ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.08.2023м. СумиСправа № 920/638/23

Господарський суд Сумської області у складі судді Вдовенко Д.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників за наявними матеріалами справу № 920/638/23

за позовом Приватного підприємства Сервісно-постачальна компанія Снабтехсервіс (вул. Армійська, буд. 78, кв. 61, м. Охтирка, Сумська область, 42704)

до відповідача Публічного акціонерного товариства Укрнафта (пров. Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053) в особі Качанівського газопереробного заводу (вул. Центральна, буд. 1, с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, 42730)

про стягнення 1797 грн 55 коп.

УСТАНОВИВ:

Позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача 31539 грн 55 коп., в тому числі 29 742 грн 00 коп. заборгованості за надані послуги, 488 грн 90 коп. 3% річних, 1308 грн 65 коп. інфляційних втрат відповідно до договору про надання послуг від 21.10.2022 № 55-П, укладеного між сторонами. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати (витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.).

Ухвалою від 21.06.2023 Господарський суд Сумської області прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 920/638/23; визначив, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; надав відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву; надав позивачу семиденний строк з дня отримання відзиву на позовну заяву для подання відповіді на відзив; надав відповідачу семиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Згідно зі ст. 252 ГПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвала від 21.06.2023 про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 29.06.2023, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

10.07.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву (вх. № 4206 від 10.07.2023), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Відповідач зазначає, що Качанівський ГПЗ ПАТ Укрнафта є відокремленим підрозділом ПАТ Укрнафта та не має статусу юридичної особи, а тому не є належним відповідачем у справі. Ордер серія ПТ № 209115 на надання правової допомоги позивачу адвокатом Шевченко Романом Володимировичем, оформлений відповідно до зразка Типової форми ордеру згідно з положенням про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України № 36 від 17 грудня 2012 року, яке втратило чинність. Договір № б/н про надання правової допомоги від 14.12.2022 та додаткова угода №1 до договору не дають змогу дослідити до якого конкретно договору внесені зміни чи доповнення. Відповідач зазначає, що на момент подачі позовної заяви сплатив 39656,01 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 15811УГ23 від 05.04.2023, № 17424УГ23 від 11.04.2023, № 21420УГ23 від 04.05.2023 та № 32415УГ23 від 27.06.2023. У зв`язку з неправильним визначенням суми заборгованості невірно нараховані 3% річних та інфляційні втрати. Витрати позивача на правничу допомогу є неспівмірними та невиправданими. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката, інші обставини. Розмір гонорару адвоката за угодою сторін відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги від 14.12.2022 складає 10000,00 грн за участь у суді першої інстанції, але справа № 920/638/23 розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Договір про надання правової допомоги від 14.12.2022 підписано не уповноваженою особою, оскільки Статутом позивача не передбачене право виконавчого директора укладати угоди від імені підприємства.

14.07.2023 позивач подав відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 4385/23 від 14.07.2023), в якій просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі в редакції уточненої позовної заяви доданої до відповіді на відзив, а саме стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрнафта в особі Качанівського газопереробного заводу Публічного акціонерного товариства Укрнафта 19 828 грн 00 коп. заборгованості за надані послуги, 488 грн 90 коп. 3% річних, 1308 грн 65 коп. інфляційних втрат відповідно до договору про надання послуг від 21.10.2022 № 55-П, укладеного між сторонами. Позивач зазначає, що в ухвалі суду про відкриття провадження у справі суд вірно вказав відповідача Публічне акціонерне товариство Укрнафта в особі Качанівського газопереробного заводу Публічного акціонерного товариства Укранфта. Позивач підтверджує, що відповідачем було частково сплачено заборгованість за надані послуги, що підтверджується платіжними інструкціями доданими до відзиву, що в свою чергу зменшило загальний розмір заборгованості за спірним договором до 19 828 грн 00 коп. Даний факт свідчить про визнання відповідачем позовних вимог та незаконність своїх дій. Щодо нарахування 3% річних та інфляційних втрат позивач зазначає, що розрахунок інфляційних втрат та 3% річних від суми заборгованості за період до квітня 2023 року відповідає дійсним обставинам справи та не спростовується доводами відповідача. Ордер та договір про надання правової допомоги є дійсними і чинними, не скасовані, не визнані в установленому порядку недійсними чи нікчемними.

27.07.2023 відповідач подав заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву (вх. № 4733 від 27.07.2023), в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що станом на 25.07.2023 сума заборгованості складає 9914,00 грн., з урахуванням оплати в сумі 9914 грн. 20.07.2023.

Ухвалою від 14.08.2023 господарський суд прийняв до розгляду заяву Приватного підприємства Сервісно-постачальна компанія Снабтехсервіс (додану до відповіді на відзив вх. № 4385/23 від 14.07.2023) про зменшення розміру позовних вимог; зобов`язав позивача подати пояснення щодо суми заборгованості за договором станом на 14.08.2023; відклав розгляд справи по суті без повідомлення учасників за наявними у справі матеріалами до 21.08.2023.

18.08.2023 позивач подав заяву (вх. № 3151 від 18.08.2023), в якій просить суд зменшити розмір позовних вимог, оскільки відповідач 20.07.2023 та 17.08.2023 сплатив заборгованість в загальній сумі 19 828 грн 00 коп.; стягнути з відповідача 488 грн 90 коп. 3% річних, 1308 грн 65 коп. інфляційних втрат відповідно до договору про надання послуг від 21.10.2022 № 55-П, укладеного між сторонами. Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати (витрати по сплаті судового збору в сумі 2684 грн 00 коп., витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн 00 коп.).

Враховуючи, що заява про зменшення позовних вимог подана суду 18.08.2023, у зв`язку з тим, що повне погашення боргу здійснено відповідачем 17.08.2023, суд продовжує позивачу строк для подання заяви про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 3151 від 18.08.2023) та приймає відповідну заяву до розгляду відповідно до ст. 46, 119 ГПК України.

Таким чином предметом спору у справі є вимоги позивача про стягнення з відповідача 488 грн 90 коп. 3% річних, 1308 грн 65 коп. інфляційних втрат за прострочення виконання зобов`язання з оплати наданих послуг відповідно до договору про надання послуг від 21.10.2022 № 55-П, укладеного між сторонами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

21 жовтня 2022 року між сторонами укладений договір про надання послуг № 55-П, за умовами якого позивач зобов`язується надати відповідачу послуги визначені у додатку №1 до договору, а відповідач зобов`язується прийняти та оплатити надані послуги.

Загальна вартість послуг визначається загальною вартістю наданих послуг і не повинна перевищувати 59496,00 грн (п. 3.1. договору, п. 2. додатку № 1 до договору).

Згідно з п. 2.2.1. договору замовник зобов`язаний вчасно та у повному обсязі здійснювати оплату вартості належним чином наданих виконавцем і прийнятих замовником послуг у порядку, передбаченому договором.

Оплата вартості послуг здійснюється після отримання замовником примірника належним чином підписаного сторонами оригіналу договору у порядку: 100% по факту надання послуги протягом 30 календарних днів з дати підписання сторонами акту приймання-передачі наданих послуг (п. 3.3. договору).

Пунктом 5.1. договору встановлено, що фактом, що підтверджує передачу виконавцем та приймання замовником наданих у повному обсязі послуг за договором, є підписання сторонами Акту приймання-передачі наданих послуг, який датується останнім днем надання послуг.

Сторони домовились, що договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє протягом 1 (одного) року, але у будь-якому випадку, до повного виконання взаємних зобов`язань сторонами (п. 12.1. договору).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 14.11.2022 № 1411, що підписаний сторонами та скріплений печатками, позивач надав відповідачу послуги за договором вартістю 59 484 грн 01 коп.

Відповідач розрахувався з позивачем за надані послуги вартістю 59 484 грн 01 коп. станом на 17.08.2023 (часткова оплата в сумі 9914,01 грн - 05.04.2023, часткова оплата в сумі 9914,00 грн 11.04.2023, часткова оплата в сумі 9914,00 грн 04.05.2023, часткова оплата в сумі 9914,00 грн 27.06.2023, часткова оплата в сумі 9914,00 грн 20.07.2023, часткова оплата в сумі 9914,00 грн 17.08.2023), що підтверджує позивач.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач несвоєчасно оплатив надані позивачем послуги, у зв`язку з чим позивач нарахував відповідачу та заявляє до стягнення 488 грн 90 коп. 3% річних, 1308 грн 65 коп. інфляційних втрат.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини.

Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Частина перша статті 903 ЦК України визначає, що у разі, коли договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 526, 629 ЦК України, п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобов`язання не допускається; договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За приписами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З урахуванням умов п. 3.3. договору за послуги надані згідно з актом № 1411 від 14.11.2022 відповідач був зобов`язаний розрахуватися у строк до 14 грудня 2022 року. Відповідно до наявних в матеріалах справи доказів, суд встановив, що відповідач порушив договірні зобов`язання щодо своєчасної оплати наданих послуг.

Статтею 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зазначає, що інфляційне нарахування на суму боргу та трьох процентів річних є наслідком прострочення боржником грошового зобов`язання і способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника.

Відповідно до розрахунку позивача, за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідачеві нараховані 3 % річних в сумі 488 грн. 90 коп. та інфляційне збільшення суми боргу в розмірі 1308 грн 65 коп., виходячи з суми заборгованості в розмірі 59484,01 грн за період з грудня 2022 року по березень 2023 року (за сто днів).

Твердження відповідача про неправильне визначення суми заборгованості, виходячи з якої позивач нарахував 3% річних та інфляційні втрати суд вважає безпідставними, оскільки у період з грудня 2022 року по березень 2023 року (з 15.12.2022 до 24.03.2023) заборгованість відповідача складала 59 484 грн 01 коп.

Враховуючи встановлений судом факт несвоєчасної оплати відповідачем наданих послуг, суд вважає правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 488 грн 90 коп. 3 % річних, 1308 грн 65 коп. інфляційного збільшення суми боргу.

Відповідно до ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

У розумінні положень ч. 5 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.

Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України. Разом із тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 ст. 129 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені ч. 5-7, 9 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

Беручи до уваги принцип співмірності, слід пам`ятати, що свобода сторін у визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу не є абсолютною та безумовною навіть у разі їхньої повної документальної доведеності.

У такому випадку суд, керуючись ч. 5-7, 9 ст. 129 зазначеного Кодексу, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Відповідні висновки викладені у постанові Об`єднаної палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 № 922/445/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідач висловив заперечення щодо витрат позивача на правову допомогу, зазначив, що витрати на правничу допомогу є неспівмірними та невиправданими. Розмір гонорару адвоката відповідно до додаткової угоди №1 складає 10000,00 грн за участь у суді першої інстанції, але справа № 920/638/23 розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами. Договір про надання правової допомоги від 14.12.2022 підписано не уповноваженою особою, оскільки Статутом позивача не передбачене право виконавчого директора укладати угоди від імені підприємства.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правничої допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правничої допомоги; 2) довіреність; 3) ордер.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правничої допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Суд зазначає, що у додатковій угоді № 1 від 14.12.2022 до договору про надання правової допомоги від 14.12.2022 чітко визначені послуги, які надаються адвокатом: адвокат зобов`язується за дорученням клієнта на умовах та в порядку, передбаченому договором здійснювати захист інтересів клієнта з приводу стягнення оплати за договором про надання послуг № 55-П від 21.10.2022, складання претензій, складання позовної заяви та відправки документів до Господарського суду Сумської області про стягнення коштів.

Розмір гонорару адвоката відповідно до договору та додаткової угоди складає 10000,00 грн за участь у суді першої інстанції, а не за участь у судовому засіданні.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 15.03.2023 та звіту від 15.03.2023 № 1 на виконання договору про надання правничої (правової) допомоги від 14.12.2022 адвокатом позивачу надані наступні послуги: надання правової допомоги з досудового врегулювання спору з приводу стягнення оплати за договором про надання послуг № 55-П від 21.10.2022, складання претензії, складання позовної заяви та відправка документів до Господарського суду Сумської області про стягнення коштів за договором про надання послуг № 55-П від 21.10.2022. В акті прийому-передачі виконаних робіт від 15.03.2023, звіті від 15.03.2023 № 1 зазначена вартість послуг адвоката 10000 грн.

Факт оплати позивачем наданих адвокатом послуг підтверджується квитанцією від 15.03.2023 № 15 на суму 10000,00 грн.

Договір про надання правової допомоги від 14.12.2022, додаткова угода до договору, акт приймання-передачі виконаних робіт від імені позивача підписані керівником Приватного підприємства Сервісно-постачальна компанія Снабтехсервіс.

За цих обставин суд вважає, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтверджуються належними доказами: договором про надання правової допомоги від 14.12.2022, додатковою угодою від 14.12.2022 № 1 до договору, свідоцтвом на право на зайняття адвокатською діяльністю від 18.04.2018 № 2146, актом прийому-передачі виконаних робіт від 15.03.2023 № 1, звітом від 15.03.2023 № 1 на виконання договору про надання правничої (правової) допомоги, квитанцією від 15.03.2023 № 15 на суму 10000,00 грн.

Водночас, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись принципами справедливості та пропорційності, суд дійшов висновку про часткову відмову позивачу у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу (в сумі 6000 грн 00 коп.), з урахуванням таких критеріїв, як обґрунтованість та пропорційність (співмірність) розміру витрат на оплату послуг адвоката до предмета спору, завищення розміру вартості послуг адвоката щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи. Суд враховує, що справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, спірні правовідносини регулюється нормами Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, великої кількості законів і підзаконних нормативно-правових актів, які підлягають дослідженню адвокатом і застосуванню, спірні правовідносини не передбачають. Суд вважає, що у спірних правовідносинах обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, зважаючи на складність справи, є розмір витрат позивача на оплату послуг адвоката в сумі 4 000 грн 00 коп.

Суд зазначає про відсутність втручання суду в договірні відносини позивача з адвокатом за укладеним договором, позаяк обов`язок виконання прав і обов`язків за цим договором не змінюється і не припиняється у зв`язку з покладенням судом судових витрат на правничу допомогу на відповідача не в повній сумі, про яку домовились позивач та адвокат (постанови Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 910/20792/20, від 14.06.2022 у справі №904/4876/21, від 22.06.2022 у справі №904/7334/21, від 30.05.2022 у справі №904/7347/21).

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4, 5 ст. 129 ГПК України витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп., витрати позивача на професійну правничу допомогу в сумі 4000 грн. покладаються на відповідача. У відшкодуванні понесених позивачем витрат на правову допомогу в сумі 6000 грн суд відмовляє та відповідно не покладає такі витрати на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 123, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Укрнафта (пров. Несторівський, буд. 3-5, м. Київ, 04053, ) в особі Качанівського газопереробного заводу Публічного акціонерного товариства Укрнафта (вул. Центральна, буд. 1, с. Мала Павлівка, Охтирський район, Сумська область, 42730, код ЄДРПОУ ВП 00137041) на користь Приватного підприємства Сервісно-постачальна компанія Снабтехсервіс (вул. Армійська, буд. 78, кв. 61, м. Охтирка, Сумська область, 42704, ) 488 грн 90 коп. 3% річних, 1308 грн 65 коп. інфляційних втрат, 2684 грн 00 коп. витрат по сплаті судового збору, 4 000 грн 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Відповідно до ст. ст. 241, 256, 257 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Північного апеляційного господарського суду.

Повне рішення складене та підписане суддею 28.08.2023.

Суддя Д. В. Вдовенко