УХВАЛА

м. Київ

04.09.2023Справа № 910/6287/23

Суддя Господарського суду міста Києва Демидов В.О., розглянувши заяву Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ) до фізичної особи-підприємця Сапожнікова Леоніда Євгенійовича ( АДРЕСА_2 ) про стягнення грошових коштів у розмірі 4813712,71 грн

Без виклику представників сторін

В С Т А Н О В И В:

24.04.2023 Окрема комендатура охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі позивач) звернулася до Господарського суду міста Києва з позовом до фізичної особи-підприємця Сапожнікова Леоніда Євгенійовича (далі відповідач) про стягнення грошових коштів у розмірі 4813712,71 грн. та була передана 25.04.2023 судді Демидову В.О. відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

25.04.2023 від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Фізичній особі-підприємцю Сапожнікову Леоніду Євгенійовичу (РНОКПП: НОМЕР_2 ), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ФОП Сапожнікову Л.Є., у межах суми позову 4 813 712,71 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.04.2023 відмовлено у задоволенні заяви Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження та підготовче засідання призначено на 30.05.23 о 10:00 год.

31.08.2023 від представника позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать Фізичній особі-підприємцю Сапожнікову Леоніду Євгенійовичу (РНОКПП: НОМЕР_2 ), які знаходяться на всіх рахунках відповідача в усіх банківських або інших фінансово-кредитних установах, та на майно, яке належить ФОП Сапожнікову Л.Є., у межах суми попередньої оплати 2739600,00 грн. та 01.09.2023 зазначену заяву передано судді Демидову В.О. у відповідності до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Господарського процесуального кодексу України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши матеріали поданої заяви про забезпечення позову, приходить до таких обґрунтованих висновків.

Предметом спору у справі № 910/6287/23 є стягнення грошових коштів у розмірі 4813712,71 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 27 вересня 2022 року між Військовою частиною НОМЕР_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 (далі Замовник) та Фізичною особою-підприємцем Сапожніковим Леонідом Євгенійовичем, (далі Постачальник) укладено Договір №518-22 (ЦЗ) про закупівлю брикету з торфу та вуглецю (далі - Договір).

На виконання умов п. 4.6 Договору, Замовником в повному обсязі було здійснено оплату товару в розмірі 30% від загальної вартості, що складала суму попередньої оплати - 2 739 600,00 грн., що підтверджується Платіжним дорученням №2040 від 28.09.2022 з відміткою казначейства про зарахуванням попередньої оплати на рахунок Постачальника від 30.09.2022.

14 жовтня 2022 року між Позивачем та Відповідачем укладено Додаткову угоду №1 до Договору №518-22 (ЦЗ) про закупівлю брикету з торфу та вуглецю (Додаткова угода №1).

Відповідно до п. 1 Додаткової угоди №1, Замовник та Постачальник дійшли згоди викласти пункт 5.2 розділу 5 Договору у наступній редакції: "Постачальник зобов`язаний поставити всю кількість товару у розпорядження Замовника (Товароодержувача) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору в термін не пізніше 20.11.2022 року. У разі продовження строку дії правового режиму воєнного стану - не пізніше 12.12.2022 року", за умови виконання абзацу 1 пункту 4.6 Договору до 20.11.2022 року.

Оскільки дію правового режиму воєнного стану було продовжено, Постачальник зобов`язаний поставити всю кількість товару у розпорядження Замовника (Товароодержувача) разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього Договору в термін не пізніше 12.12.2022 року (70 % розміру поставки товару), за умови своєчасної поставки товару на суму попередньої оплати до 20.11.2022 (30% розміру поставки товару).

Внаслідок неналежного виконання умов Договору, 24.12.2022 укладено Додаткову угоду №2-22 про розірвання Договору №518-22 (ЦЗ) від 27.09.2022 року, укладеного між Замовником та Постачальником (далі - Додаткова угода №2-22 від 24.12.2022).

Як вказує позивач з моменту набрання чинності Додатковою угоди №2-22 від 24.12.2022, зобов`язання Сторін, що виникли з Договору, припинилися окрім відповідного грошового зобов`язання Постачальника перед Замовником, передбаченого пунктом 4.6 розділу IV Договору.

Таким чином позивач вказує, що даною Додатковою угодою, Постачальнику було продовжено термін поставки (передачі) товарів за Договором - до 12.12.2022 року включно, за умови здійснення поставки на суму попередньої оплати до 20.11.2022. Проте, даними змінами Відповідач не скористався, разом з тим не повернув суму попередньої оплати, у разі неможливості здійснити таку поставку на суму попередньої оплати.

Оскільки відповідач товар не поставив, а також не повернув суму попередньої оплати позивач просить стягнути з відповідача 4813712,71 грн з яких: сума неповернутої оплати складає 2739600,00 грн та штрафні санкції у розмірі 2074112,71 грн.

При цьому заява про забезпечення позову Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) обґрунтована зокрема тим, що:

- матеріалами справи №910/6287/23 про дійсне виникнення спору між Позивачем та Відповідачем;

- часткове визнання позовних вимог Відповідачем (стор. 10 відзиву на позов);

- відкрите кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення Відповідача;

- актуальною судовою практикою Верховного суду у спорах про вжиття заходів забезпечення позову на користь Заявника у Постанові від 03.03.2023 по справі №905/448/22, та Постанові від 07.08.2023 у справі №922/875/23.

Згідно зі статтею 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною першою статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості, адекватності та співмірності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду, імовірності ускладнення чи непоновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, у разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Суд зазначає, що під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову необхідно враховувати, що такими заходами не повинні порушуватися права осіб, що не є учасниками судового процесу, застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку розглядаючи заяву про забезпечення позову суду належить встановить наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Зазначене підтверджується висновками викладеними, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17.06.2022 у справі №908/2382/21.

Суд вважає необґрунтованими запропоновані заходи забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовних вимог.

Заявник зазначає, що відповідачем частково визнаються позовні вимоги лише на суму неповернутої попередньої оплати в розмірі 383 736,00 грн., що підтверджується доводами у відзиві на позовну заяву на стор. 10 вказаного відзиву: "Сума попередньої оплати, яка має бути повернена Позивачу: 2 739 600 грн.(сума попередньої оплати) - 2 355 864 грн.(сума "поставленого товару")=383 736 грн. (основна сума заборгованості)".

Разом з тим з долученого позивачем до заяви про забезпечення позову відзиву вбачається з яких саме підстав відповідач визнає заборгованість у розмірі 383 736 грн, а саме відповідач зазначає наступне: «На виконання Договору № 518 - 22 (ЦЗ) від 27.09.2022 року Постачальник протягом листопада - грудня 2022 року здійснив постачання паливних брикетів з торфу та вуглецю у загальній кількості:

1. Брикетів з торфу : 300 т на суму 1 995 000 грн.

2. Брикетів з вуглецю: 37,59 т на суму 360 864 грн.

з належним чином оформленими товаросупровідними документами відповідно до Додатку №1 цього Договору, що підтверджується наступними документами:

1. накладною(вимогою) №22-009408 від 21.10.2022 року на 22 т. брикету з торфу, що в загальній сумі дорівнює: 146 300, 00 грн. (Додаток №7 до позовної заяви)

2. накладною(вимогою) №22-008791 від 04.10.2022 року на 278 т. брикету з торфу, що в загальній сумі дорівнює: 1 848 700, 00 грн. (Додаток №6 до позовної заяви)

3. листом вимогою щодо повернення суми попередньої оплати «Окремої комендатури охорони і забезпечення державної прикордонної служби України» №702/1187-23 від 30.01.2023 р. (Додаток №19 до позовної заяви)

4. листом «Окремої комендатури охорони і забезпечення державної прикордонної служби України» № 702/1291-23 від 31. 01.23 р. (Додаток №18 до позовної заяви)

Виходячи з вищевикладеного загальна сума поставленого товару Відповідачем: 2 355 864 грн. (Відповідно до Довідки бухгалтерських операцій № 1 від 12.05.2023року. Додаток до позовної заяви №47)».

Разом з тим суд наголошує, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Стосовно відкритого кримінального провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення Відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до наданої заявником інформації, зокрема листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 22.06.2023 №23954кл/24/9/3-2023/вс вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції на підставі ухали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва у справі №757/21107/23-к, за заявою про вчинення кримінального правопорушення, 22.06.2023 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001183 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

З листа Головного слідчого управління Національної поліції України від 07.07.2023 №24/3/2-2023/ВС, останній повідомив Окрему комендатуру охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про наступне:

«У Головному слідчому управлінні Національної поліції України (далі - ГСУ) в межах компетенції розглянуто Ваш лист про надання копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за результатами виконання ухвали Печерського районного суду від 12.06.2023 № 757/21107/23-к за заявою від 24.04.2023 № 14/5960-23-вих, а також з інших питань.

Повідомляємо про те, що на виконання ухвали Печерського районного суду від 12.06.2023 № 757/21107/23-к, ГСУ 22.06.2023 розпочато за Вашою заявою від 24.04.2023 № 14/5960-23-вих про можливі неправомірні дії, вчиненні ФОП Сапожніков Л.Є. досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0001183 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 191 КК України. Про вказаний факт Окрему комендатуру охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) поінформовано листом від 22.06.2023 № 23954кл/24/9/3-2023/ВС з наданням копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань (копія додасться).

На цей час у зазначеному кримінальному провадженні триває виконання необхідних слідчих (розшукових) дій, за результатами яких буде прийнято обгрунтоване рішення.

Відповідно до статті 36 Кримінального процесуального кодексу України нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється відповідними прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Оскільки статтею 387 Кримінального кодексу України передбачено кримінальну відповідальність за розголошення даних досудового розслідування, більш детальні відомості щодо конкретного кримінального провадження надати не можемо».

Отже з урахуванням вищевикладеного вбачається, що вирок у справі станом на сьогоднішній день не ухвалено. Іншої інформації з якої б вбачалось, що ФОП Сапожніков Л.Є. є фігурантом в інших кримінальних провадження заявником надано не було, що також спростовує припущення заявника про недобросовісність ФОП Сапожніков Л.Є.

Окрім цього, Суд звертає увагу на те, що заявником не надано жодних доказів, які б свідчили про припинення ФОП Сапожніков Л.Є. господарської діяльності, зміни місцезнаходження останнього, також заявником не надано жодних доказів на підтвердження виведення відповідачем грошових коштів чи постанов виконавчої служби про повернення виконавчих документів без виконання у зв`язку із відсутністю грошових коштів на рахунках боржника чи майна на яке можна звернути стягнення.

Подібна позиція викладена в Ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 26 серпня 2022 року №904/7906/21.

Стосовно долученої заявником судової практики Верховного суду у спорах про вжиття заходів забезпечення позову на користь Заявника у Постанові від 03.03.2023 по справі №905/448/22, та Постанові від 07.08.2023 у справі №922/875/23, суд зазначає наступне.

Так у Постанові від 03.03.2023 по справі №905/448/22 предметом розгляду було питання стосовно накладення арешту як на кошти, так і на майно Відповідача.

У вказаній Постанові Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду відступила від правового висновку Верховного Суду у постанові від 05.08.2022 зі справи № 905/447/22 щодо можливості забезпечення позову шляхом накладення арешту одночасно на кошти і на майно відповідача щодо кожного виду майна в межах повної суми.

Так у Постанові від 07.08.2023 у справі №922/875/23 предметом розгляду було питання стосовно накладення арешту як на кошти, так і на майно Відповідача.

Зокрема у вказаній постанові, колегія суддів зазначила наступне: « 3.10.Оцінюючи обґрунтованість заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, місцевий господарський суд зазначив, що, як вбачається з інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (відповідача), які додані до матеріалів заяви, більшість зареєстрованого за відповідачем на праві власності майна обтяжене іпотекою чи іншими заборонами, що в свою чергу свідчить про те, що у випадку задоволення позову, виконання судового рішення, з огляду на розмір заборгованості відповідача, може бути утруднене, так як позивач буде не в змозі задовольнити свої вимоги за рахунок майна відповідача».

Розглянувши заяву Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову, Суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених доводів; зазначені в заяві обставини не доводять, що невжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також виходячи із законодавчо встановленої заборони незаконного втручання органів державної влади, в тому числі і судів, у господарські відносини (ст.6 Господарського кодексу України), суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову у справі №910/6287/23.

Керуючись статтями 136, 137, 140, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у задоволенні заяви Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про забезпечення позову.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та підлягає оскарженню у порядку, встановленому ст.ст. 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано: 04.09.2023.

Суддя Владислав ДЕМИДОВ