РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2023Справа № 916/1182/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 916/1182/23

За позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, )

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Воронцовське» (02081, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 11А, кв. 285, ),

2) ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором від 13.10.2021

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Воронцовське» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором від 13.10.2021 в розмірі 266 106,68 грн., з якої 226 666,68 грн. - заборгованість за кредитом, 39 440,00 грн. - заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 27.03.2023 справу № 916/1182/23 передано за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду міста Києва (01054, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44 В).

В ухвалі від 27.03.2023 Господарський суд Одеської області зазначив, що зі змісту витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.03.2023, сформованого на запит судді Шаратова Ю .А. вбачається, що місцезнаходженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Воронцовське» є: 02081, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 11А, кв. 285.

Крім того, як випливає зі змісту Відповіді від 27.03.2023 № 466 з Єдиного державного демографічного реєстру наданої на запит судді Шаратова Ю. А. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд», адресою реєстрації ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

28.04.2023 матеріали справи №916/1182/23 надійшли до Господарського суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями спір за №916/1182/23 передано на розгляд судді Бондаренко-Легких Г. П.

04.05.2023 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) представників сторін.

15.06.2023 до суду від відповідач-1 надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи до якої відповідач-1 долучив виписку по власному рахунку за 01.01.2023 по 17.05.2023 як підтвердження погашення заборгованості.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

13.10.2021 ТОВ «Агропромислова фірма «Воронцовське» (відповідач-1, позичальник) через систему інтернет-банкінгу було підписано із використанням електронного цифрового підпису заяву про приєднання до умов та правил надання послуг «КУБ».

Відповідно до цієї заяви, позичальник приєднався до розділу 1.1. Загальні положення та підрозділу 3.2.2. Умов та правил надання банківських послуг (надалі також - Умови), які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк».

Таким чином, 13.10.2021 між відповідачем-1 та АТ КБ «Приватбанк» (позивач, позикодавець) було укладено кредитний договір №б/н, який за своєю правовою природою є договором приєднання та складається із вищезазначених Заяви та Умов.

Крім того, між позивачем та відповідачем-1 було укладено Додаток №1 до заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг «КУБ» №б/н від 13.10.2021 з графіком погашення основної заборгованості та процентів за кредитом.

13.10.2021 на підставі укладеного кредитного договору, позивачем було перераховано на поточний рахунок відповідача-1 кредитні кошти у розмірі 340 000, 00 грн.

Проте, у визначений умовами кредитного договору строк відповідач-1 в повному обсязі кредитні кошти не повернув та не сплатив проценти у вигляді щомісячної комісії.

11.10.2021 між ОСОБА_1 (відповідач-2, поручитель) та АТ КБ «Приватбанк» (кредитор) було укладено Договір поруки №POR518, предметом якого є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання підприємством ТОВ «Агропромислова фірма «Воронцовське» (боржник) зобов`язань за угодами-приєднання до розділу 2.2. «Кредит КУБ» Умов та правил надання банківських послуг.

Відтак, позивач звернувся до суду з метою солідарного стягнення з відповідачів суми заборгованості за кредитом у розмірі 226 666, 68 грн та заборгованість за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.2.3.2. та 3.2.2.9. Умов у розмірі 39 440, 00 грн.

2. Предмет позову.

Предметом позову у справі є матеріально - правова вимога позивача до відповідачів про солідарне стягнення заборгованості у сукупному розмірі 266 106, 68 грн. за кредитним договором.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Відповідач-1 не повернув в повному обсязі кредитні кошти у строк, визначений кредитним договором та не повністю сплатив проценти у вигляді щомісячної комісії. Станом на 07.02.2023 заборгованість по кредитному договору становить: за кредитом у розмірі 226666, 68 грн та за відсотками у вигляді щомісячної комісії, нарахованої згідно пунктів 3.2.2.3.2. та 3.2.2.9. Умов у розмірі 39 440, 00 грн.

Відтак, в силу умов кредитного договору №б/Н від 13.10.2021 та договору поруки від 11.10.2021 заборгованість по кредиту та по відсоткам у вигляді щомісячної комісії підлягає солідарному стягненню з відповідачів.

4. Заперечення відповідачів щодо позовних вимог.

Суд констатує, що ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 04.05.2023 було зобов`язано позивача не пізніше 5 (п`яти) днів з дня отримання даної ухвали надати суду докази направлення відповідачу-1 копії позовної заяви та доданих до неї документів (фіскальний (розрахунковий) чек, поштова накладна (службовий чек) та опис вкладення з номером поштової накладної) за місцезнаходженням відповідача в м. Києві згідно відомостей з ЄДРПОУ. Проте, позивач не виконав вимоги ухвали та не надіслав на належну адресу відповідача-1 в м. Києві матеріали позовної заяви з додатками.

З метою повідомлення відповідача-1 про розгляд справи та про його право на подання відзиву протягом 15 днів з моменту вручення ухвали (п. 3 резолютивної частини ухвали) надіслав ухвалу про відкриття провадження від 04.05.2023 відповідачу-1 на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення №279 отримано відповідачем 15.05.2023, про що міститься відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Таким чином, процесуальний строк для подання до суду відзиву та доказів відповідача-1 закінчився - 31.05.2023 включно.

У вказаний процесуальний строк відзив разом з доказами від відповідача-1 до суду не надходив, однак 15.06.2023 до суду від відповідача-1 надійшла заява, в якій останній повідомив, що позовна заява з додатками так і не надходила відповідачеві-1, внаслідок чого останній не зміг реалізувати надане йому право на подання відзиву, в передбаченому статтями 165, 178 ГПК України порядку.

Окрім цього, відповідач-1 зазначив, що заборгованість за кредитним договором №б/н від 13.10.2021 в розмірі 266 106, 68 грн погашена ТОВ «АГРОПРОМИСЛОВА ФІРМА «ВОРОНЦОВСЬКЕ» повністю, про що достовірно відомо позивачу та на підтвердження чого надано суду заключну виписку по рахунку відповідача-1 за кредитним договором від 13.10.2021 за період з 01.01.2023 по 17.05.2023.

Згідно з частинами першою, другою статті 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із частиною четвертою статті 11 ГПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, у рішенні у справі "Белле проти Франції" від 04.12.95 ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.98).

Верховний Суд зазначає, що у рішенні від 09.03.2011 у справі "Буланов та Купчик проти України" ЄСПЛ зробив висновок про те, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Суду включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

При цьому, надмірний формалізм під час відмови у розгляді заяви скаржника, суттєво обмежує його право на звернення до суду, що є порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.12.2016 у справі "ТОВ "ФРІДА" проти України").

Як засвідчує позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права.

Важливим елементом справедливого судового розгляду є рівність та змагальність сторін. Принцип рівності сторін вимагає "справедливого балансу між сторонами".

Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення ЄСПЛ у справі "Волчлі проти Франції" від 26.07.2007).

Згідно статті 80 ГПК України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Проте, в даному випадку, матеріали справи не містять доказів надіслання позивачем відповідачеві-1 позовної заяви з додатками на адресу місцезнаходження останнього в м. Києві згідно даних ЄДР, на що і вказує відповідач-1 при поданні до суду заяви з випискою по особовому рахунку, що могло перешкодити вчасно підготувати відзив відповідачеві.

Згідно принципу змагальності сторін, що визначений в статті 13 ГПК України кожна сторона несе ризики пов`язані з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд констатує, що як позивач не виконав вимоги суду, визначені ухвалою від 04.05.2023 щодо надсилання відповідачеві-1 позову з додатками на актуальну адресу місцезнаходження, так і відповідач, попри отримання ухвали суду від 04.05.2023 за адресою в м. Києві - 17.05.2023 не вчиняв дії щодо ознайомлення з матеріалами справи та подав до суду докази - виписку по рахунку з пропуском процесуального строку.

Проте, в даному випадку, з урахуванням недопущення надмірного формалізму, з метою виконання завдань господарського судочинства щодо справедливого вирішення спору, та значимістю поданої суду відповідачем виписки по рахунку для розгляду справи, суд враховує поданий відповідачем-1 доказ (виписку) при вирішення спору.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі від 04.05.2023 була також надіслана на зареєстровану адресу місця проживання відповідача-2, що встановлено згідно відповіді №466 від 27.03.2023 з Єдиного державного демографічного реєстру.

З поштового повернення №287 вбачається, що ухвала суду від 04.05.2023 повернута за закінченням встановленого терміну зберігання. При цьому, згідно трекінгу відстеження поштового відправлення №287 встановлено, що ухвала суду від 04.05.2023 не була вручена під час поштової доставки за адресою 17.05.2023. З помітки на рекомендованому повідомленні поштового відправлення вбачається, що отримувача «не було дома 17.05.2023», внаслідок чого 16.06.2023 поштове відправлення було повернуто за зворотною адресою.

Зі змісту пункту 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України вбачається, що день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали.

Також у відповідності до ч. 7 ст. 120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

З урахуванням наведеного, відповідач-2 не був позбавлений права та можливості ознайомитись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.05.2023 у справі № 916/1182/23 у Єдиному державному реєстрі судових рішень, яка опублікована та доступна до вільного перегляду з 05.05.2023.

Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відзив від відповідача-2 або заява про продовження строку для поновлення строку на його подання до суду не надходили, а відтак відповідач-2 не скористався наданим йому правом на подання відзиву, з огляду на що суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

На переконання суду, для вирішення справи по суті суду, необхідно надати відповіді на наступні питання, що мають значення для вирішення спору:

- чи укладався між позивачем та відповідачем-1 кредитний договір та між позивачем окремо з відповідачем -2 договір поруки за кредитними зобов`язаннями відповідача-1, а відтак чи є відповідачі солідарними боржниками;

- чи підтверджений факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань з надання кредиту;

- чи підтверджений факт неналежного виконання відповідачем-1 умов кредитного договору, а відтак виникнення заборгованості відповідача-1 по тілу кредиту та по процентам за користування кредитом у розмірі, що зазначений позивачем у позові;

- чи обґрунтовані заявлені суми до стягнення, а відтак чи підлягають позовні вимоги про солідарне стягнення заборгованості з відповідачів задоволенню та в якій частині;

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання:

-електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис , за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

- аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Отже, підписавши Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги «КУБ» (надалі - кредитний договір, Умови, Заява) від 13.10.2021 електронним цифровим підписом, про що міститься в матеріалами справи протокол перевірки підписів, відповідач-1 приєднався до розділу « 1.1. Загальні положення» та підрозділу « 3.2.2. Умови та правила надання послуги «КУБ» Умов та Правил надання банківських послуг, а відтак факт укладення між сторонами кредитного договору є підтвердженим.

Наявною в матеріалах справи випискою по особовому рахунку відповідача-1 за період з 01.01.2000 по 07.02.2023 наданою позивачем, підтверджується перерахування 13.10.2021 позивачем на відповідний розрахунковий рахунок відповідача-1 кредитних коштів у розмірі 340 000, 00 грн, що в свою чергу підтверджує виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором.

Строк кредиту встановлено на 12 місяців з дати видачі кредитних коштів (п. 1.3. Заяви), тобто до 13.10.2022 включно.

Пунктом 1.6. Заяви, сторони погодили порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом.

Підпунктом 3.2.2.3.1. Умов передбачено, що повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків зазначених в заяві.

Підпунктом 3.2.2.3.1.4. Умов визначено, що клієнт доручає банку щомісячно у строки, зазначені в Заяві, здійснювати договірне списання з його рахунків, відкритих у банку, на погашення заборгованості за послугою у кількості та розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Остаточним терміном погашення заборгованості за кредитом є дата повернення кредиту.

Підпункт 3.2.2.3.2. Умов передбачає, що за користування послугою клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в заяві та тарифах.

Сторони погодили, що графік погашення кредиту (Додаток №1 до Заяви) є невід`ємною частиною договору.

Згідно Додатку №1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» №б/н від 13.10.2021 та погодженим тарифам щодо процентів за користування кредитом (перші 6 місяців 1, 6 % в місяць від початкового розміру кредиту, з 7-го місяця - 1,4 %), відповідач-1 погашає заборгованість за кредитом в наступному порядку:

1-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 5 440, 00 грн (1, 6 %);

2-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 5 440, 00 грн (1, 6 %);

3-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 5 440, 00 грн (1, 6 %);

4-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 5 440, 00 грн (1, 6 %);

5-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 5 440, 00 грн (1, 6 %);

6-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 5 440, 00 грн (1, 6 %);

7-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 4 760, 00 грн (1, 4 %);

8-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 4 760, 00 грн (1, 4 %);

9-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 4 760, 00 грн (1, 4 %);

10-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 4 760, 00 грн (1, 4 %);

11-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 4 760, 00 грн (1, 4 %);

12-й місяць - сума кредиту: 28 333, 34 грн, сума процентів: 4 760, 00 грн (1, 4 %);

Згідно наявних в матеріалах справи виписок по особовому рахунку відповідача-1, що надані позивачем станом на 07.02.2023 вбачається, що відповідач-1 до настання дати повернення кредиту 13.10.2022 частково виконував грошові зобов`язання по кредитному договору, згідно графіку погашення заборгованості, а саме сплачував:

13.11.2021: 28 333, 33 грн по тілу кредиту та 5 440, 00 грн проценти у вигляді щомісячної комісії;

13.12.2021: 28 333, 33 грн по тілу кредиту та 5 440, 00 грн проценти у вигляді щомісячної комісії;

13.01.2022: 28 333, 33 грн по тілу кредиту та 5 440, 00 грн проценти у вигляді щомісячної комісії;

13.02.2022: 28 333, 33 грн по тілу кредиту та 5 440, 00 грн проценти у вигляді щомісячної комісії.

Проте, з наданої суду відповідачем-1 виписки по особовому рахунку відповідача-1 за період з 01.01.2023 по 17.05.2023 вбачається, що відповідачем-1 після настання строку повернення кредиту (після 13.10.2022) була також погашена заборгованість по кредиту на загальну суму 226 668, 68 грн, а саме:

24.03.2023 у розмірі 31 362, 00 грн;

29.03.2023 у розмірі 70 002, 00 грн;

31.03.2023 у розмірі 114 066, 00 грн;

04.04.2023 у розмірі 11 236, 68 грн;

Вищезазначені суми не відображаються у виписці по рахунку відповідача-1, що надана позивачем, оскільки така виписка сформована станом на 07.02.2023, а відповідач-1 здійснював погашення заборгованості по кредиту в період з 24.03.2023 по 04.04.2023.

При цьому, згідно підпункту 3.2.2.9.6. Умов - зобов`язання за цим договором виконуються в такій послідовності: кошти, отримані від клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п.п. 3.2.2.5.14 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з підрозділом 3.2.2.10. цього договору, далі - процентів згідно з п.3.2.2.3.4. цього договору, далі - прострочених процентів згідно з п. 3.2.2.3.3. цього договору, далі - прострочення кредиту, далі - процентів, далі - кредиту.

Відтак, у випадку наявності прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором та часткового погашення заборгованості боржником, спочатку погашається прострочення по кредиту, а лише потім проценти, що передбачені підпунктом 3.2.2.3.2. Умов.

Отже, з огляду на погоджений між сторонами порядок зарахування та погашення заборгованості станом на дату звернення позивача із позовом - 24.04.2023 (згідно календарного штемпеля на конверті), відповідачем-1 погашено заборгованість за тілом кредиту, що виникла після настання дати повернення кредиту (після 13.10.2022) в повному обсязі на суму 226 668, 68 грн, з огляду на що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Разом з тим, не знайшли підтвердження заперечення відповідача-1 в тій частині, що ним, в тому числі погашена заборгованість по процентам у вигляді щомісячної комісії за користування кредитом у розмірі 39 440, 00 грн, що становить сукупний розмір комісії за 5-й-12-й місяць прострочення, що визначений у графіку погашення заборгованостей.

Згідно умов Договору поруки від 11.10.2021, укладеного між позивачем та відповідачем-2, останній є поручителем перед кредитором за зобов`язаннями боржника - відповідач-1 по сплаті процентної ставки за користування кредитом та по поверненню кредиту у розмірі 340 000, 00 грн (п. 1.1. договору поруки).

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містять в договорі поруки від 11.10.2021.

Згідно п. 1.2. договору поруки - поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов`язань в тому ж розмірі, що і боржник включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків.

Згідно п. 1.5. договору поруки - у випадку невиконання боржником зобов`язань, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Отже, порука є спеціальним заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання, чим обумовлюється додатковий характер поруки стосовно основного зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо.

За таких обставин з огляду на те, що відповідачі є солідарними боржниками перед позивачем за зобов`язаннями щодо сплати процентів за користування кредитом, та матеріали справи не містять доказів погашення заборгованості перед позивача на суму 39 440, 00 грн за процентами за користування кредитом, що становлять щомісячну комісію, розмір якої був передбачений у графіку погашення заборгованостей, що є додатком №1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг «КУБ» №б/н від 13.10.2021, позовні вимоги позивача до солідарних боржників в цій частині підлягає задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

Позивач зазначив, що понесені ним судові витрати складаються із сплаченого судового збору у розмірі 3 991, 60 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 129 ГПК судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При цьому, згідно ч. 9 ст. 129 ГПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

За таких обставин, у зв`язку частковим задоволенням позовних вимог та враховуючи те, що спір виник внаслідок порушення відповідачем-1 взятих на себе договірних зобов`язань з своєчасного повернення кредитних коштів та процентів, факт чого встановлений судом вище, суд покладає сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви на відповідача-1 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись 13, 73-77, 86, 129, 236-238, 240-242 Господарського процесуального кодексу України, Суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Воронцовське» та ОСОБА_1 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором від 13.10.2021 - задовольнити частково.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Воронцовське» (02081, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 11А, кв. 285, ) та ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 39 440 (тридцять дев`ять тисяч чотириста сорок) грн 00 коп. - заборгованості за відсотками у вигляді щомісячної комісії.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агропромислова фірма «Воронцовське» (02081, м. Київ, вул. Урлівська, буд. 11А, кв. 285, ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, ) 591 (п`ятсот дев`яносто одну) грн 59 коп. - судового збору.

4. У задоволенні решти позовних вимог про солідарне стягнення 226 666, 68 грн заборгованості по кредиту відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко-Легких