СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

04 вересня 2023 року м. Харків Справа № 913/232/22

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області (вх.1608Л/2) на рішення Господарського суду Луганської області від 04.07.2023, ухвалене у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Івановим А.В., дата складання повного тексту рішення - 14.07.2023, у справі №913/232/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Євродор", смт. Слобожанське Дніпропетровської області,

до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області, м. Сєвєродонецьк Луганської області,

про стягнення 25 193 504, 21грн

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Луганської області від 04.07.2023 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Євродор" до Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області задоволено повністю; стягнуто зі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БК Євродор" заборгованість в розмірі 25 193 504, 21грн та судові витрати у вигляді судового збору в сумі 377 902, 56грн.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 04.07.2023 скасувати і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати просить покласти на позивача.

Одночасно апелянт просив відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги, посилаючись на те, що є бюджетною організацію та має можливість сплатити судовий збір лише при надходженні коштів. Апелянт зазначив, що на час звернення з апеляційною скаргою на його рахунках знаходиться лише 11 565, 53грн.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, суддя-доповідач дійшла висновку, що додані до апеляційної скарги документи не відповідають вимогам Господарського процесуального кодексу України, виходячи з такого.

Статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Розмір та порядок оплати судового збору за подання апеляційної скарги визначено Законом України Про судовий збір.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1, 5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підпунктом 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, за подання апеляційної скарги апелянт мав сплатити судовий збір у розмірі 566 853, 84грн (25 193 504, 21грн * 1, 5% * 150%).

Однак, до апеляційної скарги апелянтом не були додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Натомість, апелянт звернувся з клопотанням, в якому просив вирішити питання щодо відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Розглянувши клопотання апелянт про відстрочення сплати судового збору, суд зазначив таке.

За приписами статті 7 Господарського процесуального кодексу України, правосуддя в господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх юридичних осіб незалежно від організаційно-правової форми, форми власності, підпорядкування, місцезнаходження, місця створення та реєстрації, законодавства, відповідно до якого створена юридична особа, та інших обставин; рівності всіх фізичних осіб незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного і соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак; рівності фізичних та юридичних осіб незалежно від будь-яких ознак чи обставин.

Відповідно до частин першої та другої статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Тобто, підстави для вчинення господарським судом дій щодо відстрочення та розстрочення судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати визначені в статті 8 Закону України "Про судовий збір", яка надає суду право з урахуванням майнового стану сторони відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати лише за наявності викладених у вказаній статті умов.

Із системного аналізу змісту норм зазначеної статті вбачається, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Однак, предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів із метою забезпечення сплати судового збору.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Таким чином, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Європейський суд з прав людини в рішенні "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 у справі № 28249/95 зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідну правову позицію викладено, зокрема в ухвалах Верховного Суду, від 23.06.2022 у cправі №904/7054/20, від 27.06.2022 у cправі №921/730/19, від 01.07.2022 у справі №904/5725/21, від 14.07.2022 у справі № 906/237/19.

Отже, наведені апелянтом обставини в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору не можуть бути визнані підставою для такого відстрочення, тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 260 Господарського процесуального кодексу встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно апеляційну скаргу має бути залишено без руху.

Отже, враховуючи, що апелянтом до апеляційної скарги не були додані докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом розмірі, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України було залишено апеляційну скаргу без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних недоліків, а саме, апелянт мав надати суду належні докази сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у встановленому законом порядку і розмірі (за реквізитами, зазначеними на офіційному сайті Східного апеляційного господарського суду).

Роз`яснено апелянту, що при невиконанні вимог даної ухвали, апеляційна скарга вважається неподаною та повертається апелянту.

Апелянт отримав ухвалу Східного апеляційного господарського суду від 14.08.2023 про залишення скарги без руху 14.08.2023 в підсистемі "Електронний суд", користувачем якої є апелянт.

Тобто, строк для усунення недоліків апеляційної скарги сплив 24.08.2023.

У встановлений судом строк від апелянта не надійшли докази усунення недоліків апеляційної скарги.

21.08.2023 від апелянта повторно надійшла заява про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яка є ідентичною вже поданій апелянтом заяві про відстрочення сплати судового збору, доданій до апеляційної скарги, і в задоволенні якої судом вже було відмовлено з підстав, викладених вище.

Судова колегія ще раз наголошує, що положення підпунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону "Про судовий збір" не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення підпункту 3 частини першої статті 8 Закону України "Про судовий збір" можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18).

Предметом спору у даній справі не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Також, як органи державної влади, так і суб`єкти господарювання та громадяни поставлені законом у рівні умови, у зв`язку з чим, вибіркове надання господарським судом суб`єктивних переваг одним учасникам судового процесу перед іншими призведе до порушення вищевказаного конституційного принципу, що є неприпустимим.

Відповідну правову позицію викладено, зокрема в ухвалах Верховного Суду, від 23.06.2022 у cправі №904/7054/20, від 27.06.2022 у cправі №921/730/19, від 01.07.2022 у справі №904/5725/21, від 14.07.2022 у справі № 906/237/19.

Повторно наведені апелянтом обставини в обґрунтування клопотання про відстрочення сплати судового збору не можуть бути визнані підставою для такого відстрочення, тому клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Поряд з цим, апелянт не наводить обґрунтувань, коли він зможе сплатити судовий збір та до якого часу йому необхідно відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до частини 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи, що і станом на 04.09.2023 (судовою колегією враховано поштовий перебіг надсилання поштової кореспонденції) апелянтом встановлені в ухвалі суду від 14.08.2023 недоліки не усунуті, наведене відповідно до частини 6 статті 260 Господарського процесуального кодексу України є підставою для повернення апеляційної скарги апелянту як такої, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо доданих до апеляційної скарги документів.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 234, 258, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Повернути апеляційну скаргу Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Луганській області на рішення Господарського суду Луганської області від 04.07.2023 у справі №913/232/22.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Додаток апелянту: апеляційна скарга з додатками на 39 аркушах та поштовий конверт.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя В.В. Лакіза

Суддя О.В. Плахов