ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

04 вересня 2023 року Справа № 926/767-б/15

Суддя Ковальчук Т.І., розглянувши матеріали за позовною заявою (кондикційний позов) засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 від 25 серпня 2023 року

ліквідатор ПФ Інтервал Гусар Іван Олексійович, м. Київ,

боржник: Приватна фірма Інтервал, м. Чернівці,

кредитори:

1. ПАТ Піреус банк МКБ, м. Київ,

2. ПАТ ЕК Чернівціобленерго, м. Чернівці,

3. Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області, м. Чернівці,

4. ДК Газ України НАК Нафтогаз України, м. Київ,

5. Управління Пенсійного фонду в Чернівцях, м. Чернівці,

6. ПАТ Фортуна банк, м. Київ,

7. ПАТ Дельта банк, м. Київ,

8. АТ Альфа банк, м. Київ,

про повернення Приватній фірмі Інтервал грошових коштів, що дорівнюють 26393663,27 грн., з включенням до складу ліквідаційної маси приватного підприємства Інтервал

у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ, м. Київ,

до Приватної фірми Інтервал, м. Чернівці,

про банкрутство,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Чернівецької області від 27.05.2015 року порушено провадження у справі за заявою Публічного акціонерного товариства ПІРЕУС БАНК МКБ про банкрутство Приватної фірми Інтервал.

Постановою від 31.08.2016 Приватну фірму Інтервал визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором ПФ Інтервал призначено арбітражного керуючого Кучака Юрія Федоровича.

Ухвалою від 19.02.2020 припинено повноваження ліквідатора ПФ Інтервал арбітражного керуючого Кучака Ю.Ф., новим ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича.

28 серпня 2023 року засновник Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 подав до Господарського суду Чернівецької області в межах справи про банкрутство ПФ Інтервал позовну заяву (кондикційний позов) (вх. № 3682 від 28.08.2023), в якому просить:

- зобов`язати Публічне акціонерне товариство Піреус банк МКБ повернути приватному підприємству Інтервал грошові кошти, що дорівнюють 26393663,27 грн., в тому числі: 9433334,67 грн. основного боргу, інфляційні нарахування на суму боргу: 12089626,71 грн., пеня: 2549326,39 грн. на розрахунковий рахунок;

- зобов`язати ліквідатора приватного підприємства Інтервал Гусара Івана Олексійовича включити до складу ліквідаційної маси приватного підприємства Інтервал грошові кошти, що складаються з суми 26393663,27 грн., в тому числі: 9433334,67 грн. основного боргу, інфляційні нарахування на суму боргу, 12089626,71 грн., пеня 2549326,39 грн.

В обгрунтування позовних вимог у позовній заяві зазначено, що між ВАТ Міжнародний комерційний банк (правонаступник ПАТ Піреус банк МКБ) і ПФ Інтервал було укладено договір застави майнових прав № 00443-CL/S-1 від 17.01.2008 та передано в заставу ВАТ Піреус банк МКБ майнові права ПФ Інтервал по контракту № 71-uainterv-03 STARLINGER & CO. Gessellschaft m.b.H на суму 265,760 тис. євро на лінію по переробці полімерних матеріалів, однак ПАТ Піреус банк МКБ шляхом обману обернув на особисту користь договір застави (права вимоги) № 00443-CL/S-1 від 17.01.2008 на договір застави обладнання № З/00443-CL/S-2 від 31.10.2008, який рішенням Господарського суду Чернівецької області від 03.02.2022 у справі про банкрутство ПФ Інтервал визнано неукладеним. Указане свідчить про відсутність правової підстави безспірної грошової вимоги ВАТ Піреус банк МКБ до боржника на суму 9433334,67 грн. на підставі договору застави обладнання і надає ОСОБА_1 як учаснику у справі про банкрутство вимагати від ПАТ Піреус банк МКБ повернення через ПФ Інтервал безпідставно набутих грошей у розмірі 9433334,67 грн. на підставі ч. 1 ст. 1212 ЦК України.

Згідно з протоколом передачі справи раніше визначеному складу суду від 28.08.2023 позовну заяву (кондикційний позов) ОСОБА_1 від 25.08.2023 (вх. № 3682 від 28.08.2023) передано до провадження судді Ковальчук Т.І.

Розглянувши матеріали за вказаною позовною заявою ОСОБА_1 , суд дійшов до висновку, що підстави для відкриття провадження у справі за вказаною позовною заявою відсутні.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1 ГПК України).

Відповідно до частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України Про міжнародне приватне право, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За частинами 1-3 статті 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

До господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з частиною 6 статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом (на даний час Кодекс України з процедур банкрутства, КУзПБ).

Відповідно до частини 1 статті 2 КУзПБ провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Частинами 1, 2 статті 7 КУзПБ передбачено, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення.

Відповідно до частини 1 статті 41 ГПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони та треті особи.

За статтею 45 ГПК України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути особи, зазначені у статті 4 цього Кодексу.

Позивачами є особи, які подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного, невизнаного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідачами є особи, яким пред`явлено позовну вимогу.

У позовній заяві (кондиційному позові) ОСОБА_1 не зазначено осіб, які є відповідачами за цим позовом. Зі змісту прохальної частини можна зрозуміти, що позовна вимога про зобов`язання повернути кошти звернута до кредитора ПАТ Піреус Банк МКБ, а позовна вимога про включення коштів до ліквідаційної маси до ліквідатора ПФ Інтервал Гусара І.О.

До юридичної особи банкрута Приватної фірми Інтервал позовних вимог не пред`явлено, відтак, у спорі, який ініціює ОСОБА_1 у межах справи про банкрутство ПФ Інтервал, банкрут не є стороною, тому позовна заява ОСОБА_1 не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПФ Інтервал з огляду на норму статті 7 КУзПБ.

При цьому, дана позовна заява містить вимогу про зобов`язання ліквідатора Гусара І.О. включити до складу ліквідаційної маси повернуті ПАТ Піреус Банк МКБ кошти, яка (вимога) не підлягає розгляду за правилами позовного провадження.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.02.2020 у справі № 918/335/17 дійшла висновку про те, що судові рішення у процедурі банкрутства можна поділити на дві групи. Одна з них стосується не вирішення спорів, а розв`язання специфічних питань, притаманних саме процедурам банкрутства, тобто непозовному провадженню: про відкриття провадження у справі про банкрутство, про припинення дії мораторію щодо майна боржника, про закриття провадження у справі про банкрутство, про затвердження плану санації, про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, про призначення керуючого санацією, ліквідатора тощо. Друга група стосується виключно вирішення спорів. До неї належать судові рішення щодо розгляду спорів, у межах справи про банкрутство, стороною в яких є боржник. Такі спори розглядаються за позовом сторони, тобто в позовному провадженні.

Встановивши, що позовна заява (кондикційний позов) ОСОБА_1 у частині вимоги про зобов`язання повернути кошти за своїм суб`єктним складом сторін не включає банкрута ПФ Інтервал, що унеможливлює її розгляд у межах справи про банкрутство ПФ Інтервал, а в частині другої позовної вимоги не підлягає розгляду за правилами позовного провадження, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за цією позовною заявою.

У відповідності до пункту 1 статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Частиною 6 цієї статті ГПК України перелбачено, що відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 2 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Кодекс України з процедур банкрутства не містить прямої процесуальної норми про відмову у відкритті провадження в межах справи про банкрутство за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статті 7 цього Кодексу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 11 ГПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 10 цієї статті ГПК України передбачено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом і відсутній звичай ділового обороту, який може бути до них застосований, суд застосовує закон, що регулює подібні відносини (аналогія закону), а за відсутності такого виходить із загальних засад і змісту законодавства (аналогія права).

Суд застосовує аналогію закону і аналогію права тоді, коли на переконання суду певні відносини мають бути врегульовані, але законодавство такого регулювання не містить, внаслідок чого наявна прогалина в законодавчому регулюванні (аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 2-591/11).

У зв`язку з цим, дійшовши до висновку, що з наведених вище підстав позовна заява (кондикційний позов) не підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ПФ Інтервал, суд застосовує норми статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, частини 10 статті 11, частини 1 статті 175 Господарського процесуального кодексу України та відмовляє у відкритті провадження з розгляду цієї позовної заяви.

При цьому, суд роз`яснює ОСОБА_1 , що позовна заява може бути прийнята господарським судом до розгляду у межах справи про банкрутство ПФ Інтервал у разі, якщо стороною у спорі є банкрут ПФ Інтервал, позовна заява подана у спорі, що підвідомчий господарському суду, і відповідає вимогам статті 7 КУзПБ, статей 162, 164, 172, 173 ГПК України.

У контексті викладеного суд звертає увагу, що право особи на доступ до правосуддя гарантоване статтею 55 Основного Закону, положення якого є нормами прямої дії. Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод від порушень і протиправних посягань і можливість оскаржити до суду рішення, дії та бездіяльність органів державної влади, місцевого самоврядування, громадських об`єднань і посадових осіб. Нова редакція статті 124 Конституції України містить норму, згідно з якою юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, акцентуючи саме на факті наявності спору.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, заяви № 17160/06 та № 35548/06; п. 33).

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 2, 7, 60 Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 4, 11, 12, 45, п. 1 ч. 1 ст. 175, ст 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою (кондикційним позовом) засновника Приватної фірми Інтервал ОСОБА_1 від 25 серпня 2023 року (вх. № 3682 від 28.08.2023).

Порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції у письмовій формі.

Суддя Ковальчук Т.І.