РІШЕННЯ

21 серпня 2023 рокуСправа № 921/43/23

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

за участі секретаря судового засідання: Кульчицька Д.О.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1., ідентифікаційний код 40121452;

до відповідача: Управління Служби безпеки Украни в Тернопільській області, 46001, м.Тернопіль, проспект С. Бандери, буд. 21, ідентифікаційний код 2000705;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю Газопостачальна Компанія Нафтогаз Трейдинг ,04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1, .

про: -стягнути з Управління Служби безпеки України в Тернопільській області (46001,Тернопільська обл., м. Тернопіль, просп. С. Бандери, буд. 21; ідентифікаційний код 20001705) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1., ідентифікаційний код 40121452) борг у загальній сумі 253 428,98 грн., у тому числі:

- основний борг у сумі 188 402,63 грн;

- пеня у сумі 27 803,56 грн;

- три проценти річних у сумі 3 289,99 грн;

- інфляційні витрати у сумі 33 932,80 грн.

-стягнути з Управління Служби безпеки Украни в Тернопільській області (46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, просп. С. Бандери, буд. 21, ідентифікаційний код 20001705) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1., ідентифікаційний код 40121452) судові витрати, а саме 3 801,43 грн. сплаченого судового збору та інші вирати, пов`язані з розглядом даної справи.

За участю представників, які були присутні до виходу суду в нарадчу кімнату:

-позивача: Орел Сергій Сергійович, адвокат, довіреність №22/09-2022 від 22.09.2022, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ЗП 001663 від 30.05.2018 (в режим відеоконференції);

-відповідача: Денисюк Надія Ігорівна, помічник начальника управління з правової роботи, довіреність №69/16-8345 від 07.12.2022.

-третя особа: не з`явився.

Суть справи.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» звернулося з позовом до Управління Служби безпеки Украни в Тернопільській області про стягнення боргу у загальній сумі 253428,98 грн, у тому числі:

-основний борг у сумі 188 402,63 грн;

-пеня у сумі 27 803,56 грн;

-три проценти річних у сумі 3 289,99 грн;

-інфляційні витрати у сумі 33 932,80 грн.

-стягнення судових витрат, а саме 3801,43 грн. сплаченого судового збору та інші вирати, пов`язані з розглядом даної справи.

Позиція позивача.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає порушення відповідачем своїх обов`язків за Типовим договором постачання природного газу постачальником «останньої надії», а саме відповідач не здійснив повну оплату за поставлений газ.

При цьому позивач посилається на ст.ст.11,15,16,202,509,610,611,612,п.2 ст.625, ст.629, ч.2 ст.714 Цивільного кодексу України,ст.20, ст.173,174,175, ч.1 ст.193,ст. 222,п.1 та п.2 ст.230, п.6 ст.231, ч.2 ст.265 Господарського кодексу України, п.1 р.VI Правил постачання природного газу, п.2 гл.7 р.XII Кодексу газотранспортної системи, п.24 Порядку проведення конкурсу з визначенням постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови КМУ №1102

Заперечення відповідача.

21.02.2023 до матеріалів справи від відповідача поступив Відзив на позовну заяву №69/16-1332 від 15.02.2023 (вх.№1542 від 21.02.2023), в якому зазначає, що є бюджетною установою та здійснює закупівлі товарів та послуг на підставі Закону України "Про публічні закупівлі". Так, зокрема за наслідками проведеної процедури між ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" та відповідачем 01.11.2021 укладено договір постачання природного газу від № 18-1012-/21-БО-Т, відповідно до якого відповідач мав отримувати з 01.11.2021 по 31.12.2022 року природний газ від ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг" на підтвердження своїх доводів відповідачем надано копію договору постачання природного газу. У відзиві просив суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у даному Відзиві.

Відповідач заперечує щодо отримання природного газу в обсязі 4 148,96 м3 за період з 02.12.2021 по 04.12.2021.

При цьому відповідач вказує, що 26.10.2021 за результатом проведеної переговорної процедури щодо закупівлі газу між УСБУ в Тернопільській області та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» (протокол переговорів від 26.10.2021) визначено переможцем даної процедури ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» та ухвалено рішення про укладання договору постачання природного газу відповідно до типового договору.

01.11.2021 між УСБУ в Тернопільській області та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» укладено договір постачання природного газу №18-1012/21-БО-Т, згідно якого Постачальник передає Споживачу на умовах цього Договору замовлений Споживачем обсяг (об`єм) природного газу у період з жовтня 2021 року по грудень 2022 року в кількості 282 тис. куб. метрів.

В грудні 2021 року на адресу відповідача від ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» надійшов рахунок-фактуру №18-1012/21-БО-Т/12/21 на оплату природного газу за грудень 2021 року згідно договору від 01.11.2021 р. №18-1012/21-БО-Т. Відповідно до даного рахунку-фактури товариством за спожитий у грудні природний газ нараховано 629051,82 грн.

Таким чином, 22.12.2021 відповідачем було здійснено оплату згідно з рахунком-фактурою ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» №18-1012/21-БО-Т/12/21 в повному обсязі в розмірі 629 051,82 грн. за природний газ спожитий відповідачем у грудні 2021 року.

Відповідь на відзив.

23.02.2023 на електронну адресу суду до матеріалів справи від позивача поступила Відповідь на відзив № б/н від 23.02.2023 (вх.№1637 від 23.02.2023), в якій позивач зазначає, зокрема, про те, що як вбачається із змісту Відзиву на позовну заяву, відповідач не визнав позов повністю, заперечує проти позову, відповідач жодним чином не спростовує обставин та правової позиції позивача, викладених за змістом позовної заяви, і доведених позивачем належними та допустимими доказами; відзив на позовну заяву не містить належних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права, а також мотивів їх визнання або відхилення; просить позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» задовольнити в повному обсязі.

Заперечення на Відповідь на відзив.

07.03.2023 на адресу суду до матеріалів справи від відповідача поступили Заперечення на відповідь на відзив №69/16-1870 від 03.03.2023 (вх.№1973 від 07.03.2023), в яких відповідач зазначає, що позивачем у відповіді на відзив викладено практично лише доводи позовної заяви без доповнень новими доказами, посилання на інші нормативно-правові акти, тощо. У зв`язку з чим позивачем не спростовано доводи, аргументи, викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву. Просив суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, з підстав викладених у даних Запереченнях.

Пояснення третіх осіб.

07.03.2023 від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна Компанія

Нафтогаз Трейдинг до матеріалів справи поступили Письмові Пояснення у справі № 921/43/23 № без номера від 03.03.2023 (вх.№ 1982 від 07.03.2023), в яких зазначає, що постачання природного газу Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна Компанія Нафтогаз Трейдинг Управлінню Служби безпеки Украни в Тернопільській області за договором від 01.11.2021 року № 18-1012-/21-БО-Т здійснюється з 05.12.2021, що підтверджується доданими до цих пояснень доказами, а саме відомостями з інформаційних платформ Оператора ГТС щодо остаточних відборів природного газу споживача з EIC-кодом 56XS0000K01JL00S - відповідача по справі.

Рух справи.

Ухвалою від 19.01.2023 прийнято позовну заяву позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України до розгляду та відкрито провадження у справі №921/43/23, за правилами загального позовного провадження, та призначено у справі підготовче засідання на 01.03.2023 на 10 год. 00 хв.

Ухвалою від 01.03.2023 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія «Нафтогаз Трейдинг» (04116, м.Київ, вул. Шолуденка, 1, ), повідомлено учасників справи про відкладення підготовчого засідання у справі на 20.03.2023 на 14 год. 00 хв.

Ухвалою від 20.03.2023 відкладено підготовче засідання на 05.04.2023 на 11год.30 хв.

Ухвалою від 18.04.2023 у зв`язку з відпусткою судді перенесено підготовче засідання на 01.05.2023 на 15 год. 30 хв.

01.05.2023 підготовче засідання по справі не відбулося в зв`язку із перебуванням судді у відпустці.

Ухвалою від 08.05.2023 повідомлено учасників справи, що підготовче засідання відбудеться 24.05.2023 об 10 год. 30 хв.

Ухвалою від 24.05.2023 продовжено строк підготовчого провадження у справі № 921/43/23 відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відкладено підготовче засідання на 26.06.2023 на 14 год. 30 хв.

Ухвалою (протокольна) від 26.06.2023 повідомлено про відкладення підготовчого засідання на 17.07.2023 на 14 год. 00 хв.

Ухвалою 17.07.2023 закрито підготовче провадження по справі № 921/43/23 та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2023 на 14 год. 30 хв.

Ухвалою (протокольна) від 31.07.2023 повідомлено учасників справи про оголошення перерви в судовому засіданні до 21.08.2023 до 15 год. 30 хв.

Явка сторін.

Представник позивача в судове засідання з`явився (в режимі відеоконференції), просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з`явився, заперечив проти позовних вимог повністю.

Розгляд заяв та клопотань.

Заяви та клопотання від учасників справи не поступили.

Технічна підтримка.

Запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програми фіксування судового процесу (судового засідання) сервісу відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ВКЗ).

Господарський процес.

Судом оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Суд розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши надані докази, встановив наступні фактичні обставини.

Управління служби безпеки України в Тернопільській області є регіональним органом Служби безпеки України (далі-СБУ), який виконує визначені законодавством України завдання СБУ на території та об`єктах здійснення своїх повноважень.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.2 Бюджетного кодексу України бюджетні установи органи державної влади, органи місцевого самоврядування, а також організації, створені ними у встановленому порядку, що повністю утримуються за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевого бюджету. Бюджетні установи є неприбутковими.

Управління утримується за рахунок коштів державного бюджету України та в розумінні Бюджетного кодексу України є бюджетною установою.

За результатами державного конкурсу та відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» визначено постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809 і від 9 грудня 2020 р. № 1236" (далі - Постанова КМУ № 1102).

Між Управління служби безпеки України в Тернопільській області (Споживач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (Постачальник, Постачальник «останньої надії») укладено публічний типовий договір постачання природного газу, який не потребує двостороннього підписання.

Договір постачання між постачальником «останньої надії» і споживачем вважається укладеним з дня визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2501.

Згідно п.4.2. договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними оператора ГРМ/ Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що міститься в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Відповідно до п.2 гл.7 р.XII Кодексу газотранспортної системи, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюється щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю, встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця.

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого Споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується Постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Як зазначає позивач у своїй позовній заяві, вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

З 1 жовтня 2021 р. ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії» щоденно розраховується за формулою, наведеною в п.24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою КМУ від 30.09.2015 №809 в редакції постанови КМУ №1102. Цією ж постановою КМУ №1102 на період постачання з 1 жовтня по 30 листопада 2021 р. встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість. Протягом жовтня-листопада 2021 року розрахована позивачем за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 куб. метр, отже, у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн. за 1 куб.метр.

З 1 грудня 2021 року ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) відповідно до умов договору опублікована/оприлюднена на сайті позивача за посиланням https://gas.ua/ uk/ business/news/pon-archive-price, відповідна роздруківка з особистого кабінету додається позивачем до позовної заяви. Ціна природного газу також підтверджується довідкою № без номера від 07.02.2022 позивача.

Відповідно до п. 19 ч.1 ст.1 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газотранспортної системи суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензій здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників).

24.12.2019 Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг прийнято постанову №3011 «Про видачу ліцензії з транспортування природного газу ТОВ «ОПЕРАТОР ГТС УКРАЇНИ», на право провадження господарської діяльності з транспортування природного газу Товариству з обмеженою відповідальністю «ОПЕРАТОР ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ» (03065, м.Київ, проспект Гузара Любомира,44, ).

Відповідно до положень п.5 гл.1 р.1 Кодексу Газотранспортної системи (далі-Кодекс ГТС), затвердженим постановою НКРЕКП від 30.09.2015, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1378/27823, інформаційною платформою є електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього кодексу.

Оператор газотранспортної системи виконує функції адміністратора інформаційної платформи (п.5 гл.3 р.IV Кодексу ГТС).

Суб`єкти ринку природного газу (в даному випадку позивач та відповідач, як продавець та покупець природного газу відповідно), користуються ресурсами інформаційної платформи, адміністратором якої є Оператор ГТС.

Позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступу до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Відповідно до п.2 Постанови КМУ №1102 від 25.10.2021 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 р. №809 і від 9 грудня 2020 р. №1236» визначено зобов`язання акціонерного товариства «Магістральні газопроводи України», товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторів газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами ( в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я, державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Відповідно до п.2 гл.5 р.IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника останньої надії в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

У зв`язку з відсутністю постачання природного газу постачальником оператором газотранспортної системи (далі-Оператор ГТС) за участю операторів газорозподільних систем (далі-оператори ГРМ) об`єми природного газу, спожитого відповідачем з 29.10.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 04.12.2021, автоматично включено до портфеля «постачальника останньої надії» - Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», і відповідно спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених відповідачем.

Факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, Спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується:

-листом оператора ГТС від 08.07.2022 №ТОВВИХ-22-7197 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS0000K01JL00S;

-інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10);

-відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS0000K01JL00S (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

На виконання п.4.3. договору позивачем (Постачальник) надіслано відповідачу (Споживачу):

-рахунок на оплату (природний газ) №26910 на суму 1 444,80 грн. (розрахунковий період 1-31 жовтня 2021 року) та Акт №16000 приймання-передачі природного газу за жовтень 2021 року про передачу природного газу 0,0860 тис.м.куб. на загальну суму 1 444,80 грн.)(Список №15.11.2021-юріки-2 згрупованих відправлень «Рекомендований лист», фіскальний чек від 16.11.2021);

-рахунок на оплату (природний газ) №35591 на суму 519 170,40 (розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року) та Акт №22852 приймання-передачі природного газу за листопад 2021 року про передачу природного газу 30,817 тис.м.куб. на загальну суму 517 725,00 грн.) (Список №10.12.2021-юріки-2 згрупованих відправлень «Рекомендований лист», фіскальний чек від 16.12.2021);

-рахунок на оплату (природний газ) №2477 на суму 188402,63 (розрахунковий період 1-31 грудня 2021 року) та Акт №31843 приймання-передачі природного газу за грудень 2021 року про передачу природного газу 4,14896 тис.м.куб. на загальну суму 186 957,83 грн.) (Список №17.01.2022(юріки)Ткаченко згрупованих відправлень «Рекомендований лист», фіскальний чек від 19.01.2022);

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, всього було поставлено позивачем відповідачу природного газу на загальну суму 706 128,23 грн.:

-з 29.10.2021 по 31.10.2021 поставлено природний газ в об`ємі 86,00 куб.м. на суму 1444,80 грн., а відповідач повністю здійснив оплату за поставлений природний газ з порушенням строку оплати 30.12.2021 в сумі 1444,80 грн.;

-з 01.11.2021 по 30.11.2021 позивачем поставлено природний газ в об`ємі 30 817,00 куб.м. на суму 517 725,60 грн., а відповідач частково здійснив оплату за поставлений природний газ з порушенням строку оплати 30.12.2021 в сумі 516 280,80 грн.

-з 02.12.2021 по 04.12.2021 позивачем поставлено природний газ в об`ємі 4 148,96 куб.м. на суму 186 957,83 грн., а відповідач не здійснив оплату за поставлений природний газ та не підписав АКТ №31843 приймання-передачі природного газу.

Щодо оплати за поставлений природний газ за період з 29.10.2021 по 31.10.2021 та за період з 01.11.2021 по 30.11.2021 відповідач не заперечив. Також плата за поставлений природний газ підтверджується Інформацією про надходження коштів на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за період з 01.10.2021 по 16.08.2022 Управлінням служби безпеки України в Тернопільській області, доданої до листа АТ «Державний ощадний банк України» №16/2-09/1735 від 17.08.2022.

Згідно Довідки про об`єми поставленого ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» природного газу (наданої до позовної заяви позивачем) ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» за даними Інформаційної платформи оператора газотранспортної системи поставило природний газ споживачу Управлінню служби безпеки України в Тернопільській області (ЕІС-код споживача природного газу 56XS0000K01JL00S) в наступних об`ємах:

-з 29.10.2021 по 31.10.2021 86,00 м3;

-з 01.11.2021 по 30.11.2021 30 817,00 м3;

-з 02.12.2021 по 04.12.2021 4 148,96 м3;

Відповідач заперечив щодо поставки йому природного газу позивачем за період з 02.12.2021 по 04.12.2021 в об`ємі 4 148,96 куб.м. на суму 186 957,83 грн.

Оцінивши подані позивачем та відповідачем докази на предмет належності, допустимості, достовірності, вірогідності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Як передбачено ст.174 Господарського кодексу України, однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але які йому не суперечать.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст.627 ЦК України).

Як встановлено судом, підставою виникнення правовідносин між сторонами є укладений типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії», який затверджений постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496.

Відповідно до ч.7 ст.179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496 (у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції, надалі - Правила), постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник «останньої надії» зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не звертався до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» з письмовим зверненням про надання підписаного примірника договору постачання природного газу, що свідчить про факт укладення договору сторонами.

Відповідно до статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України, у випадку, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, що факт включення відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, Спожитого відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» підтверджується:

-листом оператора ГТС від 08.07.2022 №ТОВВИХ-22-7197 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача з ЕІС-кодом 56XS0000K01JL00S;

-інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ (Форма №10);

-відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS0000K01JL00S (надано у вигляді принтскрину з особистого кабінету позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Факт поставки позивачем природного газу відповідачеві за договором підтверджується наявним у матеріалах справи:

-рахунком на оплату (природний газ) №26910 на суму 1 444,80 грн. (розрахунковий період 1-31 жовтня 2021 року) та Акт №16000 приймання-передачі природного газу за жовтень 2021 року про передачу природного газу 0,0860 тис.м.куб. на загальну суму 1 444,80 грн.;

-рахунком на оплату (природний газ) №35591 на суму 519 170,40 (розрахунковий період 1-30 листопада 2021 року) та Акт №22852 приймання-передачі природного газу за листопад 2021 року про передачу природного газу 30,817 тис.м.куб. на загальну суму 517 725,00 грн.

-рахунком на оплату (природний газ) №2477 на суму 188402,63 (розрахунковий період 1-31 грудня 2021 року) та Акт №31843 приймання-передачі природного газу за грудень 2021 року про передачу природного газу 4,14896 тис.м.куб. на загальну суму 186 957,83 грн.).

У відповідності до п. 4.3. договору, постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо - якщо сторонами це окремо обумовлено).

Пунктом 4.4. зазначеного договору встановлено, що споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу.

Згідно з положеннями п. 4.5. договору, у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. У разі порушення побутовим Споживачем строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі 0.01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу.

У відповідності зі статтею 193 ГК України передбачено, що господарські зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів і договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

29.10.2021 по 31.10.2021 позивачем поставлено природний газ в об`ємі 86,00 куб.м. на суму 1444,80 грн., а відповідачем повністю здійснено оплату за поставлений природний газ за жовтень 2021, проте з порушенням строку оплати, лише 30.12.2021 в сумі 1444,80 грн., що підтверджується зокрема наявною в матеріалах справи Інформацією про надходження коштів на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за період з 01.10.2021 по 16.08.2022.

01.11.2021 по 30.11.2021 позивачем поставлено природний газ в об`ємі 30 817,00 куб.м. на суму 517 725,60 грн., а відповідачем частково здійснено оплату за поставлений природний газ з порушенням строку оплати 30.12.2021 в сумі 516 280,80 грн, що підтверджується зокрема наявною в матеріалах справи Інформацією про надходження коштів на рахунки ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за період з 01.10.2021 по 16.08.2022.

-з 02.12.2021 по 04.12.2021 позивачем поставлено природний газ в об`ємі 4 148,96 куб.м. на суму 186 957,83 грн., а відповідачем не здійснив оплату за поставлений природний газ та не підписано АКТ №31843 приймання-передачі природного газу, що порушило умови договору (п. 4.4. договору), а відтак відповідач вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання (п. 4.5. договору).

Взаємовідносини операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРС). Крім цього, правові засади функціонування ринку природного газу України визначає Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII від 09.04.2015. Згідно з п. п. 19, 26 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу», оператор газотранспортної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із транспортування природного газу газотранспортною системою на користь третіх осіб (замовників); постачальник «останньої надії» - визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494 у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції (надалі Кодекс ГРС) цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення: надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб`єктів ринку природного газу відповідної якості; комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об`ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи, у тому числі в розрізі суб`єктів ринку природного газу; доступу замовників до газорозподільної системи для приєднання до неї їх об`єктів будівництва або існуючих об`єктів (умови технічного доступу); доступу суб`єктів ринку природного газу до газорозподільної системи для фактичної передачі (розподілу/споживання) належного їм природного газу до/з газорозподільної системи (умови комерційного доступу); механізмів взаємодії оператора газорозподільної системи з операторами суміжних систем та з іншими суб`єктами ринку природного газу. Дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників (пункт 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРС).

Згідно з п. 1 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, та за умовами включення споживачів до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі у відповідному розрахунковому періоді.

Згідно абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі, постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачальник який має намір постачати природний газ споживачу, який включений до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії», має право за одну добу до кінцевого терміну подання номінації на газову добу (D), визначеного цим Кодексом, включити такого споживача до власного Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі, вказавши період постачання природного газу такому споживачу.

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, постачальник, за винятком постачальника зі спеціальними обов`язками, має право визначити по споживачу, крім побутового, в інформаційній платформі кінцеву дату постачання природного газу такому споживачу (з якої споживач буде виключений з Реєстру споживачів такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу, реєстру споживачів такого постачальника) та/або визначити періоди постачання природного газу такому споживачу.

Згідно з абзацами 8-10 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС, реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупиненого чи анульовано ліцензію на постачання природного газу.

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Максимальний строк, на який споживача або оператора газорозподільної системи реєструють у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», визначається Правилами постачання природного газу.

Пунктом 2 постанови КМ України від 25.10.2021 № 1102 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 №809 і від 9 грудня 2020 № 1236» доповнено постанову КМ України від 09.12.2020 № 1236 пунктами 417 і 418 такого змісту: « 417. Установити з 1 жовтня по 30 листопада 2021 граничну ціну на природний газ за договорами постачання: між побутовими споживачами та постачальником «останньої надії» - на рівні 7,96 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість); між споживачами, що є бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником «останньої надії» - на рівні 16,8 гривні за 1 куб. метр (з урахуванням податку на додану вартість); 418. З метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021/22 року: 1) акціонерному товариству «Магістральні газопроводи України», товариству з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України», операторам газорозподільних систем: забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитих з 1 жовтня 2021 р. бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником; забезпечити безумовне відновлення газопостачання бюджетних установ (у значенні Бюджетного кодексу України), закладів охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладів охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); забезпечити внесення операторами газорозподільних систем до інформаційної платформи оператора газотранспортної системи інформації щодо всіх захищених споживачів, приєднаних до газорозподільної системи, із зазначенням відповідної категорії, до якої належить такий споживач: - побутові споживачі; - бюджетні установи (в значенні Бюджетного кодексу України); - заклади охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та заклади охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо); - виробники теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій за умови, що виробництво теплової енергії для потреб таких споживачів або підприємств, установ, організацій здійснюється за допомогою об`єктів, не пристосованих до зміни палива;

2) акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» разом з Міністерством розвитку громад та територій, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування, юридичним особам теплоенергетики державної та комунальної форм власності забезпечити: укладення до 1 грудня 2021 договорів постачання газу між бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо), закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) та постачальником «останньої надії»; укладення підприємствами теплоенергетики, які перебувають в портфелі постачальника «останньої надії», з постачальником «останньої надії» та товариством з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанії «Нафтогаз Трейдинг» договорів постачання природного газу.

Для укладення побутовими споживачами, бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо) договорів постачання природного газу з новим постачальником природного газу споживач подає новому постачальнику такі документи: заяву про укладення договору, в якій зазначає свій персональний ЕІС-код та очікувані об`єми (обсяги) споживання природного газу на період дії договору; належним чином завірену копію документа, яким визначено право власності чи користування на об`єкт споживача; копії документів на право укладення договору, які посвідчують статус юридичної особи чи фізичної особи - підприємця та уповноваженої особи на підписання договору, та копію документа про взяття на облік у контролюючих органах.

Оператори газорозподільних систем в одноденний строк забезпечують передачу постачальнику «останньої надії» інформацію про побутових споживачів, постачання яким розпочав постачальник «останньої надії», зокрема ЕІС-код, прізвище, ім`я, по батькові, поштову адресу об`єкта споживача, з метою укладення договорів для забезпечення безперервності постачання природного газу.»

Товариством з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України» в своєму листі №ТОВВИХ-22-7197 від 08.07.2022 (на адвокатський запит № б/н від 5.06.2022 (вх.№ТОВВХ-22-9008 від 15.06.2022) повідомлено наступну інформацію щодо споживача з ЕІС-кодом 56XS0000K01JL00S, а саме, що в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS0000K01JL00S був закріплений за постачальником «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В) у періоди з 29.10.2021 по 30.11.2021, з 02.12.2021 по 04.12.2021. З огляду на викладене інформуємо, що обсяг природного газу, використаний споживачем з ЕІС-кодом 6XS0000K01JL00S у вказані періоди та внесений в алокацію постачальника «останньої надії» ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (ЕІС-код 56Х80В), становить:

-з 29.10.2021 по 31.10.2021 86,00 м3;

-з 01.11.2021 по 30.11.2021 30 817,00 м3;

-з 02.12.2021 по 04.12.2021 4 148,96 м3;

Згідно Інформації щодо споживачів, які були зареєстровані а Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ ПРАТ «Тернопільгаз» (Форма №10 згідно з пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС), Управління Служби безпеки України в Тернопільській області код ЄДРПОУ 2000705 (для непобутових споживачів) був зареєстрований в реєстрі постачальника «останньої надії» з ЕІС-кодом споживача природного газу 56XS0000K01JL00S.

Відповідно до п. 2 глави 1 розділу І Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2496 (у чинній станом на час виникнення спірних правовідносин редакції, надалі - Правила), дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.

Згідно з п. 3 розділу І Правил постачання природного газу, споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.

Інформаційна платформа - це електронна платформа Оператора ГТС у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, створена відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи; новий постачальник - постачальник природного газу, з яким споживач, що має діючого постачальника, уклав договір постачання природного газу та який буде здійснювати постачання природного газу у періоді, наступному після періоду постачання природного газу діючим постачальником; підтверджений обсяг природного газу - плановий об`єм (обсяг) природного газу, обумовлений договором постачання природного газу між споживачем та постачальником на відповідний розрахунковий період, який має бути поставлений споживачу відповідно до умов цього договору (п. 5 глави 1 розділу І Правил).

Відповідно до п. 1 розділу II Правил, підставою для постачання природного газу споживачу є: наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального EIC-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді; відсутність простроченої заборгованості споживача за поставлений природний газ перед діючим постачальником (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки взаєморозрахунків, або наявність письмового дозволу діючого постачальника на перехід споживача до нового постачальника.

Згідно п. 9 розділу II Правил, постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу; за умови дотримання споживачем умов договору постачання природного газу постачальник, крім постачальника «останньої надії», зобов`язаний забезпечити своєчасну реєстрацію споживача в Реєстрі споживачів постачальника (на інформаційній платформі Оператора ГТС) у відповідному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 12 розділу II Правил, за підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати діючому постачальнику копію відповідного акта про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ/ГТС та споживачем, відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи/Кодексу газорозподільних систем; на підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник протягом трьох робочих днів готує та надає споживачу два примірники акта приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника; споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі природного газу; у випадку відмови від підписання акта приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку; до прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних постачальника.

Фактичне постачання природного газу новим постачальником може починатись виключно з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів нового постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи (п. 6 розділу IV Правил).

Враховуючи інформацію ТзОВ «Оператор газотранспортної системи України» про періоди поставки газу відповідачу та постачальників, які це проводили, покликання відповідача на наявність у нього іншого постачальника у спірному періоді, є безпідставним.

Укладення 01.11.2021 між УСБУ в Тернопільській області та ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» договору постачання природного газу №18-1012/21-БО-Т не підтверджує постачання газу в період з 02.12.2021 по 04.12.2021 з ресурсів ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг».

Поданою позивачем інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані а Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» від оператора ГРМ ПРАТ «Тернопільгаз» (Форма №10 згідно з пунктом 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС), Управління Служби безпеки України в Тернопільській області код ЄДРПОУ 2000705 (для непобутових споживачів) був зареєстрований 02.12.2021 в реєстрі постачальника «останньої надії» з ЕІС-кодом споживача природного газу 56XS0000K01JL00S.

Водночас, докази включення відповідача до реєстру споживачів ТОВ «ГК» Нафтогаз Трейдинг» у спірний період у матеріалах справи відсутні.

З долученого до матеріалів справи акта приймання-передачі природного газу від 31.12.2021 року, складеного та підписаного ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» вбачається, що на виконання договору від 01.11.2021 №18-1012/21-БО-Т постачальник передав відповідачу за період грудня 2021 року 0,3774204 куб. м. спожитого природного газу на загальну суму 624781,55 грн.

З долученого до матеріалів справи листа ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» за вих.№ 125/05/1-564від 09.02.2023 року на лист відповідача №69/16-741 вбачається, що ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» 02.12.2021 подало запити на інформаційній платформі Оператора ГТС щодо зміни постачальника. Ці запити будо підтверджено 02.12.2021 та зареєстровано Споживача в реєстрі споживачів постачальника з датою початку постачання природного газу з 05.12.2021 (скрін додано до листа).

Таким чином, доводи відповідача щодо поставки природного газу у період з 02.12.2021 по 04.12.2021 ТОВ «ГК «Нафтогаз Трейдинг» не знайшли своїх доводів та підтвердження.

Позивачем виконано у повному обсязі взяті на себе зобов`язання, відповідно до договору, у строк та порядок передбачений договором, належним чином та в повному обсязі.

Як вбачається з поданих Заперечень відповідача № 69/16-1870 від 03.03.2023 після подачі позову відповідачем здійснено оплату за поставлений природний газ на суму 1444,80 спожитого за період з 01.11.2021 по 30.11.2021, за актом приймання-передачі №22852, що підтверджується квитанцією №3 від 03.03.2023 знаходиться в матеріалів справи. Ця обставина позивачем не заперечується.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки спір врегульовано самими сторонами після подачі позову в частині стягнення заборгованості у сумі 1444,80 грн, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі в цій частині вимог у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Таким чином у Відповідача перед Позивачем сформувалась заборгованість за спожитий природній газ на загальну суму 186 957,83 грн. (за зобов`язаннями грудня 2021 з 02.12.2021 по 04.12.2021).

Відтак, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 186 957,83 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, три проценти річних, інфляційні втрати.

Щодо вимог позивача про стягнення трьох процентів річних у розмірі 3 289,99 грн. та інфляційних втрат у розмірі 33 932,80 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно п.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Формулювання ст.625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст.549 ЦК України і ст. 230 ГК України.

Таким чином, проценти, передбачені ст.625 ЦК України, не є штрафними санкціями.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми. Подібні правові висновки сформульовані, зокрема, в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13 листопада 2019 року у справі № 922/3095/18, від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18.

Суд зазначає, що позивачем нараховано 3% річних за зобов`язаннями жовтня 2021 (з 01.12.2021 по 09.12.2021, з 10.12.2021 по 29.12.2021), за зобов`язаннями листопада 2021 (з 01.01.2022 по 20.01.2022, з 21.01.2022 по 02.06.2022, з 03.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 31.08.2022), за зобов`язаннями грудня 2021 (з 01.02.2022 по 02.06.2022, з 03.06.2022 по 31.07.2022, з 01.08.2022 по 31.08.2023) на загальну суму 3 289,99 грн. та інфляційних нарахувань за зобов`язаннями листопада 2021 та за зобов`язаннями грудня 2021 на загальну суму 33 932,80 грн.

Здійснивши перерахунок 3% річних та інфляційних втрат, суд встановив, що розмір вимог позивача в цій частині не перевищує розрахований судом, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю.

Також позивач здійснив нарахування пені за зобов`язаннями жовтня 2021 (з 01.12.2021 по 09.12.2021, з 10.12.2021 по 29.12.2021), за зобов`язаннями листопада 2021 (з 01.01.2022 по 20.01.2022, з 21.01.2022 по 02.06.2022, з 03.06.2022 по 30.06.2022), за зобов`язаннями грудня 2021 (з 01.02.2022 по 02.06.2022, з 03.06.2022 по 31.07.2022) на загальну суму 27 803,56 грн. і які просив стягнути з відповідача на свою користь.

Відповідно до п.4.5.Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії» у разі порушення Споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України № 436-ІУ від 16 січня 2003 року штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

У відповідності до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Статтею 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, а згідно статті 3 вказаного Закону розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Розглянувши розрахунок пені, доданий позивачем до позовної заяви, суд дійшов висновку про правомірність заявлених вимог в частині стягнення пені.

Водночас, суд враховує наступне.

Як вбачається з наданого відзиву на позовну заяву відповідачем в ньому викладено письмове клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій, в яких він просив зменшити нараховані штрафні санкції (пеню) та три проценти річних.

В обгрунтування цього відповідач вказав на те, що є державною установою, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України, у кошторис на 2021 рік закладено видатки відповідача на оплату спожитого газу, виходячи із значно нижчих цін за 1 тис.м. куб. природного газу, ніж 45 111,804 грн. та 46703,552 грн., та без урахування тієї обставини, що станом на 01.11.2021, виникне необхідність до включення до портфеля постачальника «останньої надії» обсягів природного газу, спожитого відповідачем наприкінці 2021 року, несвоєчасне виконання безпосередньо ТОВ ГК «Нафтогаз Трейдинг» умов договору постачання природного газу щодо включення відповідача до реєстру його споживачів, а також те що позивачем не надано до суду доказів понесених ним збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань в результаті несплати природного газу, спожитого за період 29-31 жовтня 2021 року та 02-04 грудня 2022 або погіршення матеріального стану позивача саме у зв`язку з порушенням відповідачем умов договору постачання природного газу.

Частиною першою статті 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. У частині третій статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Неустойка має на меті, в першу чергу, стимулювати боржника до виконання основного грошового зобов`язання та не може бути непомірним тягарем для споживача і джерелом отримання невиправданих додаткових прибутків для кредитора (рішення Конституційного Суду України від 11.07.2013 №7-рп/2013). Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення.

Основними засадами цивільних правовідносин є справедливість, добросовісність, розумність (п.6 ст.3 ЦК України).

У відповідності до наведених правових норм інститут зменшення неустойки (пені та штрафу) є механізмом забезпечення балансу інтересів сторін порушеного зобов`язання. Він покликаний протидіяти необґрунтованому збагаченню однією із сторін за рахунок іншої. Цей інститут спрямований на забезпечення цивільно-правових принципів рівності і балансу інтересів сторін. Право на зменшення пені направлене на захист слабшої сторони договору, яка в силу зацікавленості в укладені договору, монополістичного положення контрагенту на ринку, відсутності часу чи інших причин не має можливості оскаржити включення в договір завищених санкцій.

При цьому ні у зазначених нормах, ні в чинному законодавстві України не міститься переліку виняткових випадків (обставин, які мають істотне значення), за наявності яких господарським судом може бути зменшено неустойку, тому вирішення цього питання покладається безпосередньо на суд, який розглядає відповідне питання з урахуванням всіх конкретних обставин справи в їх сукупності.

Вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов`язання, суд повинен з`ясувати в т.ч. ступінь виконання зобов`язання боржником, майновий стан сторін, які беруть участь у зобов`язанні, не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Приймаючи до уваги наведене, те, що позивачем не надано будь-яких доказів завдання йому збитків внаслідок порушення відповідачем грошового зобов`язання, те що відповідачем сплачено більшу частину за поставлений природний газ, відповідач є державна установа, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України те, що неустойка як вид відповідальності не має на меті надмірне збагачення кредитора за рахунок боржника, суд вважає за необхідне зменшити визнаний судом обґрунтованим розмір пені на 50%, тобто 13 901,78 грн.

Таке зменшення розміру пені суд вважає розумним та оптимальним балансом інтересів сторін у спорі та таким, що запобігатиме настанню негативних наслідків як для позивача, так і для відповідача.

Щодо прохання відповідача про зменшення трьох процентів річних суд зазначає, що оскільки нарахування процентів має компенсаційний, а не штрафний характер, суд залишає без задоволення клопотання в цій частині.

А тому позовні вимоги про стягнення пені у розмірі задовольняються судом частково, а саме в сумі 13 901,78 грн.

Разом з цим, 21.08.2023 при складанні вступної та резолютивної частин рішення, судом помилково у вступній частині вступної та резолютивної частин рішення у сумі стягнення пені замість " -13 901,78 грн.- пені" вказано " -13 501,78 грн.- пені"

Частиною 7 ст.233 ГПК Українми передбачено, що виправлення в рішеннях і ухвалах повинні бути застережені перед підписом судді.

Зважаючи на наведене, суд робить застереження про виправлення в цій частині рішення до його підписання суддею.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 статті 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Сало проти України" від 06.09.2005р.).

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі.

Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до частини 1 статті 14 ГПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).

З огляду на наведене, умови договору, норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Судовий збір.

Згідно ч.1 ст.123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Товариством з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України за подання позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 3801 грн. 43 коп. згідно платіжного доручення № 5942 від 03.11.2022.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням п.3 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України, часткове задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені витрати, пов`язані зі сплатою судового збору на суму 3 565 грн. 23 коп. на користь позивача.

Витрати на правову допомогу.

Витрати на правову допомогу учасниками справи не заявлялись.

Керуючись ст.ст.73, 74, 76-79, 91, 123, 129, п.2 ч.1 ст.231, ст.ст.231-233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Управління Служби безпеки Украни в Тернопільській області, 46001, Тернопільська обл., м. Тернопіль, просп. С. Бандери, буд. 21, ідентифікаційний код 20001705 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Газопостачальна компанія Нафтогаз України, 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ідентифікаційний код 40121452:

-186 957 грн. 83 коп. - основної заборгованості;

-13 901 грн. 78 коп. - пені;

-3 289 грн.99 коп. - 3% річних;

-33 932 грн. 79 коп. - інфляційні втрати;

-3 565 грн. 23 коп. - судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.Закрити провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення основної заборгованості в сумі 1444 грн.80 коп.

4. В решті позову - відмовити.

5.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6.Копію рішення направити сторонам по справі рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно ст.257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції

Повне рішення складено та підписано: 31 серпня 2023 року.

Суддя С.О. Хома