ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30 серпня 2023 року Справа № 903/640/23

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Малашевської І.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу №903/640/23

за позовом Акціонерного товариства Акцент-Банк, м. Дніпро

до ОСОБА_1 , м. Луцьк

про стягнення 181683,82 грн.,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

20.06.2023 на адресу Господарського суду Волинської області надійшла позовна заява б/н від 20.04.2023 Акціонерного товариства Акцент-Банк про стягнення з ОСОБА_1 181683,82 грн., з них: 135337,11 грн. заборгованості за тілом кредиту на підставі кредитного договору №20.21. від 24.12.2020, 28386,71 грн. заборгованості за процентами, 17960 грн. заборгованості за винагородою.

Ухвалою суду від 23.06.2023 позовну заяву б/н від 20.04.2023 Акціонерного товариства Акцент-Банк було залишено без руху; встановлено Акціонерному товариству Акцент-Банк строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання Господарському суду Волинської області впродовж 5-ти днів з дня одержання цієї ухвали: розрахунку заборгованості, виконаного більшим шрифтом, який читається; письмові пояснення на обґрунтування вимоги про стягнення з відповідача 17960 грн. заборгованості за винагородою.

04.07.2023 від позивача надійшла заява №20210924АВS000000026 від 28.06.2023 на виконання вимог ухвали суду від 23.06.2023 про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 07.07.2023 поставлено прийняти позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відкрити провадження у справі; розгляд справи призначити на 09.08.2023; відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов із урахуванням вимог ст.165 ГПК України.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.120 ГПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

Частиною 5 ст.242 ГПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса відсутня.

У позовній заяві позивач зазначив, що йому не відома офіційна електронна адреса відповідача чи адреса його електронної пошти.

А тому суд надсилав відповідачу ухвали про відкладення розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу відповідача, зазначену у позовній заяві, оскільки інша адреса відповідача суду невідома.

Відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Ухвала суду від 07.07.2023 була надіслана відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Така адреса відповідача була зазначена й у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 06.10.2022 до нього внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ..

Ухвала суду від 07.07.2023, надіслана відповідачу за вказаною адресою, повернулась без вручення адресату, причина повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Ухвалою суду від 09.08.2023 з метою з`ясування адреси відповідача постановлено звернутися до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області із запитом щодо доступу до персональних даних фізичної особи ОСОБА_1 за формою, наведеною в додатку № 3 до Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ №207 від 02.03.2016; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Волинській області впродовж 5-ти днів з дня отримання ухвали суду надати інформацію про те, за якою адресою зареєстрований нині ОСОБА_1 та чи оформляв ОСОБА_1 виїзд на постійне місце проживання за кордон.

22.08.2023 на адресу суду надійшла відповідь з Управління Державної міграційної служби України у Волинській області від 14.08.2023, згідно з якою ОСОБА_1 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 30.07.2020.

Відповідь Державної міграційної служби України у Волинській області від 14.08.2023 не містить інформації про те, що ОСОБА_1 після зняття з реєстрації був зареєстрований за іншою адресою чи виїхав за кордон.

Відповідно до п.5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 , з метою повідомлення його про розгляд справи №903/640/23 було поміщено повідомлення на офіційному сайті «Судова влада України».

Оскільки суд вчинив необхідні дії з метою належного повідомлення відповідача про судовий розгляд, справу розглянуто за відсутності відповідача, за наявними матеріалами відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України.

Факт належного повідомлення позивача про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №390. Також позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (а.с. 26).

У процесі судового розгляду встановлено, що 24.12.2020 між Акціонерним товариством "Акцент-Банк" та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 як позичальником було укладено кредитний договір №20.21. про надання кредиту (встановлення кредитного ліміту) в розмірі 200000 грн. строком до 23.12.2023 зі сплатою процентів у розмірі 20,90 % річних.

Відповідно до п. А2 кредитного договору, ліміт цього договору - 200000 грн на фінансування поточної діяльності.

Згідно із п. А3 кредитного договору термін повернення кредиту - 23.12.2023. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з графіком платежів (додаток №1 цього договору).

Відповідно до п. А6, п. А9, п. А10, п. А11 кредитного договору, за користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20.90 % річних. Також позичальник сплачує банку винагороду за відкриття позичкового рахунку у розмірі 0 (нуль) гривень, щомісячну винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0,79 % від суми зазначеного у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,00% від суми встановленого у п. А2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів.

Згідно із п. А7 кредитного договору, у випадку порушення позичальником будь-якого із грошових зобов`язань та при реалізації права банку, передбаченого п. А3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням.

Згідно із п.п. 2.2.2-2.2.3 кредитного договору, позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього договору та повернути кредит у терміни, встановлені п.п. 1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього договору.

Додатком № 1 до кредитного договору сторони узгодили графік погашення позичальником заборгованості за цим договором, з січня 2021 року по грудень 2023 року позивальник зобов`язався сплачувати на користь банку загальну суму 9133,56 грн. щомісячно.

Відповідно до п. 5.8 кредитного договору, у випадку порушення позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, позичальник сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000,00 грн + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Договір підписаний сторонами, скріплений печаткою позивача.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредитні кошти на суму 200000 грн, що підтверджується копією меморіального ордеру за № TR.16257827.20139.64999 від 24.12.2020 (а.с.15).

Однак, в порушення умов кредитного договору відповідач у визначені строки не повертав кредит, не сплачував процентів, а тому у нього станом на 20.04.2023 виникла заборгованість у розмірі 181683,82 грн. (розрахунки а.с.43), яка складається з:

- 135337,11 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 28386,71 грн - загальний залишок заборгованості за процентами;

- 17960 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Вимогою від 02.04.2023 (а.с.12) позивач на підставі абзацу 6 п.А3, п.2.3.2. п.2.3. кредитного договору, користуючись правом на дострокове повернення кредитних коштів, просив відповідача погасити всю поточну заборгованість за кредитом у розмірі 181683,82 грн. до 09.04.2023.

Надіслання вимоги від 02.04.2023 відповідачу підтверджується копією опису вкладення у цінний лист.

Проте, відповідач добровільно заборгованості не перерахував, що спричинило звернення позивача з позовом до суду.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), ст.11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) обов`язки суб`єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

У відповідності до ст.173 ГК України та ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України, ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобов`язання. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов`язковим до виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредит - це позичковий капітал банку у грошовій формі, що передається у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

За приписами ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Позивач взяті на себе зобов`язання виконав належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 200000грн, в той час як відповідач допустив порушення виконання зобов`язання за кредитним договором в частині своєчасної сплати кредитних коштів, процентів за користування кредитом, винагороди.

У зв`язку з невиконанням відповідачем договірних зобов`язань підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 135337,11 грн - заборгованості за кредитом; 28386,71 грн - заборгованості за процентами; 17960 грн - заборгованості за винагородою (розрахунки а.с.43).

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та горомадських формувань, відповідач ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця, дата запису - 06.10.2022, підстава - власне рішення.

Частиною 9 ст.4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" передбачено, що фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Згідно з висновком щодо застосування норм права, викладеним у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17 (пункт 73), з 15 грудня 2017 господарські суди мають юрисдикцію щодо розгляду на підставі п.1 ч.1 ст.20 ГПК України у вказаній редакції спорів, в яких стороною є фізична особа, яка на дату подання позову втратила статус суб`єкта підприємницької діяльності, якщо ці спори пов`язані, зокрема, з підприємницькою діяльністю, що раніше здійснювалася зазначеною фізичною особою, зареєстрованою підприємцем.

Позовну заяву надіслано до суду 13.06.2023, коли ОСОБА_1 втратив статус суб`єкта підприємницької діяльності.

Проте, враховуючи приписи ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, припинення фізичною особою суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 підприємницької діяльності, не припиняє його зобов`язань, які пов`язані з його підприємницькою діяльністю і які залишаються за ним як за фізичною особою.

Спір у справі №903/640/23 виник із правовідносин, пов`язаних із підприємницькою діяльністю відповідача, що здійснювалась зазначеною фізичною особою, коли вона була зареєстрованою як підприємець, а тому справа на підставі ст.20 ГПК України належить до юрисдикції господарського суду.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст. 129 ГПК України витрати, пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 129, ст. ст. 236-242 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Акцент-Банк (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, )

- 135337 грн. 11 коп. заборгованості за кредитом;

- 28386 грн. 71 коп. заборгованості за процентами;

- 17960 грн. заборгованості за винагородою;

- 2725 грн. 26 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 01.09.2023.

Суддя І. О. Якушева