УХВАЛА

м. Київ

04.09.2023Справа № 910/13453/23

Суддя Господарського суду міста Києва Удалова О.Г., розглянувши матеріали

позовної заяви Громадянина України - ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у м. Києві

та до Державної казначейської служби України

про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Громадянин України - ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач-1) та Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2) про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що він зазнав душевних страждань у зв`язку з постійним стресом та відчуттям приниження внаслідок неправомірних дій відповідача-1 щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 30.09.2020 № Ф-12026-13 зі сплати єдиного внеску в розмірі 11 466,36 грн.

При цьому позивач зазначив, що неправомірність дій відповідача-1 щодо винесення вимоги від 30.09.2020 № Ф-12026-13 підтверджена постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023 у справі № 640/31817/20, яка набрала законної сили.

На переконання позивача, оскільки публічно-правовий спір щодо правомірності рішення контролюючого органу про накладання на позивача штрафу та пені вже вирішений судом (постанова від 11.01.2023 у справі № 640/31817/20), вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправністю рішення відповідача-2, мають розглядатись в порядку господарського судочинства.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на таке.

Як наведено вище, позивачем заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн, яку останній зазнав саме як фізична особа, а не фізична особа - підприємець.

Крім того, як вбачається з викладених позивачем обставин, неправомірна вимога, яка була предметом розгляду у справі № 640/31817/20, винесена відповідачем-1 30.09.2020, при цьому з 30.12.2016 до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис за № 8005474 про припинення позивача як фізичної особи - підприємця.

Таким чином, з матеріалів поданої позивачем позовної заяви не вбачається, що спірні правовідносини виникли у зв`язку зі здійсненням ним господарської діяльності як суб`єктом господарювання - фізичною особою-підприємцем.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;

3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;

5) справи у спорах щодо фінансових інструментів, зокрема щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;

6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;

8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;

9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;

10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;

11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;

12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (власників), учасника (учасників), акціонера (акціонерів) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;

13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;

14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;

15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;

16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;

17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства;

18) справи у спорах щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів власників облігацій, що виникають між адміністратором за випуском облігацій та емітентом облігацій та/або особами, які надають забезпечення за такими облігаціями;

19) справи у спорах щодо оскарження рішення зборів власників облігацій.

Терміни "особа, яка надає забезпечення", "збори власників облігацій" вживаються у цьому Кодексі у значенні, наведеному в Законі України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки".

20) справи у спорах між організацією водокористувачів та її членом або власником (користувачем) земельної ділянки сільськогосподарського призначення, включеної до території обслуговування відповідної організації водокористувачів, щодо набуття чи припинення членства в такій організації водокористувачів, укладання, зміни, розірвання, виконання організацією водокористувачів договорів, додаткових угод та іншої документації, яка відповідно до умов договору є його невід`ємною частиною, умов надання послуг організацією водокористувачів, визнання недійсними правочинів, вчинених організацією водокористувачів, а також щодо визначення території обслуговування організації водокористувачів; справи у спорах між власниками меліоративних систем або мереж та водокористувачами щодо умов забору, доставки води та її відведення

З огляду на наведені приписи ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суд дійшов висновку про те, що даний спір не відноситься до юрисдикції господарських судів, адже моральна шкода може бути завдана фізичній особі як громадянину, тому позивачем у спорах про відшкодування такої шкоди повинна також бути фізична особа (громадянин). Тобто у даному випадку позивачем може бути ОСОБА_1 не як фізична особа - підприємець, а як громадянин, при цьому такий суб`єктний склад сторін виключає вирішення даного спору в порядку господарського судочинства.

Таким чином, даний позов належить до юрисдикції загальних судів та повинен розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Враховуючи наведене, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви Громадянина України - ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві та до Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн на підставі п. 1 ч. 1 ст. 175 Господарського процесуального кодексу України, оскільки такий спір не підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, а має розглядатись в порядку цивільного судочинства відповідним судом загальної юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 20, 175, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у прийнятті позовної заяви Громадянина України - ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00 грн.

2. Роз`яснити Громадянину України - ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства відповідним судом загальної юрисдикції.

Повний текст ухвали підписано 04.09.2023. Ухвалу може бути оскаржено в порядку та строки, визначені чинним господарсько-процесуальним законодавством України.

Суддя О.Г. Удалова