ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року

м. Київ

cправа № 924/981/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Губенко Н. М. - головуючий, Кролевець О. А., Студенець В. І.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1"

на ухвалу Господарського суду Хмельницької області

у складі судді Димбовського В. В.

від 05.05.2023 та

на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду

у складі колегії суддів: Філіпова Т. Л., Бучинська Г. Б., Василишин А. Р.

від 29.06.2023

за позовом ОСОБА_1

до Приватного акціонерного товариства Виробничої компанії "ЕРА", Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА", Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліна Анатоліївна

про визнання недійними рішень, оформлених протоколами загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства Виробнича компанія "ЕРА" № 1 від 06.03.2021; визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежитлового приміщення від 16.03.2021, укладеного між Приватним акціонерним товариством Виробнича компанія "ЕРА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА", посвідченого Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліною Анатоліївною та зареєстрованого в реєстрі за № 1531; скасування рішення Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни № 57102446 від 16.03.2021 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА" на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, складські приміщення, виробнича база, готовністю 98%, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заяви про забезпечення позову

22.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Хмельницької області із позовом до Приватного акціонерного товариства Виробничої компанії "ЕРА", Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА" про визнання недійними рішень, оформлених протоколами загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства Виробнича компанія "ЕРА" № 1 від 06.03.2021; визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежитлового приміщення від 16.03.2021, укладеного між Приватним акціонерним товариством Виробнича компанія "ЕРА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА", посвідченого Приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліною Анатоліївною та зареєстрованого в реєстрі за № 1531; скасування рішення Приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліни Анатоліївни № 57102446 від 16.03.2021 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА" на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, складські приміщення, виробнича база, готовністю 98%, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

04.05.2023 ОСОБА_1 подав до Господарського суду Хмельницької області заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив суд накласти арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, складські приміщення, виробнича база, готовністю 98 %, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01.

Обґрунтовуючи подану заяву, ОСОБА_1 зазначив, що майно, на яке він просить суд накласти арешт, належало Приватному акціонерному товариству Виробничій компанії "ЕРА". Вказане майно за договором купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежитлового приміщення від 16.03.2021, який є предметом позову в даній справі, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "ЕРА".

Як зазначає позивач, 01.05.2023, шляхом перевірки відомостей щодо об`єкта нерухомого майна (РНОНМ 01) у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, йому стало відомо про те, що станом на даний час власником цього об`єкта є Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" ().

Позивач звернув увагу, що згідно із інформаційною довідкою з ДРРПНМ № 330834231 від 01.05.2023, право власності на об`єкт нерухомого майна ТОВ "Хмельницькжитлобуд-1" набуло 12.04.2023 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Семенюк Оксаною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі за № 1152. Згідно із відомостями з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" зареєстроване за адресою, яка співпадає з адресою відповідача-1 та відповідача-2, а договір купівлі-продажу укладений 12.04.2023.

Позивач вважає, що відповідач-2, знаючи про перебування в провадженні Господарського суду Хмельницької області справи №924/981/22, діючи умисно, усвідомивши, що майно Приватного акціонерного товариства Виробничої компанії "ЕРА" вибуло із його власності поза волею акціонерів та, внаслідок грубого порушення їхніх корпоративних прав, з метою перешкоджання позивачу у можливості відновлення його порушених прав, відчужив об`єкт нерухомого майна на користь новоствореної юридичної особи.

Як зазначає позивач, у зв`язку із цими обставинами, ним подана до суду заява про зміну предмета позову (шляхом доповнення позовних вимог новими), до яких додались вимоги про: визнання недійсним договору купівлі-продажу від 12.04.2023, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу - Семенюк Оксаною Михайлівною та зареєстрованого в реєстрі за №1152; скасування рішення приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Семенюк Оксани Михайлівни №67172652 від 12.04.2023 про державну реєстрацію права власності за Товариством з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, складські приміщення, виробнича база, готовністю 98%, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01. Додатково також подане клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача.

2. Короткий зміст ухвали суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

Ухвалою Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2023 у справі № 924/981/22 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на об`єкт нерухомого майна: незавершене будівництво, складські приміщення, виробнича база, готовністю 98%, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 01 до набрання рішенням суду законної сили.

Постановою від 29.06.2023 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2023 у справі № 924/981/22.

Ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції мотивовані тим, що:

- забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об`єкт нерухомого майна має прямий зв`язок між обраним позивачем заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежитлового приміщення від 16.03.2021, укладеного між Приватним акціонерним товариством Виробнича компанія "Ера" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича компанія "Ера", посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Оксанюк Аліною Анатоліївною та зареєстрований в реєстрі за № 1531, оскільки накладення арешту має стосуватися лише майна, що є предметом спору;

- необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, вказаного у позовних вимогах, вбачається з огляду на те, що відповідачем-2 здійснено відчуження вказаного майна вже під час розгляду справи на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1";

- судами також враховано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" зареєстровано 07.04.2023 за тією ж адресою, що й відповідачі 1 та 2 - м. Хмельницький, вулиця Трудова, 6/2.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі скаржник просить скасувати ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 у даній справі, та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що:

- судами попередніх інстанцій порушено положення статей 136, 137, 236 Господарського процесуального кодексу України;

- суди першої та апеляційної інстанцій наклали арешт на майно особи, яка на момент прийняття ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову не була відповідачем у даній справі;

- судами необґрунтовано зазначено, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, оскільки предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру, та у разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню.

Скаржник також зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постановах від 12.02.2020 у справі № 381/4019/18, від 15.09.2020 у справі № 753/22860/17 та постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 759/13257/19 та від 21.02.2021 у справі № 755/5333/20, зокрема про те, що позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві.

5. Узагальнені доводи інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційного господарського суду залишити без змін.

Інші учасники даної справи відзив на касаційну скаргу не надали, що відповідно до частини 3 статті 295 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду судових рішень.

6. Позиція Верховного Суду

Предметом касаційного перегляду є ухвала суду першої інстанції, залишена без змін постановою суду апеляційної інстанції, про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно.

Процесуальні підстави для застосування заходів забезпечення позову визначає стаття 136 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою Господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Інститут вжиття заходів забезпечення позову є одним із механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту.

Забезпечення позову - це вжиття заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (аналогічний висновок міститься у пункті 8.8 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20). Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити тощо.

При вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову сприяє дотриманню принципу співвіднесення виду заходу до забезпечення позову з заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору та як наслідок ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, які не є учасниками цього судового процесу (аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.08.2020 у справі № 904/2357/20).

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, позивач повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази про наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову.

Отже, у кожному конкретному випадку, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суду належить встановити наявність обставин, які свідчать про те, що в разі невжиття таких заходів можуть виникнути перешкоди для виконання рішення суду у разі задоволення позову або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. При цьому обов`язок доказування наявності таких обставин покладається на заявника.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання про обґрунтованість заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 17.12.2018 у справі № 914/970/18, від 10.11.2020 у справі № 910/1200/20).

Необхідно розрізняти види (способи) забезпечення позову, які можуть застосовуватись до позовів майнового характеру, а які - для забезпечення немайнових позовних вимог, тобто фактично заходи забезпечення позову можна поділити на майнові та немайнові. Майнові заходи забезпечення мають застосовуватись для забезпечення позовних вимог майнового характеру, тобто таких, де матеріальна позовна вимога виражена саме в грошовій формі в ціні позову в розумінні статті 163 Господарського процесуального кодексу України.

Метою застосування заходів забезпечення позову майнового характеру є обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача, на момент пред`явлення прозову може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Заходи забезпечення немайнового характеру спрямовані на покладення на відповідача чи інших осіб обов`язку вчинити активні дії чи утриматись від їх вчинення, не пов`язаних з передачею грошових сум чи майна.

Такі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 907/269/22, від 04.04.2023 у справі № 907/268/22, від 04.04.2023 у справі № 915/577/22.

Предметом позову у цій справі є вимоги про: визнання недійними рішень загальних зборів акціонерів; визнання недійсним договору купівлі-продажу незавершеного будівництвом нежитлового приміщення; скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності.

Отже, предметом даного позову є вимоги немайнового характеру.

У постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 16.08.2018 у справі № 910/1040/18 зазначено, що коли позивач звертається до суду з немайновою позовною вимогою, судове рішення у разі задоволення якої не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку не має взагалі застосуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. В таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, зокрема, чи зможе позивач їх захистити в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з тим, пунктом 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

У постановах Верховного Суду від 15.01.2019 у справі № 915/870/18, від 05.09.2019 у справі № 911/527/19, від 14.02.2020 у справі № 916/2278/19, від 26.11.2020 у справі № 911/949/20, від 24.05.2021 у справі № 910/3158/20, від 20.09.2022 у справі № 916/307/22, від 03.03.2023 у справі № 907/269/22, від 04.04.2023 у справі № 907/268/22, від 04.04.2023 у справі № 915/577/22 міститься висновок, що за змістом пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України, під час розгляду заяви про застосування такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно або кошти суд має виходити із того, що цей захід забезпечення обмежує право особи користуватися та розпоряджатися коштами або майном, тому може застосуватися у справі, в якій заявлено майнову вимогу, а спір вирішується про визнання права (інше речове право) на майно, витребування (передачу) майна, коштів або про стягнення коштів. Сума арештованих коштів обмежується розміром позову та можливими судовими витратами, а арешт має стосуватися майна, належного до предмета спору.

Проте, суд першої інстанції задовольняючи заяву про забезпечення позову, зокрема, шляхом накладення арешту на нерухоме майно, не врахував, що такий захід забезпечення позову як накладення арешту на нерухоме майно не узгоджується з предметом та підставами позову; позовні вимоги у цій справі не стосуються безпосередньо повернення чи витребування майна на користь позивача, тобто не мають майнового характеру, за наявності яких суд міг би забезпечити позов шляхом накладення арешту на відповідне майно; накладення арешту на нерухоме майно не є співмірним заходом забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами немайнового характеру.

Крім того, в розумінні пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві. Тобто накладення арешту на майно особи, яка не є відповідачем у справі зазначеною нормою не передбачено.

Подібні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 05.02.2020 у справі № 759/13257/19 та від 21.02.2021 у справі № 755/5333/20.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду першої інстанції від 05.05.2023 накладено арешт на майно, яке належало Товариству з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1".

При цьому, на час винесення ухвали про забезпечення позову (05.05.2023) Товариство з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" не мало статусу відповідача у даній справі.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції в порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 137 Господарського процесуального кодексу України наклав арешт на майно особи, яка не була відповідачем у даній справі.

В той же час, суд апеляційної інстанції, здійснюючи перегляд в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду про вжиття заходів до забезпечення позову, наведеного вище не врахував та не виправив допущені судом першої інстанції порушення.

Зважаючи на викладене, оскільки судові рішення, що оскаржуються, ухвалені з порушенням вимог статей 136, 137, 236 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність скасування цих судових рішень та прийняття рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу, вказаних висновків Суду не спростовують.

7. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини 3 статті 304 Господарського процесуального кодексу України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Згідно з частинами 1, 2 статті 311 Господарського процесуального кодексу України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

8. Судові витрати

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг мають бути покладені на позивача.

Керуючись статтями 300, 301, 304, 308, 311, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Хмельницької області від 05.05.2023 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 у справі № 924/981/22 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про застосування заходів забезпечення позову.

4. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Хмельницькжитлобуд-1" (29015, м. Хмельницький, вул. Трудова, 6/2; ідентифікаційний код 45128836) 5368, 00 грн (п`ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 00 коп.) судового збору, сплаченого за подання апеляційної та касаційної скарг.

5. Видачу відповідного наказу доручити Господарському суду Хмельницької області.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. М. Губенко

Судді О. А. Кролевець

В. І. Студенець