповідачем не надано.

Суд перевіривши розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, наданих позивачем, за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи Законодавство зазначає, що вони здійснені по кожному Акту приймання передачі природного газу окремо. Разом з тим, при здійснення розрахунку 3% річних за період з 11.01.2022 по 19.01.2022 позивачем також не було враховано часткові оплати здійснені відповідачем та не зменшено суму на яку нараховується 3% річних.

Відповідно до розрахунку суду 3% річних за період з 11.01.2022 по 19.01.2022 становить 44,58 грн. та за період з 11.02.2022 по 23.02.2022 становить 243,51 грн. в загальній сумі 288,09 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

У пункті 2 Інформаційного листа «Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права» від 17.07.2012 № 01-06/928/2012, інфляційні втрати розраховуються шляхом множення суми заборгованості на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка виникла з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу виникла з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.

Щодо розрахунку інфляційних втрат, наданого позивачем, суд зазначає, що позивачем не враховані вказані вище вимоги щодо нарахування інфляційних втрат, а отже відповідно до розрахунку суду інфляційні втрати за загальний період з січня по лютий 2022 становить суму в розмірі 4 608,93 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).

Також у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини в вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на викладене, враховуючи предмет та визначені позивачем підстави позову, принципи диспозитивності, змагальності та рівності сторін перед законом і судом, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 76-79, 86, 129, 233, 236 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ЗТЛ. (вул. Діагональна, буд. 5, м. Запоріжжя, 69035; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ЗАПОРІЖГАЗ ЗБУТ (вул.Волгоградська, буд. 26-А, м. Запоріжжя, 69035; ) суму основного боргу за договором № 41АР697-419-20 постачання природного газу для потреб непобутових споживачів від 18.12.2020 в розмірі 227 901 (двісті двадцять сім тисяч дев`ятсот одна) грн. 56 коп., пеню в сумі 1 890 (одна тисяча вісімсот дев`яносто) грн. 86 коп., 3% річних в сумі 288 (двісті вісімдесят вісім) грн. 09 коп., інфляційні втрати в сумі 4 608 (чотири тисячі шістсот вісім) грн. 93 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 3 520 (три тисячі п`ятсот двадцять) грн. 34 коп. Видати наказ після набрання рішенням чинності.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено: 14.08.2023.

Суддя К.В. Проскуряков

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з ч. 1 ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.