РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2023Справа № 910/8961/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 45 690,06 грн., без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 45 690,06 грн. вартості нестачі вугілля на підставі ст. ст. 909, 920 ЦК України, ст. 26 Закону України "Про залізничний транспорт" та ст. ст. 110, 113, 114, 115, 129, 130, 131 Статуту залізниць України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.06.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від сторін у встановлений законом строк не надано.

28.06.2023 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому він не погоджується із застосованим позивачем при розрахунку нестачі вантажу відсотку природних втрат, а також вважає, що нестача вантажу виникла не з вини відповідача, а надані позивачем довідки на підтвердження вартості вантажу є неналежними доказами.

06.07.2023 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що на адресу відокремленого підрозділу «ДТЕК Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» у листопаді 2022 року - лютому 2023 року було направлено кам`яне вугілля марки ДГ(0-100), відправниками якого є:

- ТОВ «ЦЗФ «СЕЛИДІВСЬКА», за залізничними накладними, зокрема: №4-8031983, у вагоні № 60462165; № 48065676/47049515, у вагоні № 54039375; №48078703/41809542, у вагоні № 62197827; №48078976/41809534, у вагоні №56558554; №48232094(40047771), у вагоні № 54040753.

- АТ «Жовтнева ЦЗФ», за залізничними накладними, зокрема: №48133474(4-2281493), у вагоні №62522339.

Під час перевезення відповідачем вантажу за вищезазначеними накладними на станціях Чаплине Придніпровської залізниці та Знам`янка Одеської залізниці було проведено перевірку стану вантажу та виявлена нестача кам`яного вугілля про що були складені комерційні акти №№410006/196/536, 454201/30/553, 410006/211/554, 410006/212/555, 410006/225/2, 410006/35/56.

Згідно з комерційним актом №410006/196/536 при контрольному переважуванні вагону № 60462165 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88500 кг, тара 22200 кг, нетто - 66300 кг, що менше вантажного документу на 1600 кг. На поверхні вантажу виїмка за рухом над 1-2 люками довжиною 2500мм, на ширину вагона, глибиною 300-500 мм. Поверхня вантажу промаркована поперековими бороздами по всьому вагону нанесена катком та білим вапном. На момент прибуття та зважування просипання вантажу немає.

Згідно з комерційним актом № 454201/30/553 при контрольному переважуванні вагону № 54039375 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86200 кг. тара - 22400 кг, нетто - 63800 кг, що менше вантажного документу на 3250 кг. Вантаж в твердому стані. Вантаж промаркований поперековими бороздами по усьому вагону нанесений катком та білим вапном. На поверхні вантажу в наявності виїмка над 1,2 люками довжиною 3 м. на ширину вагона, на глибину вагона 0,5 м, над 7 люком ліворуч довжиною 1.0 м, шириною 1,0м.,глибиною 0,4м, в місцях виїмок маркування відсутнє. Люки зачинені. Течі вантажу не має.

Згідно з комерційним актом № 410006/211/554 при контрольному переважуванні вагону № 62197827 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 85400 кг, тара 22200 кг, нетто - 63200 кг, що менше вантажного документу на 3800 кг. На поверхні вантажу маються воронкоподібні поглиблення праворуч за ходом поїзда над 5-6 люками довжиною 2800мм, шириною 2500 мм, глибиною 1000 мм., над 6-7 люками довжиною 1500мм., шириною 1500 мм., глибиною 100 мм., Поверхня маркована бороздами та вапном. Маркування не пошкоджене. Маються старі сліди просипання. На момент прибуття та зважування просипання вантажу відсутнє.

Згідно з комерційним актом № 410006/212/555 при контрольному переважуванні вагону № 56558554 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 84150кг, тара - 21200 кг, нетто -62950 кг, що менше вантажного документу на 4050 кг. На поверхні вантажу маються воронкоподібні поглиблення праворуч за ходом поїзда над 6-7 люками довжиною 2800мм, шириною 2800 мм, глибиною до полу, над 4-5 люками довжиною 1000мм., шириною 1000 мм., глибиною 1000 мм. Поверхня маркована бороздами та вапном. Маркування не пошкоджене. Маються старі сліди просипання. На момент прибуття та зважування просипання вантажу відсутнє.

Згідно з комерційним актом № 410006/225/2 при контрольному переважуванні вагону № 62522339 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 86250кг, тара - 23330 кг, нетто - 62950 кг, що менше вантажного документу на 1050 кг. Поверхня вантажу промаркована в формі поперечних смуг трикутної форми та вапном. На поверхні вантажу є виїмки праворуч за ходом поїзда над 3-4 люками довжиною 1800мм., шириною 100мм., глибиною 500 мм., над 7-м люком довжиною 1500мм., шириною 2000мм., глибиною 600 мм.В місці виїмок маркування відсутнє. Люки закриті. На момент прибуття та зважування просипання вантажу відсутнє.

Згідно з комерційним актом № 410006/35/56 при контрольному переважуванні вагону № 54040753 на справних 150-тонних вагонних вагах виявилось брутто - 88850 кг, тара - 22400 кг. нетто - 66450 кг, що менше вантажного документу на 850 кг. На поверхні вантажу виїмки ліворуч за ходом поїзда над 7 лютом довжиною 1000мм, шириною 2000мм., глибиною 250мм. Та над 1 люком довжиною 1000мм, ширинию 1100мм., глибиною 300мм. Поверхня маркована бороздами та вапном. Маркування не пошкоджене. Маються старі сліди просипання. Доступу до вантажу не має. На момент прибуття та зважування просипання вантажу відсутнє. Люки щільно закриті.

З урахуванням норми природної втрати під час перевезення, яка згідно п. 27 Правил видачі вантажів для мінерального палива складає 1%, нестача вантажу (кг/т): у вагоні № 60462165 становить - 921 кг, у вагоні № 54039375 становить - 2579 кг, у вагоні № 62197827 становить - 3130 кг, у вагоні № 56558554 становить - 3380 кг, у вагоні № 62522339 становить - 410 кг. у вагоні № 54040753 становить -177 кг.

За даними довідок № 1/53/20 від 14.12.22 року, № 234 від 06.12.2022 року, №7/1 від 12.01.2023 року, № 1/5318 від 14.12.2022року, № 241 від 14.12.2022 року, №1/5319 від 14.12.2022 року, №240 від 14.12.2022 року, № 2/80 від 11.01.2023 року, № 1/943 від 16.03.2023 року, № 90/1 від 17.03.2023 року, №2/81 від 11.01.2023 року, №104 від 27.03.2023 року про вартість 1 тони відвантаженого вугілля становить: по накладній № 48031983,у вагоні №60462165 - вартість 4159,06 грн. з ПДВ; по накладній № 48065676/47049515, у вагоні №54039375 - вартість 3104,63 грн. з ПДВ; по накладній №48078703/41809542, у вагоні № 62197827 - вартість 4507,36 грн. з ПДВ; по накладній №48078976/41809534, у вагоні № 56558554 вартість 4907,18 грн. з ПДВ; по накладній № 48232094(40047771), у вагоні № 54040753 вартість 5919,62 грн. з ПДВ; по накладній № 48133474(42281493), у вагоні № 62522339 вартість 4123,27 грн. з ПДВ.

За розрахунками позивача, вартість недостачі вантажу у вищевказаних вагонах з урахуванням норми недостачі вантажу для мінерального палива 1% становить 45 690,06 грн., які позивач просить стягнути з відповідача.

Як встановлено судом на підставі наявних у матеріалах справи накладних № 48031983, № 48065676, №47049515, № 48078703, №41809542, №48078976, №41809534, № 48232094, № 40047771, № 48133474, № 42281493 відповідач прийняв до перевезення вугілля марок ДГ(0-100) без зауважень і зобов`язався доставити його на станцію Бурштин, Львівської залізниці - ВП «ДТЕК Бурштинська ТЕС» АТ «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО».

Виходячи з вищевикладеного, між сторонами виникли правовідносини за договором перевезення.

За договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату (частина 1 статті 307 Господарського кодексу України).

При цьому, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням перевізного документа (транспортної накладної, коносамента тощо) відповідно до вимог законодавства (частина 2 статті 307 Господарського кодексу України).

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 року № 475, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 2.1 Правил оформлення перевізних документів.

За приписами частини 5 статті 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству, та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.

Відповідальність перевізника за збереження вантажу виникає з моменту прийняття вантажу до перевезення (частина 2 статті 308 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 12 Закону України "Про залізничний транспорт" визначено, що підприємства залізничного транспорту загального користування забезпечують збереження вантажів, багажу та вантажобагажу на шляху слідування та на залізничних станціях згідно з чинним законодавством України.

Залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з правилами іншому підприємству (частина 1 статті 110 Статуту залізниць України).

Як вбачається з матеріалів справи, під час перевезення залізницею було проведено перевірку маси вантажу на справних 150-тонних статичних вагах та виявлено, що маса вантажу у вагонах не відповідає фактичній масі, вказаній у накладній, про що перевізником складено відповідні комерційні акти (форми ГУ-22).

Згідно з частинами 1, 2 статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Надані з позовом комерційні акти за своєю формою та змістом відповідають вимогам Статуту залізниць України та Правилам складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 року №334, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за № 567/6855, а тому приймаються судом в якості належних та допустимих доказів на підтвердження факту невідповідності маси, зазначеної у накладних № 48031983, № 48065676, №47049515, № 48078703, №41809542, №48078976, №41809534, № 48232094, № 40047771, № 48133474, № 42281493 фактичній масі вантажу.

За незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин (частина 2 статті 23 Закону України "Про залізничний транспорт" та стаття 113 Статуту).

Частиною 3 статті 314 Господарського кодексу України передбачено, що за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, у разі втрати або нестачі вантажу перевізник відповідає у розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі (стаття 114 Статуту залізниць України).

За приписами статті 22 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування збитків, які їй було завдано в результаті порушення її цивільного права. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 224 Господарського кодексу України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 225 Господарського кодексу України визначено вичерпний перелік складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, зокрема: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково втрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства.

Для застосування таких правових наслідків порушення зобов`язань як стягнення збитків потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди; причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками; вини. Відсутність хоча б одного з вище перелічених елементів, які створюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за невиконання або неналежне виконання ним взятих на себе зобов`язань.

За приписами статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Факт нестачі за спірним перевезенням підтверджений комерційними актами, які є належними і допустимими доказами відповідно до вимог статей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України.

У той же час відповідач, не спростував подані позивачем докази. Крім того, відповідач не надав жодних доказів на підтвердження того, що недостача прийнятого залізницею до перевезення вантажу без зауважень виникла з незалежних від неї причин.

Суд звертає увагу на те, що за змістом статті 115 Статуту залізниць України вартість вантажу може бути визначена на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Водночас, ані вказаною нормою, ані будь-якою іншою нормою законодавства не встановлено обов`язкової форми щодо такого документу, у тому числі, необхідність його підписання саме головним бухгалтером.

Твердження відповідача стосовно того, що позивачем не надано належної довідки про вартість 1 т. вугілля, що перевозилась згідно накладної №48133474 у вагоні №62522339, суд вважає безпідставними, оскільки матеріали справи містять довідку вартості вантажу видані ПраТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» №2/80 від 11.01.2023 (як виробника вугілля) та довідку відправника вантажу АТ «Жовтнева ЦФЗ» №104 від 27.03.2023.

Надані позивачем довідки про вартість вантажу в силу положень ст. 114, 115 Статуту залізниць України є належними та допустимими доказами визначення вартості вантажу, оскільки вказані положення не визначають вичерпного переліку документів, якими може підтверджуватись вартість вантажу.

У зв`язку із чим, посилання відповідача про недоведеність позивачем вартості та підтвердження оплати вартості відправленого вантажу за залізничними накладними судом відхиляються, оскільки позивач у цій справі не був власником майна, а виступав вантажовідправником; право на подання позову було передано йому отримувачем вугілля (згідно з написами на залізничних накладних), що не заперечувалося відповідачем і не суперечить положенням статті 133 Статуту залізниць України.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.08.2018 у справі №910/22324/16, від 16.11.2019 у справі №910/16904/18, від 05.02.2020 у справі №910/3868/19, №910/15076/19 від 03.09.2020, від 15.03.2021 у справі №910/5038/20.

Відповідно до частини 2 статті 114 Статуту залізниць України недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з пунктом "г" статті 111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли недостача вантажу не перевищує норм природної втрати і граничного розходження визначення маси.

Пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 року № 644 визначено, що вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто.

При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить: 2% маси, зазначеної в перевізних документах: вантажі рідкі або здані до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані; руда марганцева і хромова; кварцити у подрібненому стані (фракції 0-6 мм); мідний купорос; хімічна сировина навалом; солі; фрукти свіжі; овочі свіжі; шкіра оброблена і мокросолона; тютюн; м`ясо свіже; 1,5% маси, зазначеної в перевізних документах: вугілля деревне; будівельні матеріали; кварцити в кусках; жири; риба солона; мінеральні добрива; 1% маси, зазначеної в перевізних документах: мінеральне паливо; кокс; руда залізна; вовна немита; мило; м`ясо морожене; птиця бита всяка; копченості м`ясні всякі; 0,5% маси всіх інших вантажів.

Норми недостачі або надлишку маси вантажів розраховуються: від маси брутто - для вантажів, які перевозяться в тарі й упаковці; від маси нетто - для вантажів, які перевозяться без тари й упаковки.

Відповідач у відзиві зазначив, що в графі № 20 залізничних накладних вологість вантажу становить орієнтовано 0,2% та те, що в комерційних актах містяться відомості, що у вагонах була наявна вода, а тому вологість вантажу на думку відповідача більше ніж 0,2 % і тому потрібно застосовувати 2% норм природних втрат.

Дослідивши твердження відповідача, що нестача вантажу виникла не з вини відповідача, а у зв`язку навантаженням вантажевідправником вугілля у непридатні у комерційному відношенні для перевезення вагони, суд зазначає наступне.

Наявні у матеріалах справи комерційні акти містять відомості про те, що на моменту огляду течі вантажу немає, люки закриті, в технічному та комерційному відношенні вагони справні, на момент прибуття та зважування вантажу просипання не було.

Крім того, матеріали справи не містять заперечень відповідача щодо несправності вагонів прийнятих ним до перевезення.

Також суд відхиляє заперечення відповідача щодо зменшення маси вантажу внаслідок вологості вантажу оскільки в залізничних накладних зазначено, вантаж (вугілля кам`яне) було відвантажено у твердому стані, граничний показник вологості до 0,2%, а в комерційних актах відсутні відомості, що у вагонах була наявна вода.

За таких обставин, з урахуванням пункту 27 Правил видачі вантажів, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 1 % маси, зазначеної в перевізних документах, що відноситься, зокрема, до перевезення мінерального палива (вугілля кам`яного), вологість якого складає до 0,2%.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку вартості втраченого вантажу з урахуванням природної втрати, суд зазначає, що розрахунки є арифметично вірними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки відповідача, що виявилась у незбереженні вантажу, завданої шкоди - нестачі товару на загальну суму 45690,06 грн та причинного зв`язку між протиправною поведінкою та завданою шкодою. При цьому, відповідачем не доведено суду належними та допустимими доказами, що нестача вантажу у вказаних вагонах сталась не з вини Акціонерного товариства "Українська залізниця" відповідно до статті 127 Статуту залізниць України.

Приймаючи до уваги встановлені фактичні обставини нестачі частини вантажу та враховуючи, що відповідачем не спростовано факту наявності в діях перевізника вини за незбереження прийнятого до перевезення вантажу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги, підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 86, 129, 232, 233, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03150, м. Київ, вул. Єжі Гедройця, буд. 5; ідентифікаційний код 40075815) на користь Акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" (79026, Львівська область, м. Львів, вул. Козельницька, буд. 15, код 23269555) 45 690 (сорок п`ять тисяч шістсот дев`яносто) грн. 06 коп. вартості нестачі вугілля та 2684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн витрат по сплаті судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна