УХВАЛА

м. Київ

30.08.2023Справа № 910/8076/22

Господарський суд міста Києва у складі судді Сівакової В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал»

до Моторного (транспортного) страхового бюро України

про стягнення 8.133,24 грн

Суддя Сівакова В.В.

Без виклику сторін

СУТЬ СПОРУ:

23.08.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення 8.133,24 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.04.2015 транспортним засобом «Mazda», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 допущено зіткнення з транспортним засобом «Audi», д.н.з. НОМЕР_2 , у зв`язку з чим у ПрАТ «СК «Україна», відповідно договору страхування № АІ/5605180, виникло зобов`язання з відшкодування збитків. 22.09.2015 між ОСОБА_2 та ФОП Шиян Д.С. укладено договір відступлення права вимоги виплати страхового відшкодування, а в подальшому між ФОП Шиян Д.С. та позивачем було укладено договір про надання фінансових послуг факторингу № 5/30-09/2015 від 30.09.2015, на підставі якого позивач набув права вимоги за договором страхування № АІ/5605180. В межах справи № 910/842/18 про визнання банкрутом ПрАТ «СК «Україна» було визнано грошові вимоги позивача у повному обсязі та внесені до реєстру кредиторів згідно ухвали № 910/842/18 від 15.06.2018. Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/842/18 від 17.07.2019 затверджено звіт ліквідатора та ліквідовано банкрута - ПрАТ «Страхова компанія «Україна». На підставі вищевикладеного позивач звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про виплату боргу, за результатами розгляду якої відповідачем було прийнято рішення про виплату відшкодування у зобов`язанні за договором страхування № АІ/5605180 лише у розмірі 32.532,96 грн. Розмір невиконаного зобов`язання перед позивачем становив 23.967,17 грн, з яких 8.133,24 грн пені, 13.389,95 грн інфляційних втрат, 2.443,98 грн 3% річних. У подальшому на підставі рішення Господарського суду міста Києва № 910/11908/21 від 08.11.2021 відповідачем сплачено 13.389,95 грн інфляційних втрат, 2.443,98 грн 3% річних. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з вимогою стягнути з відповідача 8.133,24 грн пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.08.2022 відкрито провадження у справі № 910/8076/22; прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

26.09.2022 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує.

29.09.2022 позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано відповідь на відзив.

07.10.2022 від відповідача до суду надійшла заява про зупинення провадження у справі № 910/8076/22 до закінчення касаційного перегляду справі № 910/16820/21 Верховним Судом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8076/22 від 18.10.2022 в задоволенні клопотання Моторного (транспортного) страхового бюро України про зупинення провадження у справі № 910/8076/22 відмовлено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/8076/22 від 02.11.2022 зупинено провадження у справі № 910/8076/22 до закінчення перегляду судовою палатою для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 910/16820/21.

18.08.2023 від відповідача до суду надійшла заява, в якій відповідач просить врахувати висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21; відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та стягнути з позивача витрати відповідача на правову допомогу у розмірі 1.500,00 грн.

24.08.2023 позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подано клопотання, в якому позивач просить суд залишити без розгляду позовну заяву у справі № 910/8076/22 та відмовити в задоволенні заяви Моторного (транспортного) бюро України про стягнення з позивача судових витрат.

Відповідно до ст. 230 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.07.2023 у справі № 910/16820/21 задоволено касаційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України, скасовано рішення Господарського суду міста Києва від 17.01.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022, прийнято нове рішення, у задоволенні позову відмовлено.

Враховуючи викладене та усунення обставин, що викликали зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі № 910/8076/22.

Суд розглянувши заяву позивача дійшов висновку про наявність обставин, які є достатніми підставами для залишення позову без розгляду з огляду на наступне.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд залишає позов без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Як вбачається із даної норми, вказане право позивача може бути реалізоване лише до початку розгляду справи по суті та є абсолютним, тобто, не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Подана заява про залишення позовної заяви без розгляду підписана адвокатом Терзі О.С., який здійснює представництво інтересів Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» на підставі ордеру № ВІ № 1086288 від 04.10.2022, виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 02/2022-АБ від 14.02.2022.

З огляду на волевиявлення позивача щодо залишення позову без розгляду, враховуючи, що заява подана представником позивача, який має повноваження на вчинення відповідної процесуальної дії, суд дійшов висновку про можливість залишення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» без розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 226 Господарського процесуального кодексу України про залишення позову без розгляду постановляється ухвала, в якій вирішуються питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», яка кореспондується з ч. 1 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Отже, наведеними нормами не передбачено можливості повернення 50% судового збору, сплаченого при поданні позову, у зв`язку із залишенням позову без розгляду внаслідок подання заяви позивачем, а відтак у суду відсутні підстави для задоволення клопотання позивача та повернення 50% судового збору.

Більш того, суд звертає увагу та те, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

З огляду на те, що позов залишено без розгляду за заявою позивача, судовий збір з огляду на приписи п. 4. ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не підлягає поверненню позивачу.

Стосовно заяви відповідача про стягнення з позивача витрат відповідача на правничу допомогу в розмірі 1.500,00 грн суд відзначає наступне

Згідно з ч. 1 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України).

В силу приписів частин 1, 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

У статті 130 Господарського процесуального кодексу України встановлені спеціальні правила, які стосуються окремих випадків розподілу судових витрат, зокрема, у разі залишення позову без розгляду.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 130 Господарського процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Системний аналіз норм Господарського процесуального кодексу України, якими врегульовано питання розподілу судових витрат, дає підстави для висновку, що у разі залишення позову без розгляду суд зобов`язаний виходити з положень частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вказана норма є спеціальною.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 року у справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 року у справі № 922/592/17.

Господарський процесуальний кодекс України не містить норм, які б встановлювали критерії визначення необґрунтованості дій позивача. Разом із тим, очевидно, що під такими діями можна розуміти таку реалізацію позивачем своїх процесуальних прав, внаслідок якої виникають підстави для закриття провадження або залишення позову без розгляду. Тобто, частина п`ята статті 130 Господарського процесуального кодексу України не встановлює конкретні критерії для оцінки дій позивача на предмет обґрунтованості/необґрунтованості, а тому такі встановлюються судом у кожній справі відповідно до встановлених обставин.

Так, обов`язком сторін у господарському процесі є доведення суду тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Отже, відповідно до приписів частини 5 статті 130 Господарського процесуального кодексу України для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідачу необхідно довести, а суду - встановити і зазначити про це в судовому рішенні, які саме необґрунтовані дії позивача були ним здійснені в ході розгляду справи та в чому вони полягали, зокрема, але не виключно: чи діяв позивач недобросовісно та пред`явив необґрунтований позов; чи протидіяв правильному та швидкому вирішенню спору; чи недобросовісний позивач мав на меті протиправну мету - порушення прав та інтересів відповідача тощо.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.06.2019 року в справі № 922/3787/17, від 09.07.2019 року в справі № 922/592/17, від 24.03.2021 року в справі № 922/2157/20, від 21.01.2020 року в справі № 922/3422/18, від 26.04.2021 року в справі № 910/12099/17, від 19.04.2021 року в справі № 924/804/20.

Суд відзначає, що подання позову не може бути розцінене судом як таке, що свідчить про необґрунтованість дій позивача, оскільки останній має право на звернення до суду та реалізував таке право на свій розсуд. Водночас право позивача подати заяву про залишення позову без розгляду (до початку розгляду справи по суті) є абсолютним, тобто не залежить від мотивів позивача чи волі сторін у справі.

Крім того, зміна правової позиції суду касаційної інстанції щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не може розцінюватися як необґрунтованість позовних вимог позивача.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для висновку про необґрунтованість дій позивача, а тому заява Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» витрат на правову допомогу в розмірі 1.500,00 грн задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 226, 230, 234 ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. Поновити провадження у справі № 910/8076/22.

2. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Маркс.Капітал» залишити без розгляду.

Відповідно до статті 235 Господарського процесуального кодексу України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом чи Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Суддя В.В.Сівакова