СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Харків Справа № Б-50/232-09

Колегія суддів Східного апеляційного господарського суду у складі:

головуючий суддя Россолов В.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Хачатрян В.С.,

за участю секретаря судового засідання Беккер Т.М.,

за участю ліквідатора ТОВ "Лекском" арбітражного керуючого Черкасова С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Лісник" (вх. №1555 Х/1) на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі № Б-50/232-09,

за позовом ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском",

до ТОВ "Лісник",

про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженя майном,-

ВСТАНОВИЛА:

До Господарського суду Харківської області надійшла позовна заява ліквідатора Черкасова С.А. про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном (вх. №3354/23 від 14.02.2023), в якій ліквідатор просить суд: 1) зобов`язати ТОВ "Лісник" (6) усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженя ТОВ "Лекском" () нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, шляхом звільнення зазначених нежитлових приміщень; 2) стянути з ТОВ "Лісник" на користь заявника сплачений судовий збір.

Позовні вимоги обгрунтовані обставиною незаконного користування ТОВ "Лісник" нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка - Горбовичі, буд.1, які перебувають у власності ТОВ "Лекском".

Рішенням Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі № Б-50/232-09 позовні вимоги ТОВ "Лекском" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Черкасова С.А. задоволено, зобов`язано ТОВ "Лісник" (, адреса: 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г) усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження ТОВ "Лекском" (, 61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 7) нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка - Горбовичі, буд.1, шляхом їх звільнення, стягнуто з ТОВ "Лісник" (, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд.1-Г) на користь ТОВ "Лекском" (, 61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 7) судовий збір у розмірі 5368,00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач не довів законних підстав користування спірним майном та добровільно не звільняючи, перешкоджає позивачеві реалізувати його право щодо користування власним майном. Приймаючи відповідне рішення суд врахував в якості доказу витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2023, де зазначено офіційне місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Лісник", , є - Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

ТОВ "Лісник" з відповідним рішенням суду не погодилось, звернулось з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права, просить його скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Апелянт вказує про необгрунтованість врахування місцевим господарським судом в якості доказу витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2023, оскільки 29.05.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис про нове місцезнаходження Апелянта, а саме: 08001, Київська обл., Бучанський р-н, смт Макарів, вул. Фастівська, 65, про що повідомлено господарський суд.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що місцевим господарським судом порушено положення ст. ст. 391, 392 ЦК України, оскільки позивачем не доведено факт користування спірним майном.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 04.08.2023 у справі № Б-50/232-09 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Лісник" на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі № Б-50/232-09, призначено розгляд апеляційної скарги ТОВ "Лісник" на рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі № Б-50/232-09 на 21.08.2023 об 11:30 годині у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань №132, запропоновано позивачу подати відзив на апеляційну скаргу, який повинен відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянтові, роз`яснено учасникам справи, що в умовах дії режиму воєнного стану, з міркувань безпеки та враховуючи приписи ст.3 Конституції України, розгляд апеляційної скарги може бути перенесений на іншу дату, запропоновано учасникам справи заздалегідь визначитися із бажанням та можливістю взяти участь у судовому засіданні, про що письмово повідомити Східний апеляційний господарський суд, явку представників учасників справи визнано необов`язковою, запропоновано учасникам справи для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати їх з використанням програми "Електронний суд" (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати документи з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду: , витребувано у Господарського суду Харківської області матеріали справи №Б-50/232-09.

У судове засідання, яке відбулось 21.08.2023, зявився представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском".

18.08.2023 від представника ТОВ "Лісник" надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

На початку судового засідання колегія суддів встановила надходження від ліквідатора ТОВ "Лекском" арбітражного керуючого Черкасова С.А. клопотання про витребування у апелянта ТОВ "Лісник" () документів, зазначених в ухвалі Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 по справі № Б-50/232-09 та банківських виписок з обслуговуючих банків щодо руху коштів за період з 01.01.2020 по 06.07.2023, в яких можуть бути зазначені платежі за оренду нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, 1-Г.

Необхідність витребування зумовлена підтвердження даними доказами обставини використання ТОВ "Лісник" без дозволу власника нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, 1-Г.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 81 ГПК України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 80 цього Кодексу. У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:

1)який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);

2)обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3)підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4)заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;

5)причини неможливості отримати це доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

Разом з тим по-перше, арбітражним керуючим Черкасовим С.А. не зазначено заходи, які були вжиті для отримання цих доказів, або причини неможливості самостійно отримати зазначену інформацію.

По-друге, за змістом ст. 81 ГПК України передумовою для задоволення судом клопотання про витребування доказу є його чітке визначення та конкретизація особою.

У даному випадку витребувати у ТОВ "Лісник" (договори (угоди), на підставі яких ТОВ "Лісник" користується нежитловою будівлею за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

Тобто, особою чітко не визначається та не конкретизується доказ, який підлягає витребуванню у відповідача. Вказане не відповідає в повній мірі положенням ст. 81 ГПК України.

По-третє, ухвалою Господарського суду Харківської області від 18.05.2023 у справі № Б-50/232-09 було витребувано у ТОВ "Лісник" (, адреса: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, 1-Г) договори (угоди), на підставі яких ТОВ "Лісник" користується нежитловою будівлею за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

У ході розгляду справи у суді першої інстанції з приводу даного витребування надало пояснення ТОВ "Лісник", вказавши про невикористання таких приміщень в цілому, відтак зазначивши про відсутність такої документації.

Тобто, в рамках даної справи відповідач вже надав пояснення стосовно витребування такої документації та зазначив про її відсутність, невикористання таких приміщень в цілому, невчинення будь-яких перешкод позичачу у здійсненні права користування та разпорядження вказаним майном.

Ураховуючи наслідки розгляду такого клопотання у суді першої інстанції, позицію відповідача на стадії апеляційного перегляду справи, його повторне задоволення не призведе до належного процесуального результату.

В частині клопотання про витребування банківських виписок з обслуговуючих банків щодо руху коштів за період з 01.01.2020 по 06.07.2023, в яких можуть бути зазначені платежі за оренду нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, 1-Г, колегія суддів зазначає про таке.

По-перше, сама по собі відповідна документація може слугувати підтвердженням фінансових правовідносин між поперднім власником нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Шпитьки, 1 км дороги Личанка-Горбовичі, 1-Г, та відповідачем. Втім така документація не є прямим свідченням фактичного знаходження ТОВ "Лісник" за даною адресою. Так, відповідач не заперечує обставину перебування товариства у спірному приміщенні до моменту повторного набуття позивачем права власності на нього. Наявність орендних правовідносин між відповідачем та попереднім власником такого майна не свідчить про його фактичне використання ТОВ "Лісник" на момент подання позову та момент розгляду справи у суді.

По-друге, у суді першої інстанції ТОВ "Лекском" не заявлялось клопотання про витребування такої документації. Оскільки така документація витребується позивачем саме на стадії апеляційного перегляду остання буде вважатись новим доказом, наданим в ході апеляційного перегляду справи.

За змістом статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Діюче процесуальне законодавство не передбачає можливості або права суду апеляційної інстанції здійснювати повторний перегляд справи на підставі доказів, які не були предметом дослідження під час розгляду справи у суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції обмежений у прийнятті додаткових доказів, які вправі приймати лише за умови, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов`язаний самостійно з`ясовувати відповідні причини.

Втім, звертаючись з таким клопотання, ТОВ "Лекском" не вказує про існування поважних причин неможливості витребування такої документації, а відтак подання таких доказів до суду першої інстанції, що виключає можливість їх врахування у справі на стадії апеляційного перегляду.

За таких обставин, колегією суддів встановлено відсутність правових підстав для задоволення поданих відповідачем клопотань, що виключає будь-яку необхідність витребування такої документації.

У зв`язку з викладеним суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про витребування доказів є необґрунтованим та у його задоволенні слід відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи колегія суддів встановила такі обставини спору.

З матеріалів справи вбачається, що постановою Господарського суду Харківської області від 27.01.2010 у справі №Б-50/232-09 ТОВ "Лекском" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі №Б-50/232-09, яка залишена без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та Вищого господарського суду України від 22.11.2017, зокрема, визнано недійсними результати аукціону від 12.07.2016 щодо продажу нерухомого майна банкрута ТОВ "Лекском", а саме, аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складаються із: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м., за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-бта визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12.07.2016, що був укладений за результатом аукціону з продажу майна ТОВ "Лекском" від 12.07.2016 № 100080616/1.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2019, яка залишена в силі постановою Верховного суду у складі касаційного господарського суду від 05.02.2020, витребувано з володіння ТОВ "СОВБЕРГ" об`єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; - нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в;

- нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а;

- нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, та зобов`язано ТОВ "СОВБЕРГ" передати їх ліквідатору ТОВ "Лекском".

Цією ж ухвалою суду визнано за ТОВ "Лекском" право власності на нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., адреса : Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в; нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка - Горбовичі, буд. 1-а; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г.

Позивачем ТОВ "Лекском" після постановлення зазначеного вище судового рішення (ухвала від 10.09.2019) було зареєстровано права право власності на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що суду наданий позивачем витяг з Державного реєстру речових прав № 327562443 від 30.03.2023, відповідно до якого за ТОВ "Лекском" зареєстровано право власності на вищезазначене нерухоме майно, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

Звертаючись з відповідним позовом ліквідатор Черкасова С.А. вказує, що в ході ліквідаційної процедури йомустало відомо, що відповідач займає вищевказані приміщення, підтверджуючи це витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2023, де зазначено офіційне місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Лісник", , є - Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г., та фотографією продукції відповідача з відображення на етикетці адреми місцезнаходження виробника -Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі.

Ліквідатором на адресу ТОВ "Лісник" та його директору Горошко Р.В. були направлено повідомлення про необхідність звільнення зайнятої без відповідних правових підстав нежитлової будівлі за адресою:Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, у строк до 31.01.2023.

Вказану вимогу про звільнения нежитлового приміщення відповідач залишив без задоволення, займане приміщення відповідач не звільнив.

За позицією позивача, ТОВ "Лекском" як власник нерухомого майна - нежитлової будівлі за адресою: Київська область, Кисво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г не укладало з ТОВ "Ліснию" договорів оренди, згоди на передачу ТОВ "Ліснию" в користування нежитлового приміщення не надавало.

З огляду на викладене ліквідатор Черкасова С.А. просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном (вх. №3354/23 від 14.02.2023), в якій ліквідатор просить суд зобов`язати ТОВ "Лісник" (6) усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженя ТОВ "Лекском" () нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, шляхом звільнення з зазначених нежитлових приміщень.

За позицією ТОВ "Лісник", товариство не користується нежитловою будівлею за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г, не має жодних господарських відносин з позивачем, фактично не займає вищевказану нежитлову будівлю, не чинить будь-яких перешкод позичачу у здійсненні права користування та разпорядження вказаним майном.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам колегія суддів зазначає про таке.

Предметом судового розгляду у цій справі є позов ліквідатора Черкасова С.А. про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном (вх. №3354/23 від 14.02.2023), в якій ліквідатор просить суд зобов`язати ТОВ "Лісник" (6) усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженя ТОВ "Лекском" () нежитловими приміщеннями, розташованими за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Шпитьки, 1-й км. дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, шляхом звільнення з зазначених нежитлових приміщень.

Частиною 1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до частини 1 статті 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Захист права власності - це сукупність передбачених законом цивільно-правових засобів, які, по-перше, гарантують нормальне господарське використання майна (тобто вони забезпечують захист відносин власності в їх непорушеному стані), по-друге - застосовуються для поновлення порушених правовідносин власності, для усунення перешкод, що заважають їх нормальному функціонуванню, для відшкодування збитків, які заподіяні власнику.

Залежно від характеру посягання на права власника і змісту захисту, який надається власнику, виділяються речово-правові засоби захисту права власності.

Речові засоби захисту права власності та інших речових прав покликані захищати ці права від безпосереднього неправомірного впливу будь-яких осіб. До речово-правових позовів належать: вимоги власника щодо усунення порушень права власності, які не пов`язані з володінням (негаторний позов); вимоги власника про визнання права власності.

При цьому положеннями статті 391 ЦК України установлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Предметом негаторного позову є вимога володіючого майном власника до третіх осіб про усунення порушень його права власності, що перешкоджають йому належним чином користуватися та розпоряджатися цим майном тим чи іншим способом. Підставою для звернення з негаторним позовом є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне чинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.

Другою умовою застосування негаторного позову відсутність між позивачем та з відповідачем договірних відносин, адже в разі наявності таких відносин власник здійснює захист порушеного права власності зобов`язально-правовими засобами.

Аналогічну правову позицію викладено у постанова Верховного Суду від 03.06.2020 у справі № 916/1666/18.

Отже, умовами до подання негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач для усунення порушень права власника (володільця).

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/17.

Отже, право власності як абсолютне право має захищатися лише у разі доведення самого факту порушення. Тому встановлення саме зазначених вище обставин належить до предмета доказування у справах за такими позовами. Подібна за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 909/392/1 та постанові Верховного Суду від 27.05.2020 у справі № 910/1310/19.

З огляду на предмет позовних вимог, який зводиться до зобовязання сторони звільнити приміщення, до предмету доказування входить доведення ТОВ "Лекском":

-факту приналежності йому нерухомого майна за адресою: 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г на праві власності або титульного володільця,

-обставини фактичного знахождення ТОВ "Лісник" за відповідною адресою, перешкоджання ТОВ "Лекском" користуватись, розпоряджатись цим майном,

-відсутності у ТОВ "Лісник" законних підстав для користування нерухомим майном.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

17.10.2019 набув чинності Закон України № 132-IX від 20.09.2019 "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до України змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.06.2020 у справі № 924/233/18).

Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19).

Аналазіючи матеріали справи на предмет доведення позивачем обставин, що входять до предмету доказування у даній справі колегія суддів враховує таке.

За матеріалами справи про банкрутство ТОВ "Лекском" та поданій позовній заяві вбачається, що Постановою господарського суду Харківської області від 27.01.2010 у справі №Б-50/232-09 ТОВ "Лекском" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 14.02.2017 у справі №Б-50/232-09, яка залишена без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 25.04.2017 та Вищого господарського суду України від 22.11.2017, зокрема, визнано недійсними результати аукціону від 12.07.2016 щодо продажу нерухомого майна банкрута ТОВ "Лекском", а саме, аграрно-промислового молочно-товарного комплексу, що складаються із: санітарний пропускник (літ. "А") загальною площею 380,6 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б") загальною площею 840,1 кв.м., корівник із цегли (літ. "Б1") загальною площею 1911,3 кв.м., корівник із бетону, цегли (літ. "Б2") 1911,5 кв.м., за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-бта визнано недійсним договір купівлі-продажу від 12.07.2016, що був укладений за результатом аукціону з продажу майна ТОВ "Лекском" від 12.07.2016 № 100080616/1.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.09.2019, яка залишена в силі постановою Верховного суду у складі касаційного господарського суду від 05.02.2020, витребувано з володіння ТОВ "СОВБЕРГ" об`єкти нерухомого майна:

- нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; - нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., розташованої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в;

- нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-а;

- нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., розташовану за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г, та зобов`язано ТОВ "СОВБЕРГ" передати їх ліквідатору ТОВ "Лекском".

Цією ж ухвалою суду визнано за ТОВ "Лекском" право власності на нежитлову будівлю (виробничо-складська будівля) літ. А-1, загальна площа 870,6 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-б; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1, загальною площею 1910 кв.м., адреса : Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-в; нежитлову будівлю (адміністративна будівля) літ. А-1, загальною площею 374,9 кв.м, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка - Горбовичі, буд. 1-а; нежитлову будівлю (будівля складу) літ. А-1 загальною площею 1909,4 кв.м., адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-г.

З матеріалів справи вбчається, що позивачем ТОВ "Лекском" після постановлення зазначеного вище судового рішення (ухвала від 10.09.2019) було зареєстровано права право власності на вказане майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, про що суду наданий позивачем витяг з Державного реєстру речових прав № 327562443 від 30.03.2023, відповідно до якого за ТОВ "Лекском" зареєстровано право власності на вищезазначене нерухоме майно, адреса: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

Зазначене свідчить про підтвердження ТОВ "Лекском" факту приналежності йому нерухомого майна на праві власності.

Аналізуючи матеріали справи на предмет доведення позивачем обставини фактичного користування відповідачем спірного майна, перешкоджання власникові користуватись та розпоряджатись цим майном, колегія суддів зазначає про таке.

Як вищевстановлено судом апеляційної інстанції, з огляду на предмет та підстави позову, позивач повинен надати докази фактичного користування та розпорядження ТОВ "Лісник" нерухомим майном за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г, на момент подання позову. З відповідних доказів повинно чітко вбачатись фактичне знаходження відповідача, або частини його майна, за відповідною адресою.

З боку ліквідатора ТОВ "Лекском" арбітражного керуючого Черкасова С.А. в якості доказів на підтвердження вищезазначеної обставини надано:

-витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2023, де зазначено офіційне місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Лісник", , є - Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.,

-фотографію продукції відповідача з відображення на етикетці адреси місцезнаходження виробника -Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі.

Колегія суддів зазначає, що відповідні докази не є належними доказами саме фактичного користування та розпорядження ТОВ "Лісник" нерухомим майном за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

Варто зазначити, що згідно до ст. 93 ЦК України, місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань", державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб підприємців (далі державна реєстрація) офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Тобто, державна реєстрація адреси місцезнаходження юридичної особи є офіційним засвідчення з боку держави факту її створення та потенційного ведення діяльності за такою адресою, починаючи з дати державної реєстрації юридичної особи і по момент скасування такої реєстрації або внесення змін щодо нового місцезнаходження юридичної особи.

При цьому суд першої інстанції не надав належної правої оцінки поясненням відповідача стосовно зміни місцезнаходження ТОВ "Лісник".

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ "Лісник" з застосуванням підсистеми "Електронний суд" ЄСІТС до моменту закриття підготовчого засідання подавалась заява про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді від 02.06.2023, до якої, було надано суду актуальну виписку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, датовану 31.05.2023 за №44. З цією випискою ТОВ "Лісник" підтверджується, що 29.05.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань був внесений запис про нове місцезнаходження Апелянта, а саме: 08001, Київська обл., Бучанський р-н, смт Макарів, вул. Фастівська, 65.

Отже, на момент розгляду справи у суді першої інстанції була наявна офіційна інформація щодо зміни місцезнаходження ТОВ "Лісник" на нову адресу: 08001, Київська обл., Бучанський р-н, смт Макарів, вул. Фастівська, 65.

У звязку з цим колегія суддів погоджується з аргументами апелянта про необгрунтованість врахування місцевим господарським судом в якості доказу витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2023, де зазначено офіційне місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Лісник", , є - Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

Колегія суддів вважає за потребне наголосити, що у будь-якому випадку, виходячи з обраного позивачем способу захисту (усунення перешкод у користуванні майном шляхом його звільнення), сам по собі факт державної реєстрації не звільняє позивача від обовязку доведення факту фізичного (безпосереднього) знаходження відповідача за адресою:Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г.

При цьому факт державної реєстрації мав би вирішальне значення при заявленні позивачем вимоги про усунення перешкод у користуванні майном шляхом скасування запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в частині реєстрації відомостей про місцезнаходження ТОВ "Лісник".

Зазначене стосується можливості прийняття в якості належного доказу фотографії продукції відповідача з відображення на етикетці адреси місцезнаходження виробника -Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, оскільки

-зазначення на етикетці товару адреси виробника, являє собою не фактичне місце її виготовлення, а місцезнаходження виробника згідно даних офіційної реєстрації юридичної особи.

-датою виготовлення продукції є 28.09.2022, тобто відповідна продукція виготовлена більш ніж за 3 місяця до моменту подання позову, що в будь-якому випадку не може підтверджувати знаходження ТОВ "Лісник" за вказаною адресою на момент звернення з позовною заявою та ухвалення рішення у справі.

При цьому, відповідач не заперечує обставину перебування товариства у спірному приміщенні до моменту повторного набуття позивачем права власності на нього. В свою чергу, стороною документально підтверджено зміну місцезнаходження юридичної сособи, і відповідно спростовано ключовий доказ позивача - витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 16.05.2023, де зазначено офіційне місцезнаходження юридичної особи ТОВ "Лісник", , є - Україна, 08122, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г., шляхом надання нового витягу з інформацією про зміну офіційного місцезнаходження юридичної особи.

Виходячи з концепції доказування у даному спору (обов`язку саме позивача довести фактичне знаходження ТОВ "Лісник" за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г на момент подання позову), обсягу та характеру наданих доказів, висновок про фактичне користування та розпорядження ТОВ "Лісник" нерухомим майном, не видається більш вірогідним, ніж протилежний висновок відповідача.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про недоведення позивачем обставини фактичного користування та розпорядження ТОВ "Лісник" нерухомим майном за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Шпитьки, 1-й км дороги Личанка-Горбовичі, буд. 1-Г., як правової підстави застосування статті 391 ЦК України.

Оскільки позивачем не доведено сукупності обставин для захисту порушено права в порядку статті 391 ЦК України, слід відмовити зодоволенні позовних вимог.

З наведеного вбачається, що Господарським судом Харківської області не правильно застосовано положення статті 391 ЦК України, а саме не враховано предмет доказування, належність доказів у такій категорії спору, судом надана неправильна оцінка доказам у справі, що спричинило неправильне вирішення спору по суті.

Відтак, позовні вимоги є необгрунтованими і в їх задоволенні слід відмовити.

Приймаючи до уваги вищевикладене, судова колегія вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Лісник" підлягає задоволенню, а Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі № Б-50/232-09 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Щодо судових витрат, які складаються з судового збору за подання заяви та апеляційної скарги, то колегія суддів дійшла висновку про їх розподіл відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 129, 240, 269, 270, п.2, ч.1 статті 275, п.1 п.3 статті 277, статтями 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Лісник" задовольнити.

Рішення Господарського суду Харківської області від 06.07.2023 у справі № Б-50/232-09 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю "Лекском" до ТОВ "Лісник" про усунення перешкоди у здійсненні права користування та розпорядженя майном

Стягнути з ТОВ "Лекском" (, 61001, м. Харків, пр-т Гагаріна, 7) на користь ТОВ "Лісник" витрати за подання апеляційної скарги в розмірі 8052,00 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки касаційного оскарження передбачено ст.286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.08.2023.

Головуючий суддя В.В. Россолов

Суддя Р.А. Гетьман

Суддя В.С. Хачатрян