РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2023Справа № 910/6540/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/6540/23

За позовом Приватного підприємства «Торговий Будинок «ЛЕЙБЛ ПАК» (61070,м. Харків, пров. Лісопарківський 2-й, буд. 8, кв. 9; поштова адреса: 61007, м. Харків, вул. Миру, 26 А)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Хоум» (03028, м. Київ, просп. Науки, 3)

про стягнення заборгованості у розмірі 161395, 34 грн.

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Торговий Будинок «ЛЕЙБЛ ПАК» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Хоум» (відповідач) про стягнення заборгованості за Договором поставки №12/21 від 24.02.2021 у розмірі 186 395, 34 грн.

Також позивач просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

02.05.2023 Господарський суд міста Києва дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 02.05.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

12.05.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 02.05.2023.

12.06.2023 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) представників сторін.

16.06.2023 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 171395, 34 грн. 12.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 161395, 34 грн. 17.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 156395, 34 грн. 24.07.2023 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 151395, 34 грн. 18.08.2023 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог до 146395, 34 грн.

Згідно пункту 2 частини 2 статті 46 ГПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог - до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

У зв`язку з тим, що дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, позивач у відповідності до частини 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України обмежений 30-ти денним строком для звернення до суду із заявою про зменшення позовних вимог.

Таким чином, беручи до уваги, що провадження у справі відкрито 12.06.2023, останнім днем строку для зменшення позовних вимог є 12.07.2023 включно.

В межах процесуального строку позивачем було подано до суду лише дві заяви про зменшення позовних вимог №б/н від 16.06.2023 та від 12.07.2023. Отже, суд здійснює подальший розгляд справи з урахуванням зменшених позовних вимог за останньою заявою від 12.07.2023, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача 161 395, 34 грн, з яких: основний борг - 150 386, 00 грн, пеня - 9 601, 64 грн, інфляційні втрати - 831, 60 грн, 3 % річних - 576, 10 грн

Решта заяв про зменшення позовних вимог подані поза межами процесуального строку та без заяви про поновлення строку на їх подання як те передбачено приписами статті 119 ГПК України. Згідно частини 2 статті 118 ГПК України заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Проте, згідно частини 1 статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Отже, суд, не приймає до розгляду заяви про зменшення позовних вимог, що подані з пропуском процесуального строку, проте враховуючи завдання господарського судочинства, зокрема, щодо справедливого вирішення спору, суд враховуватиме виписки з особового рахунку позивача щодо часткового погашення основної заборгованості відповідачем після відкриття провадження у справі, що долучені до поданих заяв про зменшення позовних вимог.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

24.02.2021 між ПП «Торговий будинок «Лейбл Пак» (позивач, постачальник) та ТОВ «Комфорт Хоум» (відповідач, покупець) укладено Договір поставки №12/21 (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого постачальник зобов`язується передати у власність покупцю друковану продукцію, а покупець в свою чергу, зобов`язується прийняти належний товар та оплатити його на умовах цього Договору.

В період з 25.08.2021 по 23.12.2022 позивачем поставлено, а відповідачем отримано товар на загальну суму 853986, 00 грн.

Згідно п. 5.1. Договору оплата проводиться покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 (шістдесяти) днів після отримання товару покупцем.

Проте, позивач стверджує, що залишається частково не оплаченим товар, що був поставлений за видатковою накладною №5068 від 16.12.2021 на суму 71 280, 00 грн, борг - 56 586, 00 грн та повністю не оплачений товар, що був поставлений за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022 на суму 118 800, 00 грн. Отже, загальна сума боргу становить 175 386, 00 грн.

Отже, позивач звернувся до суду з метою стягнення з відповідача суми основного боргу за видатковими накладними №5068 від 16.12.2021 та №2551 від 12.12.2022, а також пені в порядку п. 8.2. Договору, 3 % річних та інфляції за прострочення оплати поставленого товару за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022.

2. Предмет позову.

Предметом позову (з урахуванням зменшених позовних вимог згідно заяв №б/н від 16.06.2023 та від 12.07.2023) є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення суми основного боргу у розмірі 150386, 00 грн, пені у розмірі 9 601, 64 грн, інфляційних втрат у розмірі 831, 60 грн та 3 % річних у розмірі 576, 10 грн.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не було в повному обсязі оплачено поставлений товар за видатковими накладними №5068 від 16.12.2021 та №2551 від 12.12.2022. Строк оплати вартості поставленого товару настав, згідно п. 5.1. Договору. Відтак, відповідач зобов`язаний, окрім сплати основного боргу, також сплатити штрафні санкції у вигляді пені, що передбачена п. 8.2. Договору, а також в порядку статті 625 ЦК України відшкодувати інфляційні втрати кредитора та 3 % річних за користування грошовими коштами.

Згідно виписок по особовому рахунку позивача, останній зазначає, що відповідач частково погасив основний борг на загальну суму 15 000, 00 грн, а саме: 14.07.2023 на 5 000, 00 грн, 21.07.2023 на 5000, 00 грн та 04.08.2023 на 5000, 00 грн.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Ухвалу про відкриття провадження від 12.06.2023 направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення №190 отримано відповідачем 19.06.2023, про що міститься відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/6540/23 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у справі виник у зв`язку із наявністю чи відсутністю обов`язку відповідача сплатити вартість поставленого товару за видатковими накладними №5068 від 16.12.2021 та №2551 від 12.12.2022 та сплатити штрафні санкції, 3 % річних та інфляційні втрати за прострочення грошового зобов`язання.

Відтак, з метою правильного вирішення спору, суд має надати відповіді на наступні питання:

- чи підтверджено факт поставки відповідачеві товару за спірними видатковими накладними, а відтак чи настав (коли настав) обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого товару?

- чи здійснював відповідач часткове погашення основної заборгованості вже під час розгляду справи судом, а відтак в якій частині між сторонами відсутній спір?

- чи вірно визначені позивачем боргові періоди прострочення виконання грошового зобов`язання (поставка товару за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022 ) на яке нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 15 000, 00 грн підлягає закриттю, в іншій частині заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В частині 1 статті 265 Господарського кодексу України зазначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 6 статті 265 Господарського кодексу України внормовано, що до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Відповідно до частини 2, 3 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до частини 1 статті 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - зі ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Згідно п. 4.1. Договору - ціна, асортимент та інші характеристики товару, що постачається, відображається у видатковій накладній на відповідну партію товару, дані якої мають відповідати погодженій сторонами Специфікації.

Сторонами не надано суду погодженої Специфікації, проте, матеріалами справи підтверджено факт поставки відповідачу товару (етикетки самоклейної (з контретикеткою) Олія OilStyle) на загальну суму 190 080, 00, що підтверджується наданими суду видатковими накладними №5068 від 16.12.2021 (сума поставки - 71 280, 00 грн) та №2551 від 12.12.2022 (сума поставки - 118 800, 00 грн), що підписані та скріплені печатками сторін.

Погоджені спірні видаткові накладні не містять зауважень відповідача щодо кількості, якості та ціни поставленого товару. Відповідач також не подав суду заперечення щодо того, що поставка відбулась саме на виконання умов Договору поставки №12/21 від 24.02.2021.

Згідно п. 10.1. Договору - договір діє до 31.12.2021. Однак, згідно п. 10.2. Договір поставки автоматично продовжується на кожний наступним календарний рік на тих же умовах, якщо жодна зі сторін не виявить бажання розірвати його за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору.

Матеріали справи не містять волевиявлення жодної із сторін щодо припинення договору поставки 31.12.2021, отже, суд прийшов до висновку, що товар за двома спірними накладними було поставлено згідно домовленостей сторін за Договором поставки №12/21 від 24.02.2021.

Згідно п. 5.1. Договору - оплата проводиться покупцем в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 60 (шістдесяти) днів після отримання товару покупцем.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, строк оплати поставленого товару за видатковою накладною №5068 від 16.12.2021 настав - 14.02.2022, а за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022 - 10.02.2022.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 Цивільного кодексу України).

Як стверджує позивач, останній частково сплатив вартість поставленого товару за видатковою накладною №5068 від 16.12.2021 на суму 14 694, 00 грн. Відтак, станом на дату звернення позивача із позовом до суду (17.04.2023 - дата календарного штемпеля на конверті) заборгованість відповідача за видатковою накладною №5068 від 16.12.2021 становить 56 586, 00 грн, а за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022 становить 118 800, 00 грн. Отже, загальна сума основної заборгованості на дату звернення з позовом була - 175 386, 00 грн.

Відповідач дані твердження позивача жодним чином не заперечив та не надав суду контррозрахунок виниклої заборгованості або заперечення щодо вартості поставленого товару, натомість здійснював часткове погашення поставленого товару.

В подальшому, позивач зменшуючи позовні вимоги в заявах №б/н від 16.06.2023 та 12.07.2023, зазначив, що відповідач частково погасив основний борг на суму 25 000, 00 грн оплатами: від 01.05.2023 на суму 5 000, 00 грн, від 19.05.2023 на суму 5 000, 00 грн, від 26.05.2023 на суму 5 000, 00 грн, від 23.06.2023 на суму 5 000, 00 грн, від 10.07.2023 на суму 5 000, 00 грн. Отже, на суму 25 000, 00 грн позивач керуючись правом наданим йому статтею 46 ГПК України в межах підготовчого провадження, зменшив позовні вимоги в частині суми основного боргу, та в заяві №б/н від 12.07.2023 просив вже стягнути 150 386, 00 грн основного боргу.

Решта заяв про зменшення позовних вимог не були прийняті до розгляду судом, оскільки, такі заяви подані з пропуском процесуального строку. Разом з тим, з наданих суду позивачем виписок по особовому рахунку позивача вбачається, що в період з 14.07.2023 по 04.08.2023 (тобто після відкриття провадження у справі ухвалою суду від 12.06.2023) здійснював також часткове погашення основного боргу, а саме:

14.07.2023 сплачено 5 000, 00 грн

21.07.2023 сплачено 5 000, 00 грн

04.08.2023 сплачено 5 000, 00 грн

Отже, на момент вирішення спору, щодо стягнення 15 000, 00 грн основного боргу між сторонами відсутній спір.

В силу приписів пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо, відсутній предмет спору.

Суд зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі, у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Закриття провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до відкриття провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не закриття провадження у справі.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач в період з 14.07.2023 по 04.08.2023 здійснив оплату за поставлений позивачем товар на суму 15 000, 00 грн, суд дійшов до висновку закрити провадження у справі в частині стягнення основного боргу у розмірі 15 000, 00 грн, у зв`язку з відсутністю предмета спору на підставі пункту 2 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення суми основного боргу у розмірі 135 386, 00 грн позовні вимоги є обґрунтованими, відповідачем не заперечуються, а отже підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення пені у розмірі 9 601, 64 грн, 3 % річних у розмірі 576, 10 грн та інфляційних втрат у розмірі 831, 60 грн за прострочення оплати вартості поставленого товару за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022 за період з 11.02.2023 по 10.04.2023, суд зазначає, що такі позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно п. 8.2. Договору - у випадку несвоєчасного виконання покупцем грошових зобов`язань за цим Договором покупець сплачує на вимогу постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення.

Датою прострочення виконання зобов`язання за видатковою накладною №2551 від 12.12.2022 є 11.02.2022 як вірно визначено позивачем.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок пені за допомого ІПС «Прецедент», суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично вірним, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені у розмірі 9 601, 64 грн підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши проведений позивачем розрахунок інфляційних втрат за допомого ІПС «Прецедент» суд дійшов висновку, що такий розрахунок є арифметично вірним, а отже позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 831, 60 грн підлягають задоволенню.

Разом з тим, перевіривши проведений позивачем розрахунок 3 % річних за допомого ІПС «Прецедент», суд встановив, що проведений позивачем розрахунок є помилковим та з відповідача підлягає стягненню 3 % річних у розмірі 566, 33 грн, а не 576, 10 грн як зазначає позивач.

6. Розподіл судових витрат.

Щодо розподілу судового збору суд зазначає наступне.

Пунктом 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України внормовано, що судовий збір покладається, у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 та п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

У зв`язку з тим, що позивач зменшив позовні вимоги (основний борг) на 25000, 00 грн, сума сплаченого судового збору в частині зменшених позовних вимог (374,99 грн) за клопотанням позивача може бути повернена останньому.

Іншу частину судового збору (в частині закритого провадження та в частині задоволених позовних вимог) суд відповідно до частини 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладає на відповідача, як на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір (оскільки закриття провадження відбулося через задоволення відповідачем вимог позивача в процесі розгляду справи по суті).

Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

В позові позивач заявив про те, що докази понесення ним витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовний розмір 20000, 00 грн) будуть надані в порядку ч. 8 ст. 129 ГПК України після ухвалення судового рішення.

Відтак, питання щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу будуть вирішені судом, у випадку подання позивачем відповідних доказів в порядку статті 244 ГПК України.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Закрити провадження у справі №910/6540/23 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Хоум» на користь Приватного підприємства «Торговий Будинок «ЛЕЙБЛ ПАК» 15 000, 00 грн основного боргу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

2. В іншій частині позов Приватного підприємства «Торговий Будинок «ЛЕЙБЛ ПАК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Хоум» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комфорт Хоум» (03028, м. Київ, просп. Науки, 3; ідентифікаційний код: 39182454) на користь Приватного підприємства «Торговий Будинок «ЛЕЙБЛ ПАК» (61070,м. Харків, пров. Лісопарківський 2-й, буд. 8, кв. 9; поштова адреса: 61007, м. Харків, вул. Миру, 26 А; ідентифікаційний код: 35588198) 135 386 (сто тридцять п`ять тисяч триста вісімдесят шість) грн 00 коп. - основного боргу, 9 601 (дев`ять тисяч шістсот одна) грн 64 коп. - пені, 831 (вісімсот тридцять одну) грн 60 коп. - інфляційних втрат, 566 (п`ятсот шістдесят шість) грн 33коп. - 3 % річних, а також 2 420 (дві тисячі чотириста двадцять) грн 94 коп - судового збору.

3. В задоволенні позовних вимог щодо стягнення 3 % річних у розмірі 9, 33 грн - відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких