ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"30" серпня 2023 р. Справа№ 873/276/23

Північний апеляційний господарський суд

суддя: Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Линник А.М.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" та додані до неї матеріали про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23

за позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк"

до Фізичної особи-підприємця Хупенії Елгуджа Уджушійовича

про стягнення заборгованості, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (далі - Банк) до Фізичної особи-підприємця Хупенії Елгуджа Уджушійовича (далі - Підприємець) про стягнення заборгованості задоволено повністю. Стягнуто з Підприємця на користь Банку заборгованість за кредитним договором №011/41939/01070290 від 21.05.2021 у сумі 97 343,32 грн, а також третейський збір у сумі 1373,43 грн.

29.06.2023 Банк звернувся до Північного апеляційного господарського суду з заявою про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23.

Витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.07.2023 вищевказану заяву передано на розгляд судді Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 заяву Банку про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 прийнято до розгляду, розгляд заяви призначено на 30.08.2023.

27.07.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" надійшли документи на виконання вимог вказаної ухвали та матеріали третейської справи №109/23.

25.08.2023 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від Банку надійшла заява про розгляд справи без участі його представника, а також інформація про відсутність у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, справ зі спору щодо визнання третейської угоди недійсною; щодо оскарження і скасування рішення Третейського суду від 04.05.2023 у третейській справі №109/23.

У судове засідання 30.08.2023 сторони явку своїх уповноважених представників не забезпечили.

Банк про дату, час і місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку копії зазначеної ухвали суду до електронної скриньки Банку

За змістом статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" місцезнаходження юридичної особи визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

В силу положень статті 10 наведеного Закону, якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.

Cудом встановлено, що копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023, якою було призначено розгляд вказаної заяви Банку, була направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження (місце проживання) Підприємця, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вказану самим відповідачем у кредитному договорі від 21.05.2023 №011/41939/01070290: 39600, Полтавська область, місто Кременчук, вулиця Гвардійська, будинок 10, квартира 32. Місце проживання відповідача за вказаною адресою також підтверджується копією посвідки на постійне місце проживання серії ІН 149331.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Підприємцю в зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Суд зазначає, що ані статтею 51 Закону України "Про третейські суди", ані статтею 350 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК України) не передбачено такої підстави для скасування рішення третейського суду як неповідомлення належним чином особи, яка брала участь у справі, про місце та час третейського розгляду, оскільки зазначені положення визначають такою підставою вирішення третейським судом питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Якщо з матеріалів справи вбачається, що особа була учасником третейського розгляду, а також стороною договору, з якого виник спір, та, відповідно, третейського застереження, то положення названих норм до спірних правовідносин не застосовуються.

Направлення позивачу та відповідачу третейським судом листа рекомендованим відправленням на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, зокрема третейського суду, а тому не може свідчити про неправомірність його дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі № 876/74/20.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії або судове рішення направлено судом рекомендованим листом за належною поштовою адресою, яка була надана суду відповідною стороною, і судовий акт повернуто підприємством у зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то необхідно вважати, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії або про прийняття певного судового рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 13.01.2020 у справі №910/22873/17, від 14.08.2020 у справі №904/2584/19, від 17.11.2021 у справі №908/1724/19 та від 01.03.2023 у справі №910/18543/21.

Колегія суддів звертає увагу на те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, у цьому випадку суду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б, від 21.01.2021 у справі №910/16249/19, від 19.05.2021 у справі №910/16033/20 та від 20.07.2021 у справі №916/1178/20.

Враховуючи викладене, оскільки копія ухвали Північного апеляційного господарського суду від 10.07.2023 була надіслана рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу, яку ж сам відповідач зазначив у кредитному договорі та відповідає адресі, зазначеній у посвідці на постійне проживання, колегія суддів дійшла висновку, що останній також був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду даної справи.

Відповідно до частини 1 статті 354 ГПК України неявка сторін чи однієї із сторін, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду заяви.

Розглянувши додані до заяви документи, а також матеріали третейської справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення заяви, господарський суд дійшов висновку, що вказана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

За приписами статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення третейського суду виконуються зобов`язаною стороною добровільно, в порядку та строки, що встановлені в рішенні. Якщо в рішенні строк його виконання не встановлений, рішення підлягає негайному виконанню.

Відповідно до частини 2 статті 352 ГПК України заява про видачу наказу на примусове виконання рішення третейського суду подається до апеляційного господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня ухвалення рішення третейським судом.

Згідно з частиною 3 статті 354 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні господарський суд встановлює наявність чи відсутність підстав для відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, передбачених статтею 355 цього Кодексу.

Статтею 355 ГПК України, яка кореспондується з нормами частини 6 статті 56 Закону України "Про третейські суди", передбачено вичерпний перелік підстав відмови у видачі наказу на примусове виконання рішення третейського суду, а саме, якщо:

1) на день ухвалення рішення за заявою про видачу наказу рішення третейського суду скасовано судом;

2) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;

3) пропущено встановлений строк для звернення за видачею наказу, а причини його пропуску не визнані господарським судом поважними;

4) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;

5) третейська угода визнана недійсною;

6) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;

7) рішення третейського суду містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені законом;

8) постійно діючий третейський суд не надав на вимогу господарського суду відповідну справу;

9) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Відповідно до норм чинного законодавства при розгляді заяви про видачу наказу господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для відмови в задоволенні заяви про видачу виконавчого документа, визначених статтею 56 Закону України "Про третейські суди" та статті 355 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів третейської справи, Банк звернувся до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" до Підприємця про стягнення заборгованості за кредитним договором від 21.05.2021 №011/41939/01070290.

Так, 21.05.2021 між Банком (далі за договором - Кредитор) та Підприємцем (далі за договором - Позичальник) було укладено кредитний договір №011/41939/01070290.

Пунктом 11.4. статті 11 вказаного договору викладено третейське застереження, згідно з яким всі спори, що виникають між сторонами у зв`язку з Договором, підлягають вирішенню шляхом переговорів. У разі неможливості вирішити спори шляхом переговорів - всі спори між сторонами, які виникають за Договором або у зв`язку з ним (у тому числі щодо його тлумачення, виконання або порушення, зміни, припинення, розірвання або визнання недійсним), підлягають передачі на розгляд і остаточне вирішення до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" (місцезнаходження: вулиця Євгена Сверстюка, 11, місто Київ, 02002), або до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (місцезнаходження: вулиця Євгена Сверстюка, 15, місто Київ, 02660 (далі - Третейський суд). В разі виникнення спору між сторонами та його розгляду Третейським судом, такий розгляд буде здійснюватися згідно з Регламентом відповідного Третейського суду. Підписанням зазначеного правочину сторони засвідчили, що вони ознайомлені з Регламентом та іншою інформацією про Третейський суд станом на день укладення договору. Сторони погодилися, що третейський розгляд спору здійснюється Третейським судом у складі одноособового третейського судді, який призначається в порядку та у строки, передбачені відповідним регламентом. У разі виникнення спору сторона, яка вважає, що її права порушено, самостійно обирає спосіб захисту своїх прав між зверненням до Третейського суду, згідно з цим застереженням, або зверненням до місцевого суду відповідно до законодавства України.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону України "Про третейські суди" якщо третейська угода укладена у вигляді третейського застереження, то вона вважається невід`ємною частиною угоди і щодо неї діють такі самі правила правонаступництва, що й до угоди в цілому.

04.05.2023 Постійно діючим Третейським судом при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" у складі третейського судді Оберемко Р.А., обраного для розгляду третейської справи №109/23 у порядку, встановленому статтею 14 Закону України "Про третейські суди", Регламенту даного третейського суду та вищенаведених умов укладеного сторонами договору, прийнято рішення, яким позов задоволено повністю; стягнуто з Підприємця на користь Банку заборгованість за кредитним договором №011/41939/01070290 від 21.05.2021 у сумі 97 343,32 грн, а також третейський збір у сумі 1 373,43 грн.

При цьому, в резолютивній частині рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 строк його виконання не встановлений, тому відповідно до статті 55 Закону України "Про третейські суди" рішення підлягає негайному виконанню.

З наявних у справі документів вбачається, що рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 не було скасовано компетентним судом; дана справа була підвідомча вказаному третейському суду відповідно до закону; строк для звернення за видачею наказу не пропущений; зазначене рішення третейського суду прийнято у спорі, передбаченому третейською угодою; дана третейська угода не визнана недійсною компетентним судом; доказів того, що склад третейського суду не відповідав вимогам Закону України "Про третейські суди" та третейській угоді суду не подано; рішення третейського суду не містить способів захисту прав, які не передбачені законами України; третейський суд не вирішував питання про права і обов`язки осіб, які не брали участь у справі.

Крім цього, судом встановлено, що на момент розгляду даної справи згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач не має статусу фізичної особи-підприємця.

Разом із тим, зобов`язання припиняється ліквідацією юридичної особи (боржника або кредитора), крім випадків, коли законом або іншими нормативно-правовими актами виконання зобов`язання ліквідованої юридичної особи покладається на іншу юридичну особу, зокрема за зобов`язаннями про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю (стаття 609 ЦК України).

Проте до підприємницької діяльності фізичних осіб згідно зі статтею 51 ЦК України застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.

Відповідно до статті 52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

За змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для фізичних осіб-підприємців є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Враховуючи суб`єктний склад учасників даної справи, а також те, що спірні правовідносини виникли з господарського договору, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що у зв`язку із втратою відповідачем статусу фізичної особи-підприємця його зобов`язання за вказаним кредитним договором не припинилися.

Аналогічна правова позиція сформована в постанові Великої Палати Верховного Суду від 9 жовтня 2019 року в справі № 127/23144/18.

За вказаних обставин, враховуючи, що відповідачем вказане рішення добровільно не виконано, доказів протилежного матеріали справи не містять, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача та видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23.

Відповідно до частини 9 статті 129 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Сплачена позивачем сума судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладається на відповідача, оскільки станом на дату звернення позивача до суду з даною заявою, рішення третейського суду відповідачем виконано не було, а отже відповідач є винним у виникненні спору, тобто у зверненні позивача до суду з даною заявою.

Керуючись статтями 129, 234, 352-356 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" про видачу наказу на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 задовольнити.

2. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 про стягнення з Хупенії Елгуджа Уджушійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4А; ідентифікаційний код 14305909) заборгованості за кредитним договором №011/41939/01070290 від 21.05.2021 у розмірі 97 343 (дев`яносто сім тисяч триста сорок три) грн 32 коп.

3. Видати наказ на примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу" від 04.05.2023 у третейській справі №109/23 про стягнення з Хупенії Елгуджа Уджушійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" (01011, місто Київ, вулиця Алмазова Генерала, будинок 4А; ідентифікаційний код 14305909) 1 373 (одну тисячу триста сімдесят три) грн 43 коп. третейського збору та 1 342 (одну тисячу триста сорок дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу виконавчого документа.

4. Третейську справу №109/23 повернути до Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Інформаційно-фінансового бізнесу".

Ухвала, у випадку не оскарження, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження або у випадку оскарження - після розгляду справи судом апеляційної інстанції (частин 5, 6 статті 356 ГПК України).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку на підставі частини 3 статті 356 та частини 2 статті 253 ГПК України до Верховного Суду у строк, передбачений статтею 256 ГПК України (протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення).

Повний текст ухвали складено: 04.09.2023.

Суддя А.О. Мальченко