Справа № 909/524/19
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.08.2023 м. Івано-Франківськ

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л. М., при секретарі судового засідання Андріїв Л.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" вих. № 1121 від 03.08.2023 (вх.№9507/23 від 11.08.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця, у справі

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна"

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька"

про стягнення страхового відшкодування в сумі 78833 грн 02 коп.,

за участі:

від стягувача: не з`явились,

від боржника: не з`явились,

від приватного виконавця: не з`явились

встановив: у провадженні Господарського суду Івано-Франківської області перебувала справа за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Галицька" про стягнення страхового відшкодування в сумі 78833 грн 02 коп.

25.07.2019 суд ухвалив рішення, яким позов задовольнив.

22.08.2019 на виконання вказаного рішення суд видав наказ.

11.08.2023 до суду від Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" надійшла скарга вих. № 1121 від 03.08.2023 (вх.№9507/23 від 11.08.2023) про визнання дій приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича незаконними та зобов`язання приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича посвідчення № 0112 виконавчого округу міста Києва, повернути невикористані кошти авансового внеску в сумі 2422,62 грн відповідно до платіжної інструкції № 9311 від 11.06.2020 та в сумі 2422,62 грн відповідно до платіжної інструкції № 9789 від 22.06.2020.

У відповідності до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Максимів Т.В., скаргу на дії та бездіяльність приватного виконавця у справі №909/524/19 розподілено судді Неверовській Л.М.

Скарга Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" мотивована тим, що виконавчий документ у даній справі було пред`явлено на примусове виконання до приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича, та на рахунок приватного виконавця сплачено авансові внески: в сумі 2422,62 грн (платіжна інструкція № 9311 від 11.06.2020 року), в сумі 2422,62 грн (платіжна інструкція № 9789 від 22.06.2020 року). 28.10.2020 приватний виконавець Солонько Микола Миколайович повернув наказ від 22.08.2019 по справі 909/524/19 стягувачу без прийняття до виконання відповідно до п.10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження". Зазначає, що згідно вимог абзацу 13 частини 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", при поверненні стягувачу виконавчого документа без прийняття до виконання стягувану повертається сплачений ним авансовий внесок. Однак, приватний виконавець Солонько Микола Миколайович кошти авансового внеску до цього часу не повернув, письмову відповідь на звернення про повернення авансового внеску не надав.

25.08.2023 від приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича до суду надійшли заперечення на скаргу на дії приватного виконавця вих.№48/08-23 від 24.08.2023 (вх.№12375/23 від 25.08.2023), в яких зазначає про те, що 04.05.2020 між приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько Миколою Миколайовичем та Акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНГО" було укладено договір про додаткову винагороду приватного виконавця б/н. На виконання умов вказаного договору про додаткову винагороду приватного виконавця б/н від 04.05.2020, приватним виконавцем Солонько М.М. було виставлено рахунок-фактуру №11-06/2020 від 11.06.2020 на суму 2422,62 грн та рахунок-фактуру №22-06/2020-1 від 22.06.2020 на суму 2422,62 грн. АТ "СК "ІНГО" було сплачено на рахунок приватного виконавця Солонько М.М., в якості додаткової винагороди приватного виконавця згідно вказаних рахунків-фактур. Окрім того, платежі АТ "СК "ІНГО" було проведено на рахунок приватного виконавця Солонька М.М. 11.06.2020 та 22.06.2020 за чотири місяці до пред`явлення виконавчого документа.

Також, зазначає що скаргу на дії приватного виконавця Солонька М.М. подано майже через три роки після повернення стягувану виконавчого документа та майже через рік після подання стягувачем заяви приватному виконавцеві про повернення коштів. Таким чином, АТ "СК "ІНГО" абсолютно безпідставно пропущено встановлені чинним законодавством України строки на оскарження дій приватного виконавця.

В судове засідання 25.08.2023 представники стягувача, боржника та приватного виконавця не з`явилися.

Розглянувши скаргу на бездіяльність приватного виконавця Солонька Миколи Миколайовича, дослідивши матеріали скарги, суд встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Частиною 1 ст. 341 ГПК України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права.

Згідно з приписами ч. 1 та 2 ст. 342 ГПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

19.03.2020 рішенням Загальних зборів ПАТ "Акціонерна страхова компанія ІНГО Україна", змінено назву компанії на Акціонерне товариство "Страхова компанія ІНГО".

Як вбачається з поданих приватним виконавцем доказів, 04.05.2020 між приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солонько Миколою Миколайовичем та Акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНГО" укладено договір про додаткову винагороду приватного виконавця.

Згідно умов даного договору, стягувач доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання у межах повноважень і у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження", Законом України "Про органи та осіб, що здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 віл 02.04.2012, іншими нормативно-правовими актами, за заявами стягувача зобов`язаний здійснити заходи (надалі - послуги), спрямовані на примусове виконання виконавчих документів, за додаткову винагороду приватного виконавця (п. 1.1. договору).

Стягувач зобов`язується прийняти надані приватним виконавцем послуги та оплатити їх в порядку та на умовах, визначених договором (п. 1.3. договору).

Оплата належної виконавцю додаткової винагороди здійснюється стягувачем шляхом перерахування коштів на рахунок виконавця для зарахування винагороди (п. 3.2. договору).

Сторони домовилися, що стягувач сплачує додаткову винагороду виконавця на підставі рахунку-фактури, який є актом виконаних робіт та наданих послуг (п. 3.3. договору).

Кошти, які надійшли на рахунок виконавця для зарахування винагороди, поверненню виконавцем не підлягають. Після сплати додаткової винагороди виконавцю на рахунок для зарахування винагороди, стягувач претензій щодо виконаних робіт та обсягу наданих послуг виконавцем немає (п. 3.4. договору).

Витрати (авансування витрат, додаткове авансування витрат), які можуть виникнути в рамках даного договору і які безпосередньо пов`язані з предметом договору, не відносяться до складу додаткової винагороди виконавця і оплачують стягувачем окремо і самостійно (п. 3.4. договору).

На виконання умов вказаного договору про додаткову винагороду приватного виконавця від 04.05.2020, приватним виконавцем Солонько М.М. було виставлено Акціонерному товариству "Страхова Компанія "ІНГО" рахунок-фактуру №11-06/2020 від 11.06.2020 на суму 2422,62 грн та рахунок-фактуру №22-06/2020-1 від 22.06.2020 на суму 2422,62 грн, з найменуванням (товари, роботи, послуги) - додаткова винагорода за виконання наказу №909/524/19 від 22.08.2019 Господарського суду Івано-Франківської області про стягнення з ПрАТ "СК "Галицька" на користь стягувача боргу.

Акціонерним товариством "Страхова Компанія "ІНГО" згідно платіжної інструкції №9311 від 11.06.2020 сплачено 2422,62 грн та згідно платіжної інструкції №9789 від 22.06.2020 сплачено 2422,62 грн. В рядку призначення платежу в даних платіжних інструкціях зазначено: за виконання наказу №909/524/19 від 22.08.2019 Господарського суду про стягнення з СК "Галицька" на користь СК "Інго" боргу.

28.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Солоньком Миколою Миколайовичем повернуто судовий наказ №909/524/19 від 22.08.2019 Господарського суду Івано-Франківської області стягувачу на підставі п.10 ч. 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю), про що винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання.

Як зазначає скаржник, 22.11.2022 ним направлено заяву про повернення авансового внеску на підставі абзацу 13 частини 4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження", приватному виконавцю Солонько М. М. Однак, кошти авансового внеску до цього часу не повернуто, письмової відповіді на звернення про повернення авансового внеску приватним виконавцем не надано.

У зв`язку із неповерненням приватним виконавцем коштів сплачених Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" згідно платіжних інструкцій № 9311 від 11.06.2020, №9789 від 22.06.2020, скаржник звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області зі даною скаргою на бездіяльність державного виконавця.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу) виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно ч.1, 2 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Згідно ст. 42 Закону України "Про виконавче провадження", кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

У відповідності до абз.2 п. 1 розділу 7 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України №512/5 від 02.04.2012 зі змінами (в редакції на момент винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу), авансові внески стягувачів перераховуються на окремий небюджетний рахунок, відкритий Міністерством юстиції України, міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України, відділами державної виконавчої служби в органах, що здійснюють казначейське обслуговування та державних банках, приватним виконавцем в банках (далі - рахунок авансових внесків).

Як вбачається з наданої приватним виконавцем Солоньком М. М. заключної виписки за період з 11.06.2020 по 14.06.2020 по рахунку приватного виконавця, призначеного для зарахування авансових внесків, відсутніми є надходження коштів від Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "ІНГО".

Окрім того, положення частини 2 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду №2-р(II)/2019 від 15.05.2019. Вказаною нормою передбачено, що до заяви про примусове виконання рішення стягувач додає квитанцію про сплату авансового внеску в розмірі 2 відсотків суми, що підлягає стягненню, але не більше 10 мінімальних розмірів заробітної плати, а за рішенням немайнового характеру та рішень про забезпечення позову - у розмірі одного мінімального розміру заробітної плати з боржника - фізичної особи та в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Згідно з ч.4 ст.27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (ч.3 ст.45 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до п.2 р.6 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом МЮ України №512/5 від 02.04.2012 зі змінами, виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

В матеріалах скарги відсутні будь-які документи на підставі яких скаржник повинен був сплатити авансовий внесок приватному виконавцю для забезпечення примусового виконання рішення у даній справі.

Абзацом 1,2 ч. 8 ст. 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що угодою між приватним виконавцем та стягувачем може бути передбачено додаткове авансування витрат виконавчого провадження та додаткова винагорода приватного виконавця. За погодженням із стягувачем додаткова винагорода приватного виконавця може бути сплачена протягом усього строку здійснення виконавчого провадження повністю або частково.

Як встановлено судом, між приватним виконавцем та скаржником наявні цивільно-правові відносини, що виникли на підставі договору про додаткову винагороду приватного виконавця від 04.05.2020.

Умовами даного договору (п.п. 3.1.-3.5) передбачено умови та порядок оплати вартості додаткової винагороди приватному виконавцю.

Отже, наявність вказаного договору, а також виставлених приватним виконавцем Приватному акціонерному товариству "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" рахунків-фактур №11-06/2020 від 11.06.2020, №22-06/2020-1 від 22.06.2020 на оплату додаткової винагороди, та їх оплата товариством свідчать про те, що сплачені 2422,62 грн згідно платіжної інструкції №9311 від 11.06.2020 та 2422,62 грн згідно платіжної інструкції №9789 від 22.06.2020 грошові кошти не є авансовими внесками в розумінні Закону України "Про виконавче провадження", а є оплатою додаткової винагороди за договором про додаткову винагороду приватного виконавця від 04.05.2020. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що вимоги скаржника випливають з цивільно-правових відносин, що виникли між сторонами на підставі договору про додаткову винагороду приватного виконавця від 04.05.2020 і сплачені кошти не є авансовим внеском.

Крім того, положеннями статті 341 ГПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Водночас, скаржник звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця з пропуском встановленого чинним законодавством України строку на оскарження дій приватного виконавця.

Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За встановлених судом обставин справи, в задоволенні скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" вих. № 1121 від 03.08.2023 (вх.№9507/23 від 11.08.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 234, 326, 339-345 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні скарги Акціонерного товариства "Страхова компанія "ІНГО" вих. № 1121 від 03.08.2023 (вх.№9507/23 від 11.08.2023) на дії та бездіяльність приватного виконавця - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку ст.ст. 255-257 ГПК України.

Ухвалу підписано 31.08.2023.

Суддя Неверовська Л.М.