ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2023 р. Справа № 924/671/23

м. Хмельницький

Суддя Господарського суду Хмельницької області Музика М.В., розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с. Крупець Шепетівського району Хмельницької області

до фермерського господарства "Тимчук", с. Левківка Хмельницького району Хмельницької області

про стягнення 737 343,97 грн. заборгованості за договором поставки № від 26.02.2020 року, з яких 36 826,16 грн. основного боргу, 99 815,23 грн. штрафу, 210 962,34 грн. пені, 38 9740,24 грн. відсотків,

представники сторін:

позивача: адвокат Стельмах Ю.М. - згідно довіреності від 10.04.2023 року (в режимі ВКЗ);

відповідача: не з`явився;

ВСТАНОВИВ:

ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 22.06.2023 року відкрито провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна", с. Крупець Шепетівського району Хмельницької області до фермерського господарства "Тимчук", с. Левківка Хмельницького району Хмельницької області про стягнення 737 343,97 грн. заборгованості за договором поставки № від 26.02.2020 року, з яких 36 826,16 грн. основного боргу, 99 815,23 грн. штрафу, 210 962,34 грн. пені, 389740,24 грн. відсотків, призначено підготовче засідання.

31.07.2023 року від позивача надійшла заява про часткову відмову від позову, у якій ТОВ «Суффле Агро Україна» відмовляється від позову в частині стягнення з відповідача 36826,16 грн. боргу та застосування ч. 10 ст. 238 ГПК України щодо нарахування 48% річних на суму боргу з 07.06.2023 року до моменту виконання рішення суду.

З приводу даної заяви судом враховується, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 46 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу.

Суд не приймає відмову від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє (ч. 6 ст. 46, ч. 5 ст. 191 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ст. 191 Господарського процесуального кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Судом встановлено, що заява про відмову від позову в частині підписана уповноваженим на вчинення відповідних дій згідно довіреності від 10.04.2023 року представником, наслідки відмови від позову останньому зрозумілі, про що зазначено у заяві про відмову від частини позовних вимог.

Відтак, суд приймає відмову позивача від вимог про стягнення з відповідача 36826,16 грн. боргу та застосування ч. 10 ст. 238 ГПК України щодо нарахування 48% річних на суму боргу з 07.06.2023 року до моменту виконання рішення суду, що має наслідком закриття провадження у справі у вказаній частині згідно ч. 3 ст. 231 ГПК України.

15.08.2023 року від сторін у справі надійшла заява про затвердження мирової угоди, у якій ТОВ «Суффле Агро Україна» та ФГ «Тимчук» просять затвердити укладену між ними мирову угоду в редакції, долученій до заяви.

Розглянувши подану заяву про затвердження мирової угоди судом враховується, що відповідно до пункту 5 частини 3 статті 2 ГПК України серед основних засад (принципів) господарського судочинства законодавець визначив диспозитивність, зміст якого розкривається в статті 14 ГПК України. Так, відповідно до частини 2 статті 14 ГПК України учасники справи розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Зміст принципу диспозитивності у господарському судочинстві деталізований в статтях 46, 191, 274, 298, 307 ГПК України. Одним зі способів вирішення господарського спору (в контексті прояву принципу диспозитивності в господарському процесі) є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав та обов`язків сторін щодо предмета позову.

Згідно частини сьомої статті 46 ГПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Мирова угода - це договір, який укладається сторонами з метою припинення спору та на умовах, погоджених сторонами. Тобто, відмовившись від судового захисту, сторони ліквідують наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання розбіжностей на погоджених умовах.

На відміну від звичайного договору, мирова угода у позовному провадженні укладається в процесі розгляду справи у господарському суді у формі та на умовах, передбачених процесуальним законодавством; підлягає затвердженню господарським судом; припиняє процесуально-правові відносини сторін; якщо мирова угода не виконується добровільно, вона виконується в порядку, встановленому для виконання судового рішення. У цих висновках суд звертається до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 19.01.2021 у справі № 916/661/20 (провадження № 12-55гс20).

Мирова угода є вираженням взаємного волевиявлення сторін, що спрямоване на вирішення спору між ними на основі компромісу та припинення його подальшого судового розгляду. У ній можуть вирішуватися питання, що стосуються виключно прав і обов`язків сторін.

До основних завдань та переваг мирової угоди належать процесуальна економія, спрощення роботи суду, можливість сторонам самостійно врегулювати основні питання, пов`язані із захистом порушених прав, за умови комплексного врахування інтересів всіх сторін.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 231 ГПК України закриття провадження у справі є наслідком затвердження судом мирової угоди у позовному провадженні, відтак процесуальні дії щодо затвердження судом мирової угоди між сторонами спору та закриття у зв`язку з цим провадження у справі перебувають у нерозривному зв`язку і не можуть розглядатися окремо одна від одної.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії (частина третя статті 192 ГПК України).

Для встановлення обставин щодо правомірності закриття провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди сторін у позовному провадженні належить дослідити умови мирової угоди на предмет того, чи відповідають ці умови закону, чи не порушують права або охоронювані законом інтереси інших осіб, чи не є вони невиконуваними, а також чи відповідають дії представників сторін мирової угоди інтересам осіб, яких вони представляють, оскільки порушення будь-якої з наведених вимог є безумовною підставою для відмови у затвердженні мирової угоди і, як наслідок, свідчить про відсутність передумов для закриття провадження у справі з цих підстав. Подібний за змістом правовий висновок щодо застосування статей 192, 231 ГПК України у справах позовного провадження викладено у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 911/918/15 та від 24.01.2020 у справі № 911/5310/14.

Заява про затвердження мирової угоди повинна відповідати вимогам статей 191, 192 ГПК України.

Надавши учасникам справи право на врегулювання спору між собою на засадах диспозитивності, законодавець в той же час визначив межі реалізації такого права, дотримання яких є обов`язковим і для учасників правовідносин, і для суду.

Відповідно до частини п`ятої статті 192 ГПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо:

1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або

2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Повноваження суду щодо ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди також є обмеженими та передбачають можливість відмови у затвердженні мирової угоди та продовження судового розгляду у вказаних випадках.

Укладення мирової угоди, як способу реалізації процесуальних прав, є правом сторони, яке, в свою чергу, згідно процесуального Закону неможливо реалізувати, якщо такі дії суперечать законодавству або це призводить до порушення чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.

Затвердження мирової угоди під час розгляду справи має здійснюватися з застосуванням принципу "судового розсуду".

Судовий розсуд - це передбачене законодавством право суду, яке реалізується за правилами передбаченими ГПК України та іншими нормативно-правовими актами, що надає йому можливість під час прийняття судового рішення (вчинення процесуальної дії) обрати з декількох варіантів рішення, встановлених законом, чи визначених на його основі судом (повністю або частково за змістом та/чи обсягом), такий, що є найбільш оптимальним в правових і фактичних умовах розгляду та вирішення справи, з метою забезпечення верховенства права, справедливості та ефективного поновлення порушених прав та інтересів учасників судового процесу.

Судом з умов мирової угоди встановлено, що сторонами у справі врегульовано сплату заборгованості, для стягнення якої позивач звернувся до суду з даним позовом. Відтак, сторонами усунуто наявний між ними наявний правовий конфлікт через самостійне врегулювання спірних питань на погоджених умовах.

З огляду на викладене, оскільки судом також не встановлено порушення даною мирової угодою прав третіх осіб, суд приходить до висновку про затвердження поданої сторонами у справі №924/671/23 мирової угоди.

Згідно ст. 231 ГПК України суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.

Керуючись ст.ст. 191, 192, 231, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

прийняти відмову позивача під позовних вимог в частині стягнення з відповідача 36826,16 грн. боргу та застосування ч. 10 ст. 238 ГПК України щодо нарахування 48% річних на суму боргу з 07.06.2023 року до моменту виконання рішення суду.

Заяву сторін у справі №924/671/23 від 01.08.2023 року про затвердження мирової угоди задовольнити.

Затвердити мирову угоду у справі №924/671/23 наступного змісту:

Мирова угода у справі №924/671/23

Відповідно до ст. 192 ГПК України Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, Хмельницька обл., Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 43, ідентифікаційний код 34863309), в особі адвоката Стельмаха Юрія Миколайовича, який діє на підставі довіреності від 10.04.2023 року, що йменується тут та надалі - «Позивач», та Фермерське господарство «Тимчук» (31180, Хмельницька область, Старокостянтинівський р-н, село Левківка, вул. Лесі Українки, будинок 8, ідентифікаційний код 41814318) в особі голови Тимчука Вадима Федоровича, який діє на підставі Статуту, що йменується тут і надалі - «Відповідач», в подальшому разом іменуються «Сторони», що є сторонами у справі №924/671/23, яка знаходиться у провадженні Господарського суду Хмельницької області, суддя Музика М.В., за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» до Фермерського господарства «Тимчук» про стягнення 36826,16 гривень боргу, штрафу в сумі 99815,23 гривень, 210962,34 гривень пені, 389740,24 гривень відсотків річних, судового збору в розмірі 11060,16 гривень та нарахування 48% на суму боргу, що буде існувати з 07.06.2023 року до моменту виконання рішення суду, домовились про укладення мирової угоди по господарській справі №924/671/23 (далі - Мирова Угода) на таких умовах:

1. Відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі.

2. Позивач визнає, що на момент підписання цієї Мирової угоди, основний борг в сумі 36826,16 гривень відповідачем погашено повністю. У зв`язку з цим позивачем подано до суду заяву про відмову від позову в частині стягнення основного боргу та нарахування 48% річних за період з 07.06.2023 року до моменту виконання рішення суду.

3. Сторони домовились про припинення наступних зобов`язань відповідача, а саме: штрафу на суму 99815,23 гривень, пені на суму 210962,34 гривень та 48% річних в сумі 146301,79 гривень шляхом звільнення (прощення боргу) кредитором (позивачем) боржника (відповідача) від його обов`язків відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України.

4. Відповідач бере на себе зобов`язання відшкодувати позивачу судові витрати (судовий збір) в сумі 5530,08 грн.

5. Позивач, укладаючи цю Мирову угоду, погоджується на оплату 48% річних відповідачем у розстрочку, за графіком, як вказано нижче, а відповідач зобов`язується виконати свої зобов`язання зі сплати 48% річних в сумі 243438,45 гривень та відшкодування судових витрат в сумі 5530,08 гривень, які зазначені в пунктах 4 та 5 даної Мирової угоди в наступні терміни:

Вид оплатиДата оплати до (включно)Сума оплати, грн.
48% річних31.08.202336 515,77
30.09.202336 515,77
31.10.202373 031,53
30.11.202397 375,38
Судовий збір01.12.20235 530,08

6. Сторони дійшли згоди, що в разі прострочення будь-якого зі строків оплати, визначених пунктом 5 цієї Мирової угоди, позивач набуває безумовне право стягнення, а відповідач набуває зобов`язань оплатити вказані суми заборгованості та судового збору у повному обсязі, починаючи із наступного робочого дня за вказаним в пункті 5 кінцевим терміном оплати, оплата за яким не була здійснена вчасно. Позивач у такому разі набуває право звернення до органів державної виконавчої служби або приватного виконавця для примусового стягнення всієї суми боргу (або суми, що залишилась) у повному обсязі без дотримання строків, визначених п. 5 цієї Мирової угоди. Стягнення може бути звернено на будь-яке майно відповідача в порядку, передбаченому чинним законодавством.

7. Сторони заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ані в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі й держави.

8. Представники сторін уповноважені укладати мирову угоду, а також обізнані з наслідками такої процесуальної дії.

9. Дана Мирова угода набуває чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для виконання сторонами.

10. Дана Мирова угода укладена у трьох примірниках: один примірник залишається в матеріалах справи №924/671/23, другий примірник залишається у позивача, третій примірник залишається у відповідача.

11. Сторони, укладаючи цю Мирову угоду, заявляють, що повністю розуміють та погоджуються, що відповідно до статті 193 Господарського процесуального кодексу України, ухвала Господарського суду Хмельницької області про затвердження цієї Мирової угоди є виконавчим документом, який згідно зі ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягає примусовому виконанню у разі подання позивачем на виконання до органів державної виконавчої служби або приватних виконавців в порядку, встановленому Законом.

12. Сторони погодили клопотання перед судом про затвердження даної Мирової угоди та закриття провадження у справі.

Голова Фермерського господарства «Тимчук» (підпис, печатка) Тимчук В.Ф.

Представник ТОВ «Суффле Агро Україна» (підпис, печатка) Стельмах Ю.М.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Суффле Агро Україна» (30068, Хмельницька обл., Славутський район, село Крупець, вулиця Богдана Хмельницького, буд. 43, ідентифікаційний код 34863309).

Боржник: Фермерське господарство «Тимчук» (31180, Хмельницька область, Старокостянтинівський р-н, село Левківка, вул. Лесі Українки, будинок 8, ідентифікаційний код 41814318).

Провадження у справі №924/671/23 закрити.

Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею, 29.08.2023 року.

Ухвала дійсна для пред`явлення до 29.08.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом 10 днів до Північно-західного апеляційного господарського суду.

Повний текст ухвали складено 29.08.2023 року

Суддя М.В. Музика

Віддрук. у 3 прим.: 1 - до справи; 2 - позивачу (30068, Хмельницька область, Шепетівський район, с. Крупець, вул. Б. Хмельницького, буд. 43; ІНФОРМАЦІЯ_1) - рек. з пов. про вручення, оригінал з герб. печаткою; 3 - відповідачу (31180, Хмельницька область, Хмельницький район, с. Левківка, вул. Лесі Українки, буд. 8; ) - рек. з пов. про вручення