УХВАЛА

23 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 911/1449/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Студенець В.І. - головуючий, судді: Кібенко О.Р., Кролевець О.А.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні спільну письмову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект"

про затвердження мирової угоди

у справі № 911/1449/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект"

про стягнення 2 505 987,63 грн,

за участю представників учасників справи:

позивача - не з`явилися

відповідача - Крищук Б.В.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" (далі - ТОВ "Дрім Мейкерс") звернулось до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" (далі - ТОВ "Бріс Проджект") 2 505 987,63 грн, з яких: 1 865 729,70 грн - основна заборгованість, 22 652,23 грн - три проценти річних, 331 379,01 грн - інфляційні втрати, 286 226,69 грн - пеня.

1.2. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов`язань за договором поставки від 17.08.2021 № 576 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений в період з листопада по грудень 2021 року товар.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Київської області від 02.12.2022 у справі №911/1449/22 позов ТОВ "Дрім Мейкерс" задоволено частково. Суд стягнув з ТОВ "Бріс Проджект" на користь позивача 1 225 729,70 грн основного боргу, 173 147,26 грн пені, 331 379,01 грн інфляційних втрат, 22 652,23 грн три проценти річних. В іншій частині позову про стягнення пені в розмірі 113 079,43 грн відмовлено.

2.2. Ухвалюючи вказане рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах даної справи, проте відповідач свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару виконав частково, у зв`язку з чим за останнім обліковується заборгованість в сумі 1 865 729,70 грн. Факт існування вказаної заборгованості визнається товариством. Оскільки відповідачем було сплачено частину основного боргу, за ним обліковується борг за поставлений товар у сумі 1 225 729,70 грн. Також суд дійшов висновку про задоволення вимоги про стягнення 22 652,23 грн трьох процентів річних та 331 379,01 грн інфляційних втрат.

Дійшовши висновку, що заявлений позивачем до стягнення розрахунок пені за несвоєчасну оплату поставленого товару в розмірі 286 226,69 грн є арифметично невірним, так як позивачем нарахована пеня з порушенням граничного терміну, встановленого частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України, а також з порушенням статей 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", місцевий господарський суд вирішив стягнути пеню в розмірі 173 147,26 грн.

2.3. Постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 рішення Господарського суду Київської області від 02.12.2022 у справі № 911/1449/22 змінено, позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" 1 225 729,70 грн - основного боргу, 286 226,69 грн - пені, 331 379,01 грн - інфляційних втрат, 22 652,23 грн - трьох процентів річних. У задоволенні позову в частині стягнення 80 000,00 грн - відмовлено. Провадження у справі № 911/1449/22 в частині стягнення 560 000,00 грн - основного боргу закрито.

2.4. Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого господарського суду, зазначив, що оскільки 80 000,00 грн основного боргу відповідачем сплачено до звернення ТОВ "Дрім Мейкерс" до суду з позовом, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Тоді як після звернення до суду відповідачем сплачено 560 000,00 грн основного боргу, і в цій частині слід закрити провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 231 Господарського процесуального кодексу України.

Суд апеляційної інстанції також не погодився із висновком місцевого суду в частині відмови у стягненні пені в заявленому позивачем до стягнення розмірі та задовольнив зазначену вимогу повністю з огляду на положення пункту 7 розділу ІХ Прикінцевих положень Господарського кодексу України, відповідно до якого строки визначені, зокрема, статтею 232 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину. При цьому відмовив у задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафних санкцій на 80 %, мотивуючи відмову недоведеністю наявності обставин з якими законодавець пов`язує можливість такого зменшення.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та заяви про затвердження мирової угоди

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Київської області від 02.12.2022 та постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі №911/1449/22, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" подало касаційну скаргу, якою просить оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог, та прийняти в цій частині нове рішення, яким відмовити у їх задоволенні.

3.2. Підставою касаційного оскарження ТОВ "Бріс Проджект" визначило пункти 1, 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. ТОВ "Бріс Проджект" підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що суд апеляційної інстанції застосував норми права без урахування висновку щодо її застосування у подібних правовідносинах, а саме викладеного в постанові Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №904/2158/18 щодо застосування статей 205, 526, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України та статей 193, 198, 265 Господарського кодексу України.

3.5. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.6. Також скаржник зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування статей 207-208, 638, 639, 640, 641 Цивільного кодексу України та статті 180 Господарського кодексу України стосовно визначення моменту, коли договір поставки вважається укладеним.

Крім того скаржник зазначив, що суд апеляційної інстанції при перевірці розрахованої позивачем та заявленої до стягнення суми пені, не врахував положення пунктів 5.5 та 8.5 договору.

3.7. До Верховного Суду 15.08.2023 надійшла спільна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" про затвердження мирової угоди.

До заяви додано мирову угоду у справі №911/1449/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс", датовану 07.08.2023 та підписану від позивача - директором Олексієм Рудковським, від відповідача -директором Євгеном Залевським (далі - Мирова угода).

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Між ТОВ "Дрім Мейкерс" (постачальник) та ТОВ "Бріс Проджект" (покупець) 17.08.2021 було укладено договір поставки № 576 з протоколом розбіжностей.

Відповідно до умов пунктів 1.1, 1.2 договору позивач зобов`язався систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим договором строки продовольчу та (або) непродовольчу продукцію у власність відповідача, а останній - приймати у власність й оплачувати товар на умовах, визначених цим договором. Найменування товару, його асортимент та ціна визначається специфікацією (додаток № 1 до цього договору), що є його невід`ємною частиною.

Згідно з положеннями пункту 5.1 договору ціна на товар встановлюється в гривнях та базується (визначається) на підставі специфікації (додаток № 1 до договору). До змісту специфікації повинно входити наступне: найменування товару, його асортимент (сортамент, номенклатура) та ціна на товар. Специфікація (специфікації) є невід`ємною частиною цього договору. Дата підписання специфікації покупцем є датою узгодження цін.

Відповідно до пункту 5.5 договору оплата поставленого товару здійснюється протягом 45 календарних днів з дати поставки. Здійснення розрахунків проводиться у понеділок, середу та п`ятницю щотижня орієнтуючись на дату настання платежу.

Згідно з пунктом 8.5 договору, в редакції протоколу узгодження розбіжностей, якщо порушені строки сплати за товар більш на 1 банківський день, постачальник має право на стягнення з покупця пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період виникнення заборгованості, від вартості товару за кожен день такого прострочення протягом всього прострочення.

Пунктами 9.1, 9.2 договору визначено, що даний правочин вважається укладеним і набирає чинність з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2021. Якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії цієї угоди жодна із сторін не попередить письмово про свій намір розірвати або припинити дію даного договору, він вважається пролонгованим на один календарний рік на тих самих умовах.

На виконання умов договору ТОВ "Дрім Мейкерс" поставило товариству товар, що підтверджується видатковими накладними: від 16.11.2021 № 16316 на суму 1 314 396,45 грн, від 23.11.2021 № 16830 на суму 164 273,06 грн, від 07.12.2021 № 17896 на суму 548 537,78 грн, від 07.12.2021 № 17897 на суму 32 020,56 грн, від 14.12.2021 № 18573 на суму 98 656,82 грн, від 14.12.2021 № 18574 на суму 7 706,06 грн, від 14.12.2021 № 18575 на суму 103 849,01 грн, від 21.12.2021 № 19273 на суму 21 561,12 грн, від 21.12.2021 № 19274 на суму 18 295,92 грн, від 28.12.2021 № 19697 на суму 75 159,07 грн, від 28.12.2021 № 19698 на суму 4 905,94 грн.

ТОВ "Дрім Мейкерс" у червні 2022 року на адресу ТОВ "Бріс Проджект" направило вимогу щодо сплати заборгованості за поставлений товар, оскільки сума заборгованості, яку покупець не сплатив постачальнику станом на 23.06.2022 становила 2 147 119,22 грн.

У відповідь на зазначену вимогу ТОВ "Бріс Проджект" погодився із наявністю боргу в розмірі 2 147 119,22 грн за договором, укладеним між позивачем та відповідачем №576 від 17.08.2021, проте просив узгодити графік погашення заборгованості.

Позивач, звертаючись із позовом, зазначив, що на момент подання позову за відповідачем обліковується заборгованість в сумі 1 865 729,70 грн. При цьому позивачем також нараховано інфляційні, річні та пеня.

5. Позиція Верховного Суду

5.1. До Верховного Суду подано спільну письмову заяву позивача (ТОВ "Дрім Мейкерс") та відповідача (ТОВ "Бріс Проджект") у цій справі про затвердження Мирової угоди.

Верховний Суд перевірив доводи заяви про затвердження Мирової угоди та дійшов висновку про наявність підстав для її затвердження.

5.2. Одним із загальних засад (принципів) господарського судочинства є диспозитивність, що відповідно до частини другої статті 14 Господарського процесуального кодексу України передбачає, в тому числі, право учасника справи розпоряджатись своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

5.3. Частиною сьомою статті 46 Господарського процесуального кодексу України передбачено право сторін укладати мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

5.4. Відповідно до частин першої та другої статті 192 Господарського процесуального кодексу України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, якщо мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з частиною третьою статті 192 Господарського процесуального кодексу України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією самою ухвалою одночасно закриває провадження у справі (частина четверта статті 192 Господарського процесуального кодексу України).

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: 1) умови мирової угоди суперечать закону або порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними; або 2) одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє (частина п`ята статті 192 Господарського процесуального кодексу України).

5.5. Частинами першою та другою статті 307 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у суді касаційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав касаційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 191, 192 цього Кодексу, суд визнає нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно закриває провадження у справі.

5.6. Дослідивши подану на затвердження Мирову угоду, Верховний Суд з`ясував, що цю Мирову угоду укладено сторонами та підписано: від імені позивача ТОВ "Дрім Мейкерс" - директором Олексієм Рудковським, від імені відповідача ТОВ "Бріс Проджект" - директором Євгеном Залевським.

Повноваження підписантів перевірено згідно з відомостями, оприлюдненими в ЄДР та наявними в матеріалах справи документами. Верховний Суд не виявив обмежень на вчинення відповідних дій.

5.7. Положення цієї Мирової угоди не порушують прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб, не суперечать закону та є виконуваними.

5.8. У зв`язку з цим Верховний Суд доходить висновку, що подана на затвердження Мирова угода відповідає вимогам статті 192 Господарського процесуального кодексу України.

5.9. Звертаючись до суду із спільною письмовою заявою про затвердження Мирової угоди, сторони спору підтвердили, що правові наслідки вчинення відповідної процесуальної дії їм відомі та зрозумілі.

5.10. Крім того, Верховний Суд роз`яснив сторонам правові наслідки укладення Мирової угоди у судовому засіданні під час розгляду спільної заяви у цій справі. А саме, що відповідно до пункту 7 частини першої статті 231 та частини другої статті 307 Господарського процесуального кодексу України Верховний Суд закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом. Частиною третьою статті 231 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

5.11. Відповідно до частини першої статті 193 Господарського процесуального кодексу України виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і строки, передбачені цією угодою.

5.12. Згідно з частиною четвертою статті 231 Господарського процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

5.13. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження Мирової угоди в редакції, викладеній сторонами, та про закриття провадження у цій справі відповідно до статті 307 Господарського процесуального кодексу України.

6. Розподіл судових витрат

6.1. Відповідно до частини другої статті 123 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

6.2. Частиною четвертою статті 7 Закону України "Про судовий збір" унормовано, що у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналогічні положення закріплені у частині другій статті 130 Господарського процесуального кодексу України.

6.3. При зверненні із касаційною скаргою ТОВ "Бріс Проджект" сплатило 44 783,70 грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 1 від 15.06.2023, тому Верховний Суд повертає скаржнику 50 відсотків судового збору в сумі 22 391,85 грн.

Керуючись статтями 192, 193, 231, 234, 235, 307 Господарського процесуального кодексу України, статтею 7 Закону України "Про судовий збір", Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Спільну письмову заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" про затвердження мирової угоди у справі № 911/1449/22 задовольнити.

2. Затвердити мирову угоду, укладену між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" 07.08.2023 у справі № 911/1449/22 у редакції, викладеній сторонами:

МИРОВА УГОДА

на стадії розгляду справи № 911/1449/22 Верховним Судом

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "БРІС ПРОДЖЕКТ", ідентифікаційний код 43989869, яке у подальшому іменується як "Відповідач", в особі директора Залевського Євгена Станіславовича, який діє на підставі Статуту та,

ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДРІМ МЕЙКЕРС", ідентифікаційний код 37567185, яке у подальшому іменується як "Позивач", в особі директора Рудковського Олексія Петровича, який діє на підставі Статуту з іншої сторони, в подальшому при спільному згадуванні іменовані як "Сторони",

керуючись статтями 46, 192 та 307 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи необхідність мирного врегулювання даного спору на підставі взаємних поступок, прийшли до взаємної згоди та уклали дану мирову угоду (надалі - "Мирова угода") про наступне:

1. ПРЕДМЕТ МИРОВОЇ УГОДИ

1.1. Відповідач визнає позовну вимогу про стягнення Позивачем основного боргу у розмірі 1 865 729,70 грн (один мільйон вісімсот шістдесят п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 70 коп.).

Позивач підтверджує, що сума основного боргу повністю оплачена Відповідачем згідно платіжного доручення № 268 від 16 серпня 2022 р. в сумі 40 000 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 269 від 18 серпня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 275 від 25 серпня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 277 від 25 серпня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 284 від 02 вересня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 302 від 09 вересня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 308 від 18 вересня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 322 від 29 вересня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 376 від 01 листопада 2022 р. в сумі 160 000,00 грн (сто шістдесят тисяч гривень), платіжного доручення № 377 від 02 листопада 2022 р. в сумі 80 000,00 грн (вісімдесят тисяч гривень), платіжного доручення № 408 від 18 листопада 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 414 від 25 листопада 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжного доручення № 447 від 09 грудня 2022 р. в сумі 50 000,00 грн (п`ятдесят тисяч гривень), платіжного доручення № 462 від 15 грудня 2022 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжної інструкції № 101 від 09 лютого 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 107 від 14 лютого 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 131 від 24 лютого 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 140 від 02 березня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 153 від 09 березня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції №164 від 14 березня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 175 від 21 березня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 193 від 28 березня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 209 від 06 квітня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 218 від 13 квітня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 233 від 20 квітня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 239 від 27 квітня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 275 від 12 травня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 277 від 12 травня 2023 р. в сумі 60 000,00 грн (шістдесят тисяч гривень), платіжної інструкції № 295 від 18 травня 2023 р. в сумі 40 000,00 грн (сорок тисяч гривень), платіжної інструкції № 17 від 03 липня 2023 р. в сумі 10 000,00 грн (десять тисяч гривень), платіжної інструкції № 32 від 06 липня 2023 р. в сумі 200 000,00 грн (двісті тисяч гривень) та платіжної інструкції №35 від 06 липня 2023 р. в сумі 45 729,70 грн (сто п`ять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень 70 коп.).

1.2. Відповідач визнає позовну вимогу про стягнення Позивачем інфляційних втрат у розмірі 219 989,49 грн (двісті дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 49 коп.).

Позивач підтверджує, що сума інфляційний втрат повністю оплачена Відповідачем згідно платіжної інструкції № 46 від 13 липня 2023 р. в сумі 111 000,00 грн (сто одинадцять тисяч гривень) та платіжної інструкції № 58 від 20 липня 2023 р. в сумі 108 989,49 грн (сто вісім тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 49 коп.).

1.3. Позивач відмовляється від заявлених до Відповідача позовних вимог про стягнення інфляційних втрат з Відповідача у розмірі 111 389,52 грн (сто одинадцять тисяч триста вісімдесят дев`ять тисяч 52 коп.).

1.4. Відповідач визнає позовну вимогу про стягнення Позивачем трьох процентів річних у розмірі 22 652,23 грн (двадцять дві тисячі шістсот п`ятдесят дві гривні 23 коп.).

Позивач підтверджує, що сума трьох процентів річних повністю оплачена Відповідачем згідно платіжної інструкції № 58 від 20 липня 2023 р. в сумі 2 010,51 грн (дві тисячі десять гривень 51 коп.) та платіжної інструкції № 70 від 25 липня 2023 р. в сумі 20 641,72 грн (двадцять тисяч шістсот сорок одна гривня 72 коп.).

1.5. Відповідач визнає позовну вимогу про стягнення Позивачем пені у розмірі 63 492,34 грн (шістдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві гривні 34 коп.).

Позивач підтверджує, що сума пені повністю оплачена Відповідачем згідно платіжної інструкції № 70 від 25 липня 2023 р. в сумі 63 492,34 грн (шістдесят три тисячі чотириста дев`яносто дві гривні 34 коп.).

1.6. Позивач відмовляється від заявлених до Відповідача позовних вимог про стягнення пені з Відповідача у розмірі 222 734,35 грн (двісті двадцять дві тисячі сімсот тридцять чотири гривні 35 коп.).

1.7. Позивач підтверджує, що отримав від Відповідача компенсацію витрат зі сплати судового збору у розмірі 27 989,81 грн, що визначений постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 року у справі №911/1449/22 згідно платіжної інструкції № 70 від 25 липня 2023 р. в сумі 25 244,95 грн (двадцять п`ять тисяч двісті сорок чотири гривні 95 коп.) та платіжної інструкції № 98 від 04 серпня 2023 р. в сумі 2 744,86 грн (дві тисячі сімсот сорок чотири гривні 86 коп.). Сторони домовились, що витрати зі сплати судового збору у вказаному розмірі покладаються на Відповідача та подальшому розподілу не підлягають.

1.8. Сторони погодили, що Позивач не відшкодовує Відповідачеві витрати зі сплати судового збору, здійснені ним у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

2. ЗАПЕВНЕННЯ СТОРІН

2.1. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї Мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору. Укладення цієї Мирової угоди спрямоване на припинення провадження у справі №911/1449/22.

2.2. Сторони підтверджують, що дана Мирова угода укладена в добровільному порядку, умови цієї Мирової угоди відповідають волевиявленню Сторін і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають інтересам Сторін.

2.3. Сторони підтверджують, що особи, які підписали від імені Сторін цю Мирову угоду, мають всі необхідні для підписання цієї Мирової угоди повноваження і не мають будь-яких обмежень їх повноважень та/або правоздатності, та/або дієздатності.

3. ЗАКЛЮЧНІ ПОЛОЖЕННЯ

3.1. Сторони погодили, що дана Мирова угода набирає чинності з моменту її затвердження Верховним Судом і є обов`язковою для Позивача та Відповідача.

3.2. Дана Мирова угода викладена в трьох оригінальних примірниках: по одному примірнику для кожної із Сторін та один примірник для Верховного Суду.

3.3. Позивач та Відповідач заявляють, що ні в процесі укладення цієї Мирової угоди, ні в процесі виконання її умов не були, не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, у тому числі й держави.

Від Відповідача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект"

Директор Євген Залевський

Від Позивача

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дрім Мейкерс",

Директор Олексій Рудковський

3. Визнати нечинними рішення Господарського суду Київської області від 02.12.2022 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 29.05.2023 у справі № 911/1449/22.

4. Провадження у справі № 911/1449/22 закрити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Бріс Проджект" (07301, Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Шкільна, 23, ) з Державного бюджету України судовий збір сплачений за подання касаційної скарги в розмірі 22 391 (двадцять дві тисячі триста дев`яносто одна) грн 85 коп. згідно з платіжною інструкцією № 1 від 15.06.2023.

6. Ухвала Верховного Суду від 23.08.2023 у справі № 911/1449/22 є виконавчим документом.

7. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. Студенець

Судді О. Кібенко

О. Кролевець