ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

01.09.2023 р. Справа № 914/2601/23

Суддя Господарського суду Львівської області Мазовіта А.Б., розглянувши матеріали

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНПЛАСТ-КАРПАТИ», м.Дрогобич, Львівська область;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС-ЕКОБУД», м.Трускавець, Львівська область;
про:визнання права власності на транспортні засоби, зняття арешту та скасування розшуку.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНПЛАСТ-КАРПАТИ», м.Дрогобич, Львівська область звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС-ЕКОБУД», м.Трускавець, Львівська область про визнання права власності на транспортні засоби, зняття арешту та скасування розшуку.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, господарський суд прийшов до висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

В силу приписів п.2 ч.1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями), із позовних заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами і доповненнями), із позовних заяв немайнового характеру, що подаються до господарських судів, судовий збір сплачується в розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п.2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо в позовній заяві об`єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2 684 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено дві вимоги майнового характеру:

1) визнати за позивачем право власності на транспортний засіб автомобіль марки MAN, модель 26.403, 1995 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

2) визнати за позивачем право власності на транспортний засіб причіп марки SCHIER, модель ZW18, 1994 року випуску, колір червоний, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

Крім цього, позивачем заявлено також чотири позовні вимоги немайнового характеру:

1) зняти арешт з автомобіля марки MAN, модель 26.403, 1995 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

2) скасувати розшук автомобіля марки MAN, модель 26.403, 1995 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ;

3) зняти арешт з причіпа марки SCHIER, модель ZW18, 1994 року випуску, колір червоний, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 ;

4) скасувати розшук причіпа марки SCHIER, модель ZW18, 1994 року випуску, колір червоний, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 .

У постанові від 25.08.2020 у справі № 910/13737/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що майновий позов (позовна вимога майнового характеру) це вимога про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 162, пунктів 1-3 частини першої статті 163 ГПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці. Ціна позову визначається, зокрема, у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Тобто будь-який майновий спір має ціну. Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього.

Відтак, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову (постанова Великої Палати Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 907/9/17).

Натомість до позовних заяв немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що Закон України «Про судовий збір» не ставить обов`язок по сплаті судового збору за кожну вимогу немайнового характеру в залежність від правової природи такої вимоги.

Відтак, при поданні позовної заяви позивачу слід було сплатити судовий збір окремо за кожну позовну вимогу майнового характеру про визнання за позивачем права власності на спірне майно виходячи із вартості такого майна.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджує, що ним придбано автомобіль марки MAN, модель 26.403, 1995 року випуску, колір білий, номер кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 за 69 100 грн., причіп марки SCHIER, модель ZW18, 1994 року випуску, колір червоний, номер кузова НОМЕР_3 , д.н.з. НОМЕР_4 за 9 500 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивачу слід було сплатити 5 368 грн. судового збору з позовних вимог майнового характеру (окремо по 2 684 грн. судового збору за кожну вимогу).

Окрім цього, за чотири заявлені позовні вимоги немайнового характеру позивачу слід було сплатити судовий збір в розмірі 10 736 грн. (окремо по 2 684 грн. судового збору за кожну вимогу).

Однак позивачем при поданні позову не долучено до матеріалів позову належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Позивачем долучено платіжну інструкцію №2093 від 22.08.2023 про сплату 2 684 грн. судового збору, що не відповідає розміру судового збору, що повинен був бути сплачений позивачем за подання до суду позовної заяви із зазначеними вище позовними вимогами.

Відповідно до п.п.1, 2 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст. 162, 164, 174 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРЕЙНПЛАСТ-КАРПАТИ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКС-ЕКОБУД» про визнання права власності на транспортні засоби, зняття арешту та скасування розшуку залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк у 10 календарних днів з дня вручення ухвали для усунення позивачем зазначених в цій ухвалі недоліків.

У разі невиконання цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.235 ГПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Увалу підписано 01.09.2023.

Суддя Мазовіта А.Б.