ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.08.2023 Справа№ 914/2261/23

За зустрічним позовом:Фізичної особи-підприємця Теклишин Галини Іванівни, м. Львів
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Транс-Груп», м. Львів
про:стягнення збитків
у справі:№914/2261/23
за первісним позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Транс-Груп», м. Львів
до відповідача:Фізичної особи-підприємця Теклишин Галини Іванівни, м. Львів
про:стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних
Суддя Крупник Р.В. Секретар Зусько І.С.
Представники сторін:
від позивача (відповідача за зустрічним позовом): Троянчук Д.М. адвокат;
від відповідача (позивача за зустрічним позовом): не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Рівне-Транс-Груп» до ФОП Теклишин Г.І. про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Ухвалою від 27.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, розгляд справи по суті призначив на 24.08.2023.

У період з 07.08.2023 по 20.08.2023 суддя Крупник Р.В. перебував у відпустці.

Ухвалою від 21.08.2023 задоволено клопотання ТОВ «Рівне-Транс-Груп» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 21.08.2023 представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) взяв участь у режимі відеоконференції. З часу відкриття провадження у справі від сторони позивача надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №19273/23 від 07.08.2023) та додаткові пояснення (вх. №19414/23 від 08.08.2023).

Відповідач (позивач за зустрічним позовом) явку повноважного представника у судове засідання 21.08.2023 не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. З часу відкриття провадження у справі від сторони відповідача надійшли клопотання про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №19610/23 від 09.08.2023), клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №19736/23 від 11.08.2023), відзив на позовну заяву (вх. №20041/23 від 16.08.2023), а також зустрічна позовна заява.

Під час проведення судового засідання суд вирішував питання про прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним. Представник ТОВ «Рівне-Транс-Груп» проти прийняття до розгляду зустрічного позову ФОП Теклишин Г.І. не заперечував.

Проаналізувавши зміст зустрічного позову, а також дослідивши предмет і підстави первісного позову, суд зазначає наступне.

Зустрічна позовна заява обґрунтована тим, що відповідно до Договору з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом №9 від 11.01.2021, який є предметом первісного позову, між ТОВ «Рівне-Транс-Груп» та ФОП Теклишин Г.І. склалися господарські відносини з перевезення вантажів автомобільним транспортом. Згідно із умовами договору ТОВ «Рівне-Транс-Груп» виступало перевізником, а ФОП Теклишин Г.І. експедитором.

Як стверджує позивач за зустрічним позовом, на підставі його заявки відповідач здійснив перевезення вантажу, що належить ТОВ «Енергетик Дніпро», за маршрутом м. Дніпро 48017 Conselice Ravenna, I. Відповідач не виконав своїх зобов`язань, передбачених п. 3.1.8 договору, згідно із яким перевізник зобов`язаний забезпечити збереження вантажу з моменту прийняття до перевезення до моменту видачі його в пункті призначення вантажоодержувачу, зазначеному у товарно-транспортній накладній.

20.07.2022 у місці вивантаження було виявлено прорив у флексітанку з вантажем, у зв`язку із чим втрата вантажу склала 3,25 тон, що підтверджується записом вантажоодержувача у CMR №078990. Згідно із інвойсом №М/П 24062022-2/63 від 15.07.2022 до контракту №М/П 24062022-2 від 24.06.2022, укладеного між Maxinvest LTD (продавець) та Savi Italo Srl (покупець) ціна вантажу, який перевозився, складає 1`600,00 Євро за тону. Таким чином, вартість втраченого вантажу складає 5`200,00 Євро. Крім цього, прорив у флексітанку з вантажем призвів до забруднення території у місці вивантаження, у зв`язку із чим її довелося додатково прибирати та здійснювати усунення наслідків прориву. Зазначене зумовило витрати у сумі 1`137,00 Євро, що підтверджується рекламацією вантажоодержувача до вантажовідправника від 22.07.2022.

У зустрічному позові вказано, що ТОВ «Енергетик Дніпро» та ТОВ «Іст-Захід-Логістик» досягнуто згоди розділити суму збитків та додаткових витрат порівну. Відповідно ТОВ «Енергетик Дніпро» виставило ТОВ «Іст-Захід-Логістик» вимогу про відшкодування 50% вартості втраченого вантажу, що складає 2`600,00 Євро (76`568,44 грн. станом на 13.07.2022) та 50% суми інших збитків, що складає 568,50 Євро (16`741,98 грн. станом на 13.07.2022). Загальна сума вимоги становить 93`310,42 грн.

Зважаючи на те, що пошкодження вантажу сталося під час транспортування, позивач за зустрічним позовом, як експедитор, на якого покладено відповідальність за збереження вантажу перед своїм контрагентом ТОВ «Іст-Захід-Логістик», визнав правомірними вимоги щодо відшкодування збитків шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. ТОВ «Іст-Захід-Логістик», у свою чергу, також визнав вимогу ТОВ «Енергетик Дніпро» правомірною шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Враховуючи викладене вище, ФОП Теклишин Г.І. просить стягнути із ТОВ «Рівне-Транс-Груп» 93`310,42 грн. збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 46 ГПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 42 цього Кодексу відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву (ч. 1 ст. 180 ГПК України).

Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ч. 8 ст. 165 ГПК України).

Ухвалою від 27.07.2023 суд встановив ФОП Теклишин Г.І. строк не пізніше ніж протягом 15 днів з дня вручення цієї ухвали на подання до суду відзиву на позов.

Зважаючи на те, що поштовий конверт №613, яким відповідачу направлялась ухвала від 27.07.2023, отриманий ФОП Теклишин Г.І. 03.08.2023, а зустрічна позовна заява подана ним до суду 16.08.2023, то встановлений процесуальним законом строк для подання зустрічної позовної заяви є дотриманим.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Проаналізувавши зміст та підстави первісного і зустрічного позовів, суд дійшов висновку, що такі є взаємопов`язаними, їх спільний розгляд є доцільним, оскільки вони виникають з одних правовідносин, а саме щодо виконання умов Договору з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом №9 від 11.01.2021, а задоволення зустрічного позову може виключити задоволення первісного позову.

Необхідно зазначити, що з доцільністю спільного розгляду зустрічного позову із первісним позовом погодився також представник позивача за первісним позовом.

Зважаючи на це, суд вважає, що у справі №914/2261/23 наявні підстави для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду із первісним.

Приписами частин 3, 7 ст. 180 ГПК України визначено, що вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом. У випадку подання зустрічного позову у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на те, що справа №914/2261/23 розглядається судом за правилами спрощеного позовного провадження та враховуючи прийняття зустрічної позовної заяви до спільного розгляду із первісним позовом, суд вважає за необхідне перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження в порядку ч. 7 ст. 180 ГПК України.

Крім цього, суд бажає зазначити наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 27 ГПК України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Для цілей визначення підсудності відповідно до цього Кодексу місцезнаходженням юридичної особи та фізичної особи - підприємця визначається згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що передбачено ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

З первісної позовної заяви вбачається, що ТОВ «Рівне-Транс-Груп» звернулося до суду із дотриманням вимог щодо пред`явлення позову за місцем проживання ФОП Теклишин Г.І., а тому суд відкрив провадження у справі №914/2261/23.

Матеріалами справи підтверджується також та обставина, що предметом первісного та зустрічного позовів виступають матеріально-правові вимоги майнового характеру про стягнення коштів за Договором з організації перевезення вантажів автомобільним транспортом №9 від 11.01.2021, за яким ТОВ «Рівне-Транс-Груп» виступає перевізником, а ФОП Теклишин Г.І. експедитором.

Відповідно до п. 1.1 та п. 1.2 цього Договору, його предметом є відносини сторін, які виникають при перевезенні та транспортно-експедиторському обслуговуванні вантажів, що надаються експедитором для перевезення автомобільним транспортом перевізника чи залучених ним осіб у міжнародному, міжміському та міському сполученні. За цим Договором перевізник зобов`язується доставити довірений йому вантаж у пункт призначення та видати його уповноваженій приймати вантаж особі, а експедитор зобов`язується оплатити вартість послуг перевізника.

Аналіз умов Договору №9 від 11.01.2021 свідчить про те, що цей договір за своїм правовим характером є договором перевезення вантажу, оскільки згідно зі ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відтак, зустрічний позов ФОП Теклишин Г.І. пред`явила до ТОВ «Рівне-Транс-Груп» як перевізника.

Відповідно до ч. 14 ст. 30 ГПК України зустрічний позов та позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, незалежно від їх підсудності пред`являються в господарський суд за місцем розгляду первісного позову. Це правило не застосовується, коли відповідно до інших, визначених у цій статті, правил виключної підсудності такий позов має розглядатися іншим судом, ніж тим, що розглядає первісний позов.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 30 ГПК України спори, що виникають з договору перевезення, у разі, коли одним з відповідачів є перевізник, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням перевізника.

Відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань підтверджується, що відповідач за зустрічним позовом ТОВ «Рівне-Транс-Груп» (), зареєстрований за адресою: 33016, м. Рівне, вул. Євгена Коновальця, буд. 11, кв. 40.

Відтак, зустрічний позов повинен розглядатися Господарським судом Рівненської області.

Суд зазначає, що хоча норми ч. 14 ст. 30 ГПК України (котрими визначено загальні правила пред`явлення зустрічного позову за місцем розгляду первісного позову) містять застереження щодо непоширення цих правил у випадку наявності обставин виключної підсудності розгляду зустрічного позову іншим судом, разом з тим, ні вказана норма, ні інші норми ГПК України не містять заборони господарському суду приймати зустрічний позов до розгляду та об`єднувати із первісними позовними вимогами.

Як уже зазначалося, за змістом ст. 180 ГПК України підставою для прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом є їх взаємопов`язаність та доцільність їх спільного розгляду, з огляду на загальні засади господарського судочинства. Вказаний критерій дотримано зустрічним позивачем.

Водночас, частиною п`ятою статті 173 ГПК України, котрій за приписами ст. 180 ГПК України повинен відповідати зустрічний позов, забороняється суду об`єднувати в одне провадження кілька вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Враховуючи те, що для розгляду первісних позовних вимог процесуальним законом не встановлено виключної підсудності такого розгляду, заборона визначена ч. 5 ст. 173 ГПК України на об`єднання позовних вимог в даній справі не поширюється.

В такому випадку застосуванню підлягають положення ч. 2 ст. 31 ГПК України, якими передбачено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа відноситься до виключної підсудності іншого суду.

Пунктом першим частини першої статті 31 ГПК України визначено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Зважаючи на те, що у зв`язку із пред`явленням зустрічного позову та прийняття його до розгляду судом, у даній справі відбулася зміна у складі відповідачів, зокрема, поряд із ФОП Теклишин Г.І., статусу відповідача за зустрічним позовом набуло ТОВ «Рівне-Транс-Груп», внаслідок чого справа №914/2261/23 стала відноситися до виключної підсудності іншого суду (суду за місцем проживання перевізника), а тому суд доходить висновку про необхідність застосування до спірних правовідносин правил виключної підсудності та направлення вказаної справи за підсудністю Господарському суду Рівненської області.

Керуючись ст.ст. 2, 11-12, 24, 30-31, 162, 164, 172, 177, 180, 182, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Прийняти зустрічну позовну заяву Фізичної особи-підприємця Теклишин Галини Іванівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Транс-Груп» про стягнення збитків до спільного розгляду із первісною позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Транс-Груп» до Фізичної особи-підприємця Теклишин Галини Іванівни про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

2. Вимоги за зустрічним позовом об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

3. Перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

4. Матеріали справи №914/2261/23 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Транс-Груп» до Фізичної особи-підприємця Теклишин Галини Іванівни про стягнення заборгованості, пені, інфляційних втрат та 3% річних, а також за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця Теклишин Галини Іванівни до Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівне-Транс-Груп» про стягнення збитків передати за виключною підсудністю Господарському суду Рівненської області (33013, м. Рівне, вул. Набережна, буд. 26 А).

5. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Повний текст ухвали складено та підписано 29.08.2023.

Суддя Крупник Р.В.