ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/2684/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр здоров`я" (61058, м. Харків, проспект Незалежності, буд. 13)
до Фізичної особи-підприємця Литвиненко Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 )
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр здоров`я" звернулось до Господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця Литвиненко Віталія Вікторовича, в якому просить стягнути з відповідача помилково перераховані грошові кошти у розмірі 31 375,00 грн. Витрати зі сплати судового збору позивач також просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 922/2684/23. Постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідачеві, згідно ст. 251 ГПК України, встановлено строк 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов. Роз`яснено, що у разі ненадання відзиву на позов у встановлений судом строк, справа згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України буде розглянута за наявними в ній матеріалами. Також, роз`яснено сторонам, що відповідно до ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

В той же час, відповідач своїм правом, наданим відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзив на позов не надав.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 27.06.2023 направлена судом на адресу відповідача, яка збігається із адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як місцезнаходження відповідача. Проте, вказана ухвала була повернута на адресу суду з позначкою пошти «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Разом з цим, суд звертає увагу, що у разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 904/9904/17.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Водночас законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її офіційним місцезнаходженням, визначеним у відповідному державному реєстрі) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

Відповідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Отже, в разі коли фактичне місцезнаходження особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю особу.

Також судом враховані положення Правил надання послуг поштового зв`язку, визначені постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 (далі - Правила).

Так, для отримання поштових відправлень особа повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок", цих Правил (пункт 94 Правил).

Відтак, повна відповідальність за достовірність інформації про місцезнаходження, а також щодо наслідків неотримання поштових відправлень за своїм офіційним місцезнаходженням покладається саме на юридичну особу.

Отже, у разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення.

Відсутність відповідача за місцем його державної реєстрації чи небажання отримати поштову кореспонденцію та, як наслідок, ненадання відзиву, не є перешкодою розгляду справи судом за наявними матеріалами і не свідчить про порушення норм процесуального права саме зі сторони суду.

Крім того, у даному випадку суд враховує, що за приписами частини 1 статті 9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

В той же час, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд установив наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Медичний центр здоров`я" (надалі - Позивачем, Покупцем) та Фізичною особою - підприємцем Литвиненко Віталієм Вікторовичем (надалі - Відповідачем, Постачальником) укладено Договір поставки № 06/10/21 від 06.10.2021.

Згідно п.1.1. Договору, відповідно до умов цього договору Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець прийняти та оплатити певний Товар, надалі іменується «Товар», асортимент, кількість та ціна якого, зазначені в видаткових накладних на Товар, які є невід`ємною частиною Договору. Згідно п.1.2. Договору, предметом поставки є наступний товар: товари медичного призначення.

Відповідно до умов Договору, ФОП Литвиненко Віталій Вікторович (Постачальник) виставив ТОВ "Медичний центр здоров`я" рахунок на оплату № 71 від жовтня 2021 року, за яким він повинен був поставити «комбінезон захисний» в кількості 500 шт., загальною вартістю 31 375 ,00 грн.

22 жовтня 2021 року ТОВ "Медичний центр здоров`я" зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «СЕНС БАНК» перерахувало на поточний рахунок ФОП Литвиненка Віталія Вікторовича № НОМЕР_2 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» платіж в сумі 31 375 гри. 00 коп. за виставленим рахунком, що підтверджується платіжним дорученням № 15412 від 22.10.2021, призначення платежу: «оплата за комбінезон захисний по рах. №71 від 10.2021 р. Без ПДВ».

10 листопада 2021 року після проведення вищезазначеної оплати, ФОП Литвиненко Віталій Вікторович (Постачальник) здійснив поставку товару за Договором, що підтверджується видатковою накладною № 71 від 10.11 2021.

Таким чином, виконання сторонами своїх зобов`язань за Договором поставки №06/10/21 від 06.10.2021 на поставку товару в сумі 31 375 грн.00 коп. були виконані в повному обсязі.

Однак, як вказує позивач, 24 листопада 2021 року бухгалтерією ТОВ "Медичний центр здоров`я", зі свого розрахункового рахунку № НОМЕР_1 в АТ «СЕНС БАНК» помилково повторно перерахувало на поточний рахунок ФОП Литвиненка Віталія Вікторовича № НОМЕР_2 в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» платіж в сумі 31 375 гри. 00 коп. (тридцять одна тисяча триста сімдесят п`ять) за виставленим рахунком № 71, що підтверджується платіжним дорученням № 15905 від 24.11,2021 р. призначення платежу: «оплата за комбінезон захисний по рах. №71 від 2021 р. Без ПДВ».

Позивач також вказує, що помилка, яка полягає в повторній оплаті одного й того самого рахунку на оплату, пов`язана з тим, що між ТОВ "Медичний центр здоров`я" та ФОП Литвиненко Віталієм Вікторовичем існували господарські зв`язки та проводились взаєморозрахунки. Але договір виконано, заборгованості між суб`єктами господарювання не лишилось. Отже, помилка бухгалтера носить суто технічний характер.

Крім того, позивач зазначає, що після виявлення помилки та після численних спроб вирішити питання повернення помилково сплачених коштів в телефонному режимі, 07 березня 2023 року ТОВ "Медичний центр здоров`я" надіслало письмову вимогу про повернення грошових коштів в сумі 31 375 грн. № 27/02-23 від 27.02.2023 на адресу ФОП Литвиненка Віталія Вікторовича, вказану в договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_1 ). Вказаною вимогою було висловлено необхідність повернення грошових коштів протягом семи календарних днів з моменту отримання вимоги та надано реквізити для повернення помилково перерахованих коштів.

Дана вимога була направлена поштовим відправленням цінним листом з описом вкладення з повідомленням про вручення, що підтверджується накладною Укрпошти № 391 від 07.03.2023. Проте, відповідач лист не отримав та поштове відправлення було повернуто відправнику (ТОВ "Медичний центр здоров`я").

Разом з тим, позивач направив скановану копію вимоги про повернення грошових коштів в сумі 31 375 грн. 00 коп. № 27/02-23 від 27.02 2023 також на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 (яка зазначена в договорі та в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) та на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 (була знайдена на сайті рrоzоrro.gov.ua, де ФОП Литвиненко Віталій Вікторович зазначався виконавцем за різними публічними закупівлями). Скріншот з електронного листування та роздруківка з електронної пошти додані до позовної заяви.

Оскільки вимоги позивача не були виконані та помилково перераховані кошти у розмірі 31 375,00 грн. відповідачем не повернуті, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 11 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

- повернення виконаного за недійсним правочином;

- витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

- повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

- відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що між сторонами було укладено Договір поставки № 06/10/21 від 06.10.2021, на виконання умов якого відповідачем було поставлено товар на суму 31 375,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 71 від 10.11. 2021, а також виставлено рахунок на оплату № 71 на суму 31 375,00 грн.

В свою чергу, позивачем було оплачено отриманий товар на суму 31 375,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 15412 від 22.10.2021, призначення платежу: «оплата за комбінезон захисний по рах. №71 від 10.2021 р. Без ПДВ».

А отже, між сторонами були виконані зобов`язання за договором поставки в повному обсязі.

Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до платіжного доручення №15905 від 24.11.2021 на суму 31 375,00 грн. позивачем повторно було перераховано на рахунок відповідача грошову суму у розмірі 31 375,00 грн., з ідентичним призначенням платежу «оплата за комбінезон захисний по рах. №71 від 10.2021 р. Без ПДВ».

Проте, на момент здійснення платежу за платіжними дорученнями №15905 від 24.11.2021 на суму 31 375,00 грн. у позивача вже не було правових підстав на оплату товару за договором поставки № 06/10/21 від 06.10.2021, оскільки позивач за поставлений товар розрахувався у повному обсязі, про що зазначено вище.

За таких обставин, слід дійти висновку, що перераховані позивачем відповідачеві грошові кошти у загальному розмірі 31 375,00 грн. не є платою за товар, що мав бути поставлений відповідачем, а є безпідставно перерахованими грошовими коштами.

З огляду на вищевикладені факти встановлені судом та підтверджені матеріалами справи, суд визнає правомірною та обґрунтованою вимогу позивача про повернення безпідставного перерахованих відповідачу грошових коштів на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача помилково перерахованих коштів у розмірі 31 375,00 грн. визнаються судом такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 129 ГПК України. Судовий збір покладається: 1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; 2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи задоволення позову, у відповідності до вимог ст.129 ГПК України, витрати щодо сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн. підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Литвиненко Віталія Вікторовича ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Медичний центр здоров`я" (61058, м. Харків, проспект Незалежності, буд. 13, ) помилково перераховані кошти у розмірі 31 375,00 грн., витрати зі сплати судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, з урахуванням приписів п.п. 17.5 п.17 Перехідних положень ГПК України.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Медичний центр здоров`я" (61058, м. Харків, проспект Незалежності, буд. 13, ).

Відповідач: Фізична особа-підприємець Литвиненко Віталій Вікторович ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Повне рішення складено "28" серпня 2023 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/2684/23