СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Харків Справа №922/2309/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

при секретарі судового засідання Семченко Ю.О.,

за участі представників сторін:

позивача - Балла В.В. (поза межами приміщення суду)

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайміс» (вх.№1421Х/3) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі №922/2309/23 (суддя Жиляєв Є.М., повний текст ухвали підписано 05.07.2023)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайміс», м.Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Марко-Трансбуд», Львівська область, с.Мор`янці,

про стягнення 179.679,53 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Тайміс" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - ТОВ «Марко-Трансбуд», в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь завдані матеріальні збитки в сумі 179.679,53 грн. Позов обґрунтовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №Є12/01/23 від 12.01.2023. Звертаючись з позовною заявою до Господарського суду Харківської області позивач обґрунтовує визначення підсудності на пункт 7.2 договору про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом №Є12/01/23 від 12.01.2023, відповідно до якого у випадку недосягнення сторонами згоди, спір підлягає розгляду в господарському суді міста Харкова в порядку, що передбачений діючим процесуальним законодавством України.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі № 922/2309/23 закрито провадження у справі №922/2309/23 за відсутністю предмета спору. Ухвалено повернути ТОВ «Тайміс» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2.156,15 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №2363 від 26.05.2023 оригінал якого залишається у матеріалах справи №922/2309/23.

ТОВ "Тайміс" із вказаною ухвалою суду першої інстанції не погодилось та звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу повністю та прийняти нове рішення, яким внаслідок задоволення позовних вимог після пред`явлення позивачем позову стягнути з ТОВ «Марко-Трансбуд» на користь ТОВ «Тайміс» судові витрати у розмірі 2.156,15грн, 20.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, 165,00 грн витрат на поштові відправлення по даній справі, а також стягнути з відповідача 2.684,00 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, заявник посилається на те, що на його думку оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального і процесуального права, без повного та всебічного дослідження обставин, що мають значення для справи і постановлення правильного рішення у справі, містить в собі необґрунтовані суб`єктивні та безпідставні висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, суттєво порушує гарантовані Конституцією України та чинним в Україні законодавством права позивача, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не досліджено обставини, що мають значення для справи, що є підставою для скасування та ухвалення нового рішення про присудження стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- в даній спірній ситуації у суду першої інстанції були всі підстави для стягнення з Відповідача на користь Позивача понесених останнім судових витрат в силу приписів ч. 9 ст.129 ГПК України, якими передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору;

- спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій Відповідача, а відтак суд мав покласти на нього судові витрати повністю незалежно від результатів вирішення спору;

- позовна заява подана 01.06.2023, а сплата Відповідачем заборгованості за Договором мала місце 02.06.2023, що в свою чергу свідчить про те, що на момент подання позивачем означеної позовної заяви, предмет спору (судового розгляду) існував;

- беручи до уваги, положення ст. 123, 127, 129, 130, 164 ГПК України, враховуючи, що на момент пред`явлення Позивачем позову існував предмет спору та судового розгляду, заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20.000,00 грн, судовий збір 2.156,15 грн та 155,60 грн витрат за поштові послуги, які Позивач поніс саме у зв`язку з необхідністю пред`явлення позову, є саме витратами, що пов`язані з розглядом справи, і які мали бути стягнуті судом першої інстанції з Відповідача на користь Позивача в порядку ч. 3 ст. 130 ГПК України;

- суд першої інстанції допустив поверхневий розгляд справи, та постановив оспорювану ухвалу базуючись на припущеннях, необґрунтованих жодним належним та допустимим доказом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 відкрито апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою ТОВ Тайміс у справі №922/2309/23; встановлено строк не пізніше 15 днів з моменту вручення даної ухвали, протягом якого учасник справи має право подати відзив на апеляційну скаргу, який повинний відповідати вимогам ч.2 статті 263 Господарського процесуального кодексу України, а також докази надсилання (надання) копії відзиву та доданих до нього документів апелянту; призначено справу до розгляду на 21.08.2023; явку сторін визнано необов`язковою; витребувано матеріали справи №922/2309/23 з Господарського суду Харківської області.

На виконання вимог ухвали суду з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали справи №922/2309/23.

Відповідач не скористався наданим процесуальнимм правом та відзиву на апеляційну скаргу не надав. Представника в судове засідання для участі у справі не направив.

Учасники справи (повноважні представники) про час та місце судового засідання повідомлялись шляхом направлення на їх поштові та електронні адреси, що наявні у матеріалах справи (повідомлені учасниками справи шляхом зазначення у документах, які надавались до суду).

Згідно із Законом України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення (включаючи ухвали суду господарського суду про відкриття провадження у справі) є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання (ст. 2). Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень; суд вносить до Реєстру всі судові рішення, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту (ст. 3). Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ст. 4).

Ухвала суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим. Тобто, ухвала суду від 24.07.2023 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 25.07.2023 і з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення.

В судове засідання з`явилася представник позивача Балла В.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, просив задовольнити апеляційну скаргу та скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі №922/2309/23, як необгрунтовану.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів вважає, що судом апеляційної інстанції було вчинено всі належні та допустимі заходи направленні на повідомлення учасників справи про час та місце судового засідання. Суд визнавав явку представників сторін необов`язковою та повідомляв, що їх нез`явлення у судове засідання апеляційної інстанції (особисто чи представників), а також відсутність відповідного клопотання, не тягне за собою відкладення розгляду справи на іншу дату, а також не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представника відповідача у даному судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, розглянувши апеляційну скаргу та матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції встановив наступне.

Звертаючись до господарського суду з позовною заявою, позивач стверджував, що між ТОВ «Тайміс» (експедитор, позивач) та ТОВ «Галерея басейнів» (замовник) існували господарські відносини відповідно до заявки-договору №6 від 24.04.2023 на перевезення вантажів автомобільним транспортом, за яким Експедитор зобов`язався на підставі заявки Замовника надати Замовнику послуги з транспортно-експедиторського обслуговування, зокрема здійснити організацію міжнародного перевезення вантажів Замовника, а Замовник зобов`язався прийняти надані послуги та здійснити оплату наданих Експедитором послуг на умовах, передбачених Договором.

12.01.2023 між ТОВ «Тайміс» (експедитор, позивач) та ТОВ «Марко-Трансбуд» (перевізник/виконавець, відповідач) був укладений договір №Є12/01/23 про надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався на підставі письмових заявок Експедитора організувати та в строки та на умовах, передбачених Договором та Заявками доставити автомобільним транспортом довірений йому Експедитором (вантажовідправником) вантаж з пункту (місця) відправлення до пункту (місця) призначення і видавати вантаж уповноваженій на його одержання особі, а Експедитор з коштів Замовника зобов`язався сплатити за перевезення вантажу, узгоджену Сторонами плату.

Відповідно до вказаного договору 05.05.2023 відповідач доставив вантаж, проте по прибуттю вищевказаного транспортного засобу в місце розвантаження 05.05.2023 було виявлено пошкодження вантажу за фактом чого складено акт пошкодження вантажу №2 від цієї ж дати.

Загальна вартість пошкодженого та знищеного під час перевезення вантажу відповідно до наданого вантажоодержувачем розрахунку (калькуляції) (копія додається) складає 179.679,53 грн, про що було повідомлено Відповідача, шляхом направлення відповідного повідомлення на електронну пошту Відповідача з проханням до Відповідача повідомити до його страхової компанії про настання страхового випадку, а також направлено на адресу ТОВ «Тайміс» претензію №2023-05-08/1 від 08.05.2023, у якій ТОВ «Галерея басейнів» просило у ТОВ «Тайміс» відшкодувати збитки через пошкодження вантажу в розмірі 179.679,53 грн.

Враховуючи, що відповідач ТОВ Марко-Трансбуд не виконав в повному обсязі свої договірні зобов`язання, не забезпечив збереження вантажу під час перевезення та допустив його пошкодження до стану, що не дозволяє використання вантажу за його призначенням або відновленню (ремонту), а відтак має відшкодувати матеріальні збитки, завданні пошкодженням/знищенням вантажу в розмірі 179.679,53 грн, позивач звернувся до Господарського суду Харківської області з відповідною позовною заявою.

01.06.2023 вказана позовна заява ТОВ Тайміс надійшла на адресу Господарського суду Харківської області через систему Електронний суд та була зареєстрована.

06.06.2023 позовна заява ТОВ Тайміс була залишена без руху ухвалою Господарського суду Харківської області через відсутність належних доказів направлення копії позовної заяви відповідачу з описом вкладення у цінний лист.

13.06.2023, після усунення недоліків позовної заяви, Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 04.07.2023.

27.06.2023 через загальний відділ діловодства господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вх. №16484), в яких позивач просив суд:

- закрити провадження у справі в частині стягнення з відповідача матеріальних збитків в розмірі 179.679,53 грн у зв`язку із їх сплатою відповідачем після звернення ТОВ «Тайміс» до суду;

- внаслідок задоволення відповідачем позовних вимог після пред`явлення позивачем позову, стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у розмірі: 2.156,15 грн сплаченого судового збору; 20.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; 65,00 грн витрат за поштові відправлення по даній справі та 90,60 грн витрат за поштові відправлення копії даних пояснень з додатками на адресу відповідача.

Обгрунтовуючи надане клопотання позивач зазначив, що після звернення останнього до суду, Відповідачем було сплачено на користь ТОВ «Тайміс», завдані пошкодженням під час перевезення вантажу матеріальні збитки в розмірі 179.679,53 грн на підтвердження чого надав платіжну інструкцію №02/06/2023 від 02.06.2023 на суму 179.679,63 грн з призначенням платежу "за відшкодування пошкодженого вантажу згідно рах.№271 від 01.06.2023" та платіжну інструкцію №02/06/2023 від 02.06.2023 на 89,90 грн з призначенням платежу "за відшкодування пошкодженого вантажу згідно рах.№271 від 01.06.2023".

Господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу від 04.07.2023, закрив провадження у справі №922/2309/23 за відсутністю предмета спору. Ухвалив повернути ТОВ «Тайміс» з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 2.156,15 грн, сплачений згідно з платіжним дорученням №2363 від 26.05.2023 оригінал якого залишається у матеріалах справи №922/2309/23. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 20000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 65,00 грн. витрат за поштові відправлення та 90,60 грн витрат за поштові відправлення копії даних пояснень з додатками на адресу відповідача, суд зазначив, що на момент прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №922/2309/23 (станом на 13.06.2023) предмет судового розгляду вже не існував, тож заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20.000,00 грн та 155,60 грн витрат за поштові послуги не можна у даному конкретному випадку вважати витратами, що пов`язані з розглядом справи. Крім того, у даному конкретному випадку господарським судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Предметом апеляційного оскарження в даному випадку є саме відмова господарського суду в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача на користь позивача 20.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу; 65,00 грн витрат за поштові відправлення по даній справі та 90,60 грн витрат за поштові відправлення копії даних пояснень з додатками на адресу відповідача.

Приписами п.2 ч.1 ст.231 ГПК України передбачено, що господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору. Згідно з ч.3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Господарський суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, в тому випадку коли спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Аналізуючи хронологію розгляду справи №922/2309/23, судова колегія зазначає, що:

- 01.06.2023 на адресу суду надійшла позовна заява ТОВ Тайміс;

- 02.06.2023 на рахунок позивача було сплачено завдані пошкодженням під час перевезення вантажу матеріальні збитки в розмірі 179.679,53 грн (100% суми позову), на підтвердження чого позивач платіжну інструкцію №02/06/2023 від 02.06.2023 на суму 179.679,63 грн та платіжну інструкцію №02/06/2023 від 02.06.2023 на 89,90 грн;

- 06.06.2023 позовна заява ТОВ Тайміс була залишена без руху ухвалою Господарського суду Харківської області.

Зазначена ухвала Господарського суду Харківської області від 06.06.2023 у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим і 07.06.2023 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення. Копія даної ухвали доставлена до електронного кабінету ТОВ «Тайміс» - 06.06.2023 о 19:45, про що свідчить довідка Східного апеляційного господарського суду про доставку електронного листа.

- 13.06.2023 Господарський суд Харківської області прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засідання на 04.07.2023.

Зазначена ухвала Господарського суду Харківської області від 13.06.2023 у даній справі розміщена в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим і 15.06.2023 оприлюднена на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень, тобто з цього моменту стала загальнодоступною для ознайомлення. Копія даної ухвали доставлена до електронного кабінету ТОВ «Тайміс» - 14.06.2023 о 13:55, про що свідчить довідка Східного апеляційного господарського суду про доставку електронного листа.

І лише 27.06.2023 позивачем подана заява про закриття провадження у справі, тобто через 25 днів від дня, коли позивачу стало відомо про сплату відповідачем спірної суми в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що 05.10.2021 офіційно розпочали функціонування три підсистеми (модулі) ЄСІТС: "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистема відеоконференцзв`язку, в зв`язку з чим, відповідно до частини 6 статті 6 ГПК України адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, державні органи, органи місцевого самоврядування та суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в добровільному порядку.

Відповідно до пункту 17 глави 1 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС особам, які зареєстрували "Електронний кабінет", суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до "Електронного кабінету" таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Абзацом 5 пункту 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС передбачено, що особам, які не мають зареєстрованих "Електронних кабінетів", документи у передбачених цим пунктом випадках можуть надсилатися засобами підсистем ЄСІТС на адресу електронної пошти, вказану такими особами під час подання документів до суду.

Отже, чинним процесуальним законодавством передбачено два способи належного повідомлення сторони про рух справи - шляхом направлення рекомендованим листом з повідомленням про вручення та в електронній формі - через "Електронний кабінет", у тому числі шляхом направлення листа на офіційну електронну пошту засобами підсистем ЄСІТС у випадках, передбачених пунктом 37 глави 2 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджується той факт, що на момент усунення недоліків позовної заяви та відкриття позовного провадження і призначення підготовчого засідання - вже в ході розгляду справи №922/2309/23, позивач вже був обізнаний, що сума позову повністю сплачена та предмету спору не існує, проте продовжував здійснювати дії для продовження розгляду справи (як то усунення недоліків позовної заяви).

Відповідно до ч.3 ст.130 ГПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Частина 2 ст.123 ГПК України передбачає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір».

Так, відповідно до п.5 ч.1 ст.7 вказаного Закону України, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на обставини даної справи, з врахуванням приписів Господарського процесуального кодексу України, що стосуються розподілу судових витрат,а також положень Закону України «Про судовий збір», місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про повернення позивачу з Державного бюджету України судового збору у розмірі 2.156,15 грн, сплаченого платіжним дорученням № 2363 від 26.05.2023.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь 20.000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу, 65,00 грн. витрат за поштові відправлення та 90,60 грн. витрат за поштові відправлення копії даних пояснень з додатками на адресу відповідача, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ч.3 ст.13 ГПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вже було проаналізовано, станом на момент прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі №922/2309/23 предмет судового розгляду вже не існував, і позивач був обізнаний про це.

Проте, позивач, 09.06.2023 подаючи до господарського суду Харківської області заяву про усунення недоліків, обставини щодо сплати відповідачем позивачу 02.06.2023 коштів - суду не повідомив.

Тобто, в даному випадку заявлені до стягнення судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20.000,00 грн та 155,60 грн витрат за поштові послуги не можна вважати витратами, що пов`язані з розглядом справи, оскільки розгляд справи продовжувався внаслідок зловживання позивачем своїм правом у вигляді несвоєчасного повідомлення господарському суду про факт сплати відповідачем суми позову та відсутності предмету судового спору.

Крім того, колегія суддів вважає правильним висновки суду першої інстанції про те, що у даному конкретному випадку господарським судом не встановлено, що спір виник внаслідок неправильних дій, оскільки предметом судового розгляду цієї справи є наявність або відсутність правових підстав для стягнення в судовому порядку матеріальних збитків, які підлягають доведенню перед судом під час розгляду справи, отже судом не встановлено обставин про те, що спір виник внаслідок неправильних дій саме відповідача і сплата відповідачем коштів в добровільному порядку таких обставин не встановлює.

У даному конкретному випадку добровільна сплата лише свідчить про вчинення відповідачем дій для врегулювання спору між сторонами миром.

Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі фактично повторюють доводи позовної заяви та не спростовують висновків місцевого господарського суду, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, враховуючи, що місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а доводи апелянта не є підставою для скасування ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ТОВ Тайміс слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі №922/2309/23 - без змін.

Відповідно до частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати апелянта зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указів №259/2022 від 14.03.2022, №133/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 18.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» починаючи з 24.02.2022 на території України діє режим воєнного стану.

Відповідно до ст. 26 Закону України Про правовий режим воєнного стану скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів, - оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку із введенням та продовженням в Україні воєнного стану, враховуючи поточну обстановку, що склалася в місті Харкові, суд апеляційної інстанції був вимушений вийти за межі строку розгляду апеляційної скарги, встановленого ч.1 ст.273 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 129, 255-256, 269, 270, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу боржника Товариства з обмеженою відповідальністю «Тайміс» залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 04.07.2023 у справі №922/2309/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження постанови передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 29.08.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка