ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
"17" серпня 2023 р. м. Вінниця Cправа № 902/189/23
Господарський суд Вінницької області у складі головуючого судді Міліціанова Р.В., при секретарі Московчук Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи
за позовом: Фізичної особи-підприємця Попової Алєсі Олександрівни, АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1
про стягнення 175 478,37 грн
09.02.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява (№ 7 від 06.02.2023 року) Фізичної особи-підприємця Попової Алєсі Олександрівни до Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" про стягнення 175 478,37 грн заборгованості, з яких 130 493,00 грн основного боргу, 16 088,18 грн пені, 26 098,60 грн 20% штрафу, 1 833,30 грн інфляційних втрат, 965,29 грн 3 % річних за договором оренди сільськогосподарської техніки № 07/22-04 від 03.10.2022 року.
Також, до позовної заяви, представником позивача додано клопотання (№ 18 від 06.02.2023 року) про витребування доказів від відповідача.
Ухвалою суду від 14.02.2023 року відкрито провадження у справі № 902/189/23 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 14.03.2023 року. Також, зазначеною ухвалою, задоволено клопотання представника позивача (№ 18 від 06.02.2023 року), як таке, що відповідає приписам ст. 81 ГПК України.
31.07.2023 року по справі № 902/189/23 прийнято рішення, відповідно до якого позов задоволено частково.
Закрито провадження у справі № 902/189/23 за позовом Фізичної особи-підприємця Попової Алєсі Олександрівни в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" 493,00 грн основного боргу за Договором оренди сільськогосподарської техніки № 07/22-04 від 03.10.2022 року.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" на користь Фізичної особи-підприємця Попової Алєсі Олександрівни 130 000,00 грн - основного боргу за Договором оренди сільськогосподарської техніки № 07/22-04 від 03.10.2022 року, 1 043,94 грн - інфляційних втрат, 375,39 грн - 3 % річних, 6 256,51 грн - пені, 18 269,02 грн - штрафу.
Відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця Попової Алєсі Олександрівни в частині вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" 789,36 грн - інфляційних втрат, 589,90 грн - 3% річних, 9 831,67 грн - пені, 7 829,58 грн - штрафу.
Окрім того, зазначеним рішенням призначено судове засідання з приводу розподілу судових витрат на 17.08.2023 року.
Встановлено сторонам строк подачі доказів щодо розміру понесених судових витрат, заперечень щодо понесених стороною витрат, клопотань про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами протягом п`яти днів з дня складення повного тексту судового рішення.
07.08.2023 року до суду від представника позивача надійшла заява (№ 64 від 02.08.2023 року) про ухвалення додаткового рішення, в якому останній просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 54 109,26 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу та 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору (комісія банку 26,84 грн).
До поданої заяви додано докази її направлення відповідачу засобами поштового зв`язку.
Враховуючи положення п. 4 ст. 244 ГПК України судом вирішено провести судове засідання з приводу розподілу судових витрат за відсутності представників сторін.
Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Позивачем у позовній заяві зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи та які складаються з 2 710,84 грн (2 684,00 грн - сума судового збору + 26,84 грн - комісія банку); 50 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
При цьому, у заяві (№ 64 від 02.08.2023 року) про ухвалення додаткового рішення, позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 54 109,26 грн витрат понесених на професійну правничу допомогу та 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору та 26,84 грн комісії банку.
Відповідно до ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати, на професійну правничу допомогу.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною 4, 5 ст. 126 ГПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.
Згідно із ст. 30 Закону України "Про адвокатуру адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Як вбачається із матеріалів справи 18.11.2022 року між Адвокатським бюро "Віталія Попова" (Адвокатське бюро) та Фізичною особою-підприємцем Поповою Алєсею Олександрівою (Клієнт) укладено договір № 41 про надання професійної правничої допомоги (т. 1 а.с.73-77).
Відповідно до п. 1.1 Договору Клієнт доручає, а Адвокатське бюро приймає на себе зобов`язання надати Клієнту правничу (правову) допомогу у вирішені питання щодо стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини", яка виникла з договору оренди сільськогосподарської техніки №07/22-04 від 03.10.2022 року.
Виконання обов`язків та реалізацію прав за даним договором покладено Адвокатським бюро на адвоката Попова Віталія Олексійовича, Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серія СМ №000414 видане 12.01.2015 Радою адвокатів Сумської області (п.2.6. Договору).
Розділом 4 Договору сторонами визначено ціну та порядок оплати за Договором, зокрема:
Клієнт зобов`язується виплатити Адвокатському бюро гонорар із розрахунку 1 500,00 грн за одну годину часу витраченого у зв`язку з наданням правової допомоги за цим договором. До гонорару включається час витрачений на досудову підготовку (збір доказів), на представництво в т.ч. за допомогою засобів зв`язку, на ознайомлення з документами та їх аналіз в т.ч. і тих, які знаходяться в матеріалах справи у суді, пошук та вивчення судової практики, складання будь-яких документів правового характеру, складання заяв по суті та інших процесуальних документів, складання адвокатських запитів, сканування та ксерокопіювання документів, формування пакету документів у необхідній кількості примірників, подача документів особисто або направлення їх поштою в т.ч. електронною, участь у переговорах та вчинення будь-яких інших дій, необхідних для виконання договору (п. 4.1 Договору).
Під однією годиною часу витраченого у зв`язку з наданням правової допомоги розуміється час, який був витрачений Адвокатським бюро (адвокатом) на вчинення дій зазначених в п. 4.1. цього Договору, при цьому облік часу здійснюється з округленням до 5 хвилин за правилами математики (п. 4.1.1 Договору).
За представництво інтересів Клієнта в суді, розмір гонорару в межах першої години часу судового (підготовчого) засідання, незалежно від його тривалості, складає 1 500,00 грн, а починаючи з другої години розмір гонорару обраховується відповідно до п. 4.1. Договору (п. 4.1.2 Договору).
Згідно п. 4.2 Договору розмір гонорару не залежить від досягнення чи недосягнення 4.1 Адвокатським бюро позитивного результату, якого бажає Клієнт.
Час витрачений на проїзд від місцезнаходження Адвокатського Бюро або місця перебування адвоката до місця надання правової допомоги і повернення, час очікування (наприклад, призначеного до розгляду підготовчого чи судового засідання) також включається до гонорару, однак оплачується з застосуванням коефіцієнту 0,5, що складає (750,00 грн/год) (п. 4.3 Договору).
Розмір гонорару подвоюється у разі надання послуг Клієнту у неробочий час (до 9:00 і після 18:00), вихідні (субота, неділя) та державні свята (п. 4.4 Договору).
За змістом п. 4.6.1 Договору Клієнт зобов`язується підписати, скріпити підпис печаткою (за наявності) та повернути Адвокатському бюро примірник акту приймання- передачі виконаних робіт (наданих послуг) протягом трьох днів з дня його отримання або в цей же строк направити обґрунтовані письмові заперечення. В іншому разі послуги вважаються такими, що надані Адвокатським бюро в повному обсязі і належним чином, прийняті Клієнтом без підписання акту та без жодних претензій з приводу їх надання.
Витрати на копіювання або друк документів, добові на відрядження (в розмірі 10% від мінімальної заробітної плати встановленої на 01 січня поточного року), проживання у готелі чи оренду квартири, транспорт, телефонний зв`язок, відправка кореспонденції в т. ч. телеграм, отримання довідок та/або витягів з реєстрів, залучення інших фахівців та спеціалістів за усним погодженням з Клієнтом та інші витрати, пов`язані з виконанням даного договору в суму гонорару не входять і оплачуються Клієнтом окремо. Здійснені Адвокатським бюро витрати компенсуються Клієнтом не пізніше трьох банківських днів на підставі наданого розрахунку разом з підтверджуючими документами або без таких, якщо їх розмір або порядок визначення розміру компенсації визначений у Договорі. Розрахунок витрат може бути включений до акту та рахунку на оплату (п. 4.7 Договору).
Витрати Адвокатського бюро на копіювання або друк документів компенсуються у наступному розмірі:
- копіювання або друк однієї сторінки документу формату А4 та меншого розміру - 4,00 грн;
- копіювання або друк однієї сторінки копій документів формату АЗ та більшого розміру - 8,00 грн (п. 4.7.1 Договору).
Витрати Адвокатського бюро на транспорт загального користування (літак, потяг, автобус, маршрутне таксі, таксі) оплачуються Клієнтом авансом виходячи з відповідних цін на білети, однак, у виключних випадках, за згодою Адвокатського бюро, можуть компенсуватися Клієнтом на підставі документів, що підтверджують понесення цих витрат (п. 4.8 Договору).
Згідно п. 7.1 Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2023 року або до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за даним договором.
На виконання умов укладеного договору Адвокатським бюро надано послуги на загальну суму 54 109,26 грн, що підтверджується долученими до матеріалів справи документами, зокрема:
- актом виконаних робіт № 000392 від 30.11.2022 року на суму 7 517,10 грн, платіжною інструкцією № 419217486 від 24.02.2023 року, випискою по рахунку за 24.02.2023 рік;
- актом виконаних робіт № 000399 від 31.12.2022 року, рахунком № 000399 від 31.12.2022 року на суму 1 020,00 грн, платіжною інструкцією № @2РL330400 від 21.04.2023 року, випискою по рахунку за 21.04.2023 рік;
- актом виконаних робіт № 000409 від 31.01.2023 року, рахунком № 000409 від 31.01.2023 року на суму 2 882,00 грн, платіжною інструкцією № 419218044 від 24.02.2023 року, випискою по рахунку за 24.02.2023 рік;
- актом виконаних робіт № 000415 від 28.02.2023 року, рахунком № 000415 від 28.02.2023 року на суму 14 278,36 грн, платіжною інструкцією № 422893355 від 08.03.2023 року, випискою по рахунку за 08.03.2023 рік;
- актом виконаних робіт № 000421 від 31.03.2023 року, рахунком № 000421 від 31.03.2023 року на суму 2 900,00 грн, платіжною інструкцією № @2РL330406 від 21.04.2023 року, випискою по рахунку за 21.04.2023 рік;
- актом виконаних робіт № 000423 від 31.03.2023 року, рахунком № 000423 від 31.03.2023 року на суму 8 212,80 грн, платіжною інструкцією № 448813722 від 22.05.2023 року, випискою по рахунку за 22.05.2023 року;
- актом виконаних робіт № 000427 від 01.06.2023 року, рахунком № 000427 від 01.06.2023 року на суму 8 079,00 грн, платіжною інструкцією № 453740559 від 06.06.2023 року, випискою по рахунку за 06.06.2023 року;
- актом виконаних робіт № 000438 від 31.07.2023 року, рахунком № 000438 від 31.07.2023 року сплачено 9 220,00 грн, платіжною інструкцією № 474403825 від 02.08.2023 року, випискою по рахунку за 02.08.2023 року.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 р. № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 р. у справі № 826/1216/16).
В якості підтвердження витрат на правничу допомогу, позивачем долучено до справи договір про надання професійної правничої допомоги № 41 від 18.11.2022 року, ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ № 1031294 на ім`я адвоката Попова В.О., акти виконаних робіт, рахунки, платіжні інструкції та виписки по рахунку тощо.
Верховний Суд прийшов до висновку, що «витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено» (Правова позиція Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі № 922/445/19 від 03 жовтня 2019 року).
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 129 ГПК України.
Проте, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною четвертою статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
У такому випадку суд, керуючись частинами п`ятою-сьомою, дев`ятою статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення.
При цьому, у судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
До того ж у постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Такі критерії оцінки поданих заявником доказів суд застосовує з урахуванням особливостей кожної справи та виходячи з принципів верховенства права та пропорційності, приписів статей 123-130 ГПК України та з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, що суди застосовують як джерело права згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, у рішеннях від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України" (пункти 34-36), від 23.01.2014 у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначається, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими (необхідними), а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18).
Верховний Суд дотримується позиції, що визначаючи обсяг юридичної та технічної роботи за результатами розгляду відповідного клопотання про зменшення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу (заперечень щодо розміру стягнення витрат на професійну правничу допомогу), суд ураховує, чи змінювалася правова позиція сторін у справі в судах першої, апеляційної та касаційної інстанції; чи потрібно було адвокату вивчати додаткові джерела права, законодавство, що регулює спір у справі, документи та доводи, якими протилежні сторони у справі обґрунтували свої вимоги, та інші обставини (постанови КГС ВС від 04.12.2018 у справі № 911/3386/17,від 11.12.2018 у справі № 910/2170/18).
Обов`язок доказування розміру понесених витрат, в силу вимог ст. ст. 73, 77-80 ГПК України, покладено на позивача.
З приводу обсягу витрат на професійну правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню, суд виходив з наступного.
Види та форми правничої допомоги визначено ст. 1, 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Зокрема, законом визначено надання правничої допомоги у формі захисту, представництва, а також надання інших видів праваничої допомоги.
З урахуванням розгляду господарської справи до правничої домомоги слід віднести:
- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
- інші види правничої допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Крім того, заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву (ч. 2 ст. 161 ГПК України).
Також процесуальні дії передбачено ст. ст. 42, 46 ГПК України.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що процесуальним законом не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.
Позивач має дотримуватися правил вчинення відповідної процесуальної дії, недодержання яких тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ГПК України.
Таким чином, лише вчинення адвокатом дій, котрі підпадають під визначення правничої допомоги, а також процесуальних дій, перелік яких узгоджується із вимогами ст. ст. 42, 46, 161 ГПК України, може кваліфікуватися як надання правничої допомоги у господарському процесі.
Також, суд враховує, що процес оформлення та подачі позову, відповіді на відзив включає також і процес підготовки адвоката; збирання і подача доказів обумовлює необхідність спілкування з клієнтом, спеціалістами, направлення адвокатських запитів, тощо.
Отже, судом враховано, що наведені у актах виконаних робіт послуги стосовно ознайомлення з процесуальними документами, спілкування з спеціалістами, тощо охоплюються процесом надання правничої допомоги, а також шляхом надання заяв по суті справи.
Як вбачається з актів виконаних робіт, адвокатом надано послуги щодо збирання доказів та формування правової позиції до звернення з позовом до суду щодо:
- підготовки та подання заяви про видачу судового наказу на суму 6 000,00 грн (акт виконаних робіт від 30.11.2022 року) (т. 1, а.с. 217);
- направлення адвокатських запитів від 11.01.2023 року на суму 2 250,00 грн (акт акт виконаних робіт від 31.01.2023 року) (т. 1, а.с. 223).
При цьому суд вважає обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу на стадії судового провадження у формі:
- підготовки судової заяви в сумі - 1 200,00 грн;
- заяви про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції на суму - 510,00 грн (акт виконаних робіт від 28.02.2023 року) (т. 1, а.с. 226)
- представництво інтересів у судових засіданнях 14.03.2023 року, 05.04.2023 року, 27.04.2023 року, 11.05.2023 року, 01.06.2023 року, 31.07.2023 року на загальну суму 12 000,00 грн (по 2 000,00 грн за кожне судове засідання);
- подачі через систему "Електронний суд" клопотання про дослідження електронних доказів на суму 510,00 грн;
- подачі через систему "Електронний суд" клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи на суму 1 260,00 грн;
- вивчення відзиву та заяви свідка з відповідями в порядку ст. 90 ГПК України в сумі - 1 005,00 грн (згідно акту виконаних робіт від 31.03.2023 року);
- підготовка відповіді на відзив в сумі - 3 000,00 грн (згідно акту виконаних робіт від 01.06.2023 року);
- підготовка заяви про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на суму - 3 750,00 грн (згідно акту виконаних робіт від 31.07.2023 року).
Саме наведений перелік дій адвоката кваліфіковано судом як надання професійної правничої допомоги, обсяг якої узгоджується з нормами Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та ГПК України.
Отже, обґрунтовані та підтверджені доказами судові витрати на професійну правничу допомогу згідно наданих актів виконаних робіт судом визначено у загальній сумі 31 485,00 грн.
Відповідно п. 2 ст. 126 ГПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Обов`язок доказування розміру понесених витрат, в силу вимог ст. ст. 73, 77-80 ГПК України, покладено на відповідача.
Наведені інші види правничої допомоги щодо понесення витрат на копіювання або друк документів, добові на відрядження тощо позивачем належним чином не підтверджено, до заяви не надано допустимих доказів, з метою підтвердження розміру фактичних витрат (квитки, чеки, квитанції).
Тому, суд вважає їх необґрунтованими та відхиляє вимоги про покладення на відповідача витрат, пов`язаних з виготовленням копій документів.
Враховуючи викладене, судом визначено належну суму наданих правничих послуг в загальному розмірі 31 485,00 грн (54 109,26 грн - 22 624,26 грн (витрат пов`язаних з виготовлення копій документів) та яка підлягає віднесенню на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі ч. 4 ст. 129 ГПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Отже, на користь позивача підлягають покладенню витрати на професійну правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам.
Рішенням Господарського суду Вінницької області від 31.07.2023 року позов задоволено частково, безпідставним визначено нарахування 789,36 грн - інфляційних втрат, 589,90 грн - 3% річних, 9 831,67 грн - пені (всього 11 210,93 грн).

Зменшення судом вимог про стягнення штрафу не вплдиває на розподіл судових витрат, оскільки відмова у задоволенні позову у цій частині обумовлена непропорційністю та засадами справедливості.

Таким чином, на відповідача, пропорційно задоволеним вимогам, підлягають віднесенню 29 473,49 грн з розміру належно обґрунтованих витрат на професійну правничу допомогу.

При цьому, за позивачем слід залишити 24 635,77 грн витрат на професійну правничу допомогу (22 624,26 грн + 2 011,51 грн (пропорційно відмови у зпадоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних, інфляційних втрат та пені).

Крім того, витрати зі сплати судового збору, підлягають віднесенню на відповідача відповідно до ст. 129 ГПК України, пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2 512,52 грн. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 171,48 грн слід залишити за позивачем.

З приводу відшкодування витрат на комісію банку в сумі 26,84 грн, які понесено при оплаті суми судового збору, суд зазначає наступне.

На підставі ч. 3 ст. 123 ГПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (ч. 2 ст. 128 ГПК України).

Перелік витрат, пов`язаних з вчиненням інших дій процесуальним законом не визначено.

Оскільки, сплата судового збору є необхідною підготовчою дією для звернення з позовом до суду та відкриття провадження у справі, так як розмір сплаченої комісії підтверджується квитанцією (т. 1 а.с. 16), суд вважає дані вимоги обґрунтованими та підтвердженими належними доказами.

Тому, пропорційно задоволеним позовним вимогам підлягають розподілу витрати на комісію банку в сумі 26,84 грн, згідно заяви позивача (№ 64 від 02.08.2023 року).

Таким чином, на відповідача підлягають віднесенню 25,12 грн судових витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи, при цьому 1,72 грн витрат на комісію банку слід залишити за позивачем.

Керуючись ст. ст. 5, 7, 8, 10, 11, 13, 14, 15, 18, 42, 45, 46, 73 ,74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 221, ст. ст. 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241, 242, 244, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Щербини" (вул. Келецька, 64/47-А, офіс 1, м. Вінниця, 21000, код - 40148610) на користь Фізичної особи-підприємця Попової Алєсі Олександрівни ( АДРЕСА_1 , код - НОМЕР_1 ) 2 512,52 грн - судових витрат зі сплати судового збору, 29 473,49 грн - судових витрат на професійну правничу допомогу та 25,12 грн - судових витрат, пов`язаних з підготовкою до розгляду справи.

2. Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 171,48 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 24 635,77 грн та витрати на комісію банку в сумі 1,72 грн - залишити за позивачем.

3. Видати наказ після набрання додатковим судовим рішенням законної сили.

4. Копію додаткового судового рішення протягом двох днів з дня складання направити учасникам справи в електронній формі на офіційні електронні адреси; за відсутності офіційної електронної адреси - рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та засобами електронного зв`язку за наступними електронними адресами: позивачу - f.rda@icloud,com, представнику позивача адвокату Попову В.О. - ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідачу - ІНФОРМАЦІЯ_2 , представнику відповідача адвокату Пасенку В.П. - ІНФОРМАЦІЯ_3.

Додаткове судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду протягом 20 днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги до Північно - західного апеляційного господарського суду.

Повний текст додаткового судового рішення складено 28.08.2023 року.

Суддя Міліціанов Р.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (АДРЕСА_1)

3 - відповідачу (вул. Келецька, 64/47-А, офіс 1, м. Вінниця, 21000)