ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

29.08.2023 Справа № 905/1152/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Курило Г.Є.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м.Київ

про забезпечення позову

у справі за позовом: Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м.Київ

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум», м.Слов`янськ

до відповідача 2: ОСОБА_1 , м.Миколаївка

до відповідача 3: ОСОБА_2 , м.Миколаївка

до відповідача 4: Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-ЛТД», м.Слов`янськ

про стягнення 4965041,05 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро», м.Київ, звернувся до Господарського суду Донецької області із позовною заявою до відповідача 1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранум», м.Слов`янськ, відповідача 2, ОСОБА_1 , м.Миколаївка, відповідача 3, ОСОБА_2 , м.Миколаївка, відповідача 4, Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-ЛТД», м.Слов`янськ про стягнення 4965041,05 грн.

Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову. Позивач просить суд вжити заходи щодо забезпечення позову шляхом накладання арешту на грошові кошти та майно відповідачів (рухомого та нерухомого), а саме: накласти арешт на грошові кошти та майно (рухомого та нерухомого) ТОВ «Гранум» в межах суми позову у розмірі 4965041,05 грн, до виконання рішення суду у цій справі; накласти арешт на грошові кошти та майно (рухомого та нерухомого) ОСОБА_1 в межах суми позову у розмірі 4965041,05 грн, до виконання рішення суду у цій справі; накласти арешт на грошові кошти та майно (рухомого та нерухомого) ОСОБА_2 в межах суми позову у розмірі 4965041,05 грн, до виконання рішення суду у цій справі; накласти арешт на грошові кошти та майно (рухомого та нерухомого) ТОВ «СК-ЛТД» в межах суми позову у розмірі 4965041,05 грн, до виконання рішення суду у цій справі.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що відповідачам було направлено письмові вимоги про погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитними коштами, однак, останні їх не виконали, що свідчить про порушення зобов`язань за кредитним договором № 041021-АЕ від 04.10.2021 та договорами поруки, що укладені з метою забезпечення належного виконання зобов`язань за зазначеним кредитним договором. Позивач вважає, що відповідачі не діють добросовісно, отримавши кредитні кошти, ухиляються від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, договорами поруки, що у своїй сукупності беззаперечно доводить той факт, що вони можуть вчинити дії задля унеможливлення виконання рішення у цій справі, можуть здійснити відчуження свого нерухомого та рухомого майна, перереєструвати його на споріднених осіб, в результаті чого стане неможливим виконання рішення суду у цій справі про стягнення заборгованості, а отже інститут судового захисту виявиться неефективним та недієвим, тому існує реальна загроза, (а не припущення) невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у цій справі.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро», м.Київ, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться в нього чи інших осіб.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Пунктом 3 ч.1 ст.139 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Стаття 74 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 4 згаданої статті передбачено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійснені учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконання обов`язків щодо доказів.

Суд відзначає, що саме лише посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до порушення його прав і охоронюваних законом інтересів, без посилання на відповідні докази та без обґрунтування необхідності термінового вжиття заходів забезпечення позову не може бути підставою для винесення ухвали про забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду у випадку задоволення позову. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, аналіз приписів правових норм, які регулюють порядок та підстави вжиття заходів забезпечення позову, свідчить, що забезпечення позову є правом суду, що розглядає спір. Заходи по забезпеченню позову застосовуються судом, виходячи з обставин справи, змісту заявлених позовних вимог.

Суд зазначає, що заява позивача про вжиття заходів забезпечення позову, не містить обґрунтованих доводів щодо реальних, існуючих обставин, які вказують на ймовірну складність або неможливість виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог, так само як і не містить документального обґрунтування, наявності фактичних обставин, які свідчать про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а саме суду не доведено наявність дій відповідачів, спрямованих на реалізацію майна (рухомого та нерухомого), безпідставного витрачання ними коштів, приховування активів, відкриття нових рахунків, тощо.

При цьому, доводи заявника стосовно того, що позичальник та поручителі ухиляються від належного виконання зобов`язань та на наявність заборгованості за кредитним договором, не свідчать ні про ухилення в майбутньому від виконання можливого рішення суду, ні про імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову.

Отже, доводи заявника, якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на його припущеннях, доказів, на підтвердження викладеного у заяві про забезпечення позову, заявником не надано.

Обставини, наведені в обґрунтування заяви про забезпечення позову, свідчать про наявність спору між сторонами, зокрема щодо неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору № 041021-АЕ від 04.10.2021 та договорів поруки, а не про наявність обставин, які б свідчили про загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тоді як питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не може вирішуватися під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Крім того, накладення у цій справі арешту на майно та грошові кошти відповідачів не означає, що заявник буде мати пріоритетне право перед іншими кредиторами (у разі їх наявності) на стягнення заборгованості з них.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача в межах даного спору, виходячи з вимог процесуального закону, який регулює підстави забезпечення позову та заходи забезпечення позову, зокрема з вимог статей 136, 137 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої позивачем заяви про забезпечення позову.

Керуючись статтями 136, 137, 140, ч. 2 ст. 232, ст.ст. 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" м.Київ про забезпечення позову у справі відмовити.

Ухвала набрала чинності з моменту її підписання - 29.08.2023.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Східного апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня її підписання.

Суддя Г.Є. Курило