ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"29" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/3402/23

Господарський суд Одеської області у складі судді Пінтеліної Т.Г.

отримавши зареєстровану 25.08.2023 р. за вх. № 29038/23 від товариства з обмеженою відповідальністю "АМС 2021" клопотання про передачу справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Українське Дунайське пароплавство (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Пароходна(Краснофлотська), 28, )

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АМС 2021 (49083, Дніпропетровська область, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 35, )

про стягнення 247 512, 69 грн.

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство Українське Дунайське пароплавство звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю АМС 2021 про стягнення 247 512, 69 грн. пені. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договору №330-В-ВМП-22 від 28.11.2022р.

Ухвалою від 16.08.2023р. суд відкрив провадження у справі, враховуючи посилання позивача ПАТ Українське Дунайське пароплавство на те, що місцем виконання договору є Одеська область, відтак, справу має розглядати Господарський суд Одеської області.

Відповідно до ухвали від 16.08.2023р. суд ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25.08.2023р. від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю АМС 2021 надійшло клопотання про передачу справи до іншого суду за територіальною юрисдикцією, мотивоване наступним.

Заявник доводить, що ПАТ «Українське Дунайське пароплавство», скориставшись своїм правом на пред`явлення позову, не дотрималось правил визначення підсудності, передбачених ГПК України.

У позовній заяві ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» посилаючись на ч. 5 ст. 29 ГПК України (позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів) зазначає, що місцем виконання Договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, є місто Ізмаїл Одеської області.

Проте жодним пунктом Договору Сторонами не узгоджувалось місце виконання Договору.

Позивач невірно визначає місцем виконання Договору місто Ізмаїл Одеської області, відтак звернувся до суду з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності) встановлених параграфом 3 глави 2 розділу І ГПК України.

Позивач у позовній заяві посилається на п. 5.2. Договору.

Дійсно, п. 5.2. Договору передбачено, що місце поставки (передачі) Товару (склад Покупця): Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Набережна Луки Капікраяна, 2а на умовах поставки ООР (Інкотермс - 2010).

Пунктом 5.2 Сторони узгодили саме місце поставки (передачі) Товару та умови такої поставки, з урахуванням того, що ціна договору включає вартість відвантаження, транспортування, доставки товару до місця поставки (п. 3.2. та п. 5.3. Договору).

Тобто, місце поставки (передачі) Товару визначено Сторонами для обрахування та встановлення ціни Договору з урахуванням умов такої поставки.

Разом з тим, предметом позову у даному спорі є вимога саме про стягнення грошових коштів (пені, штрафу). При цьому, умовами Договору не врегульовано питання щодо місця виконання грошового зобов`язання. Спір про стягнення штрафних санкцій безпосередньо не пов`язаний з місцем виконання, оскільки предметом спору є вимога про стягнення коштів, а не спір про поставку товару за вказаною в договорі адресою. Зобов`язання з оплати штрафних санкцій по договору не є такими, які належить, через їх особливість, виконувати тільки в певному місці.

Враховуючи викладене та те, що особливість не визначена і не вбачається зі специфіки спірних відносин, відсутні відомості щодо узгодження сторонами місця виконання щодо сплати штрафних санкцій, передбачених Договором вважаю, що відсутні правові підстави для застосування положення ч. 5 ст. 29 ГПК України та необхідність визначення підсудності саме за загальними правилами - за місцезнаходженням Відповідача.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 27 ГПК України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходження юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Згідно ч. 1 ст. 29 ГПК України, право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Частиною 5 статті 29 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позови у спорах, що виникають з договорів, в яких визначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Аналіз ч. 5 ст. 29 ГПК України свідчить про те, що передбачено дві окремі підстави для застосування правил альтернативної територіальної підсудності, а саме: якщо спір виник з договору, в якому визначено місце виконання, або якщо спір виник з договору, в якому не визначено місце його виконання, проте, з огляду на специфіку регламентованих ним договірних правовідносин, виконувати такий договір можливо лише в певному місці.

При цьому, за загальним правилом, місце виконання зобов`язання є договірною умовою та узгоджується сторонами у договорі, та у даному випадку сторони можуть передбачити будь-яке місце виконання, яке буде зручне для сторін. Місце виконання договору, у випадку його визначення сторонами у договорі, є однією з умов договору, що зумовлює обов`язок виконання договору саме у погодженому сторонами місці.

Сторонами у Договорі не визначено місця виконання договору. Також із умов даного договору не вбачається, що цей договір можливо виконувати лише у певному місці.

Однією з загальних засад цивільного законодавства є свобода договору (ст. З ЦК України). Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Відтак, сторони при укладенні Договору мали право визначити конкретне місце виконання договору, що у подальшому дало б їм змогу звертатися до суду (за необхідності)

за місцем його виконання.

Враховуючи, що сторонами в Договорі не визначено конкретного місця виконання договору, вважаю, що підсудність цієї справи визначається за загальними правилами підсудності, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем знаходження Відповідача.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» визначено, що в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб: місцезнаходження юридичної особи.

Відповідно до ч.І, 4 ст.10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Відомості, які містяться в Єдиному державному реєстрі, використовуються для ідентифікації юридичної особи або її відокремленого підрозділу, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, фізичної особи-підприємця, у тому числі під час провадження ними господарської діяльності та відкриття рахунків у банках та інших фінансових установах.

Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань місцезнаходженням відповідача - ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АМС 2021» () є: 49083, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 35.

Таким чином, оскільки зобов`язання зі сплати штрафних санкцій не є такими, що можуть виконуватись лише в певному місці (ч. 5 ст. 29 ГПК України), а також враховуючи те. що місцезнаходженням відповідача є м. Дніпро, дана справа № 916/3402/23 підлягає розгляду за місцезнаходженням Відповідача - «АМС 2021». що за територіальною юрисдикцією (підсудністю) віднесено до компетенції Господарського суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 9 ст. 176 ГПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Передання справи за належною територіальною юрисдикцією не призводить до порушення прав позивача на доступ до суду та справедливий судовий розгляд, а є гарантією того, що рішення у справі буде ухвалене належним судом і законне та обґрунтоване рішення не буде в подальшому скасоване судом вищої інстанції, лише з підстав недотримання процесуальних норм щодо територіальної юрисдикції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ГПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. .

Керуючись ст.ст. 27-31, 42,176, 233,234,235 ГПК України, суд

постановив:

1. Справу № 916/3402/23 за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АМС 2021» про стягнення 247 512, 69 грн. - передати на розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення та підлягає оскарженню в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Південно-Західного апеляційного господарського суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.Г. Пінтеліна