ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023 Справа № 914/141/23

м. Львів

Господарський суд Львівської області у складі судді Ростислава Матвіїва за участю секретаря судового засідання Ольги Махник розглянув справу

за позовом: Релігійної організації «Релігійна громада першої Церкви Євангельських Християн - Баптистів у м. Борислав Львівської області», м. Борислав, Дрогобицький район, Львівська область,

до відповідача: Бориславської міської ради Львівської області, м. Борислав, Дрогобицький район, Львівська область,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Державної інспекції архітектури та містобудування України, м. Київ,

предмет позову: визнання права власності на майно,

підстава позову: набуття права власності на об`єкт самочинного будівництва,

за участю представників:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явився,

третьої особи: не з`явився.

1. ПРОЦЕС

1.1. До Господарського суду Львівської області 05.01.2023 надійшла позовна заява Релігійної організації «Релігійна громада першої Церкви Євангельських Християн - Баптистів у м. Борислав Львівської області» до Бориславської міської ради Львівської області про визнання права власності на майно.

1.2. Ухвалою суду від 09.01.2023 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі в процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Державну інспекцію архітектури та містобудування України. У судовому засіданні 19.07.2023 прийнято до провадження заяву позивача про зміну предмету позову, закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду по суті на 02.08.2023.

1.3. Відводів складу суду сторонами не заявлено.

1.4. У судовому засіданні 02.08.2023 відкрито розгляд справи по суті, позивач підтримав позовні вимоги, відповідач заперечив стосовно задоволення позову, третя особа заперечень стосовно змінених позовних вимог не висловила.

1.5. У судове засідання 16.08.2023 учасники справи явку представників не забезпечили, хоча про дату та час судового засідання повідомлені належним чином під розписку в попередньому судовому засіданні 02.08.2023. Від третьої особи 03.08.2023 надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності її представника. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання через неявку учасників справи.

1.6. У судовому засіданні 16.08.2023 судом підписано вступну та резолютивну частини рішення.

2. СУТЬ СПОРУ ТА ПРАВОВА ПОЗИЦІЯ СТОРІН

2.1. Позивач зазначає, що здійснював реконструкцію непридатного для проживання житлового будинку під молитовний будинок, починаючи з 1987 року. За наслідками прийняття виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів Львівської області рішення від 16.03.1989 року № 58 «Про затвердження акту про прийняття в експлуатацію молитовного будинку общини євангельських християн баптистів» за державою в особі уповноважених органів чи Бориславською міською радою Львівської області право власності на будівлю молитовного дому не було оформлено/зареєстровано, заходів щодо взяття нерухомого майна на баланс експлуатуючої організації не вжито.

2.2. Речові права на спірне майно не оформлені і на теперішній час. Правовий статус спірного нерухомого майна не визначений. Договір безоплатного користування культовим майном з релігійною громадою євангельських християн-баптистів не укладався. Будь-які договірні відносини між сторонами спору щодо громадської будівлі № 32 на вул. Богуна у місті Бориславі Львівської області на сьогодні також не існують. Позивач вважає, що право власності релігійної організації на створене нею за рахунок вкладення власних коштів майно (церкву), яким релігійна громада тривалий час відкрито користується, підлягає захисту шляхом визнання такого права відповідно до ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

2.3. Тому позивач відповідно до зміненого предмету позову просить суд визнати за Релігійною організацією «Релігійна громада Першої церкви Євангельських Християн-Баптистів у м. Борислав Львівської області» право власності на громадський будинок (церква), площею 534,0 кв. м, зовнішніми розмірами (11,18 * 23,20) + (6,70 * 2,70) + (6,55 * 2,68) м, розташований на земельній ділянці, площею 0,2645 га, кадастровий номер :03:023:0052, цільове призначення - для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (для обслуговування церкви), що знаходиться за адресою вулиця Богуна, 32, місто Борислав, Дрогобицький район, Львівська область, акт прийняття в експлуатацію якого затверджено рішенням виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів Львівської області від 16.03.1989 року № 58.

2.4. Відповідач заперечує позовні вимоги лише з тих підстав, що позивачем не відшкодовано Бориславській міській раді Львівської області вартість будівельних конструкцій (матеріалів), використаних під час будівництва молитовного дому.

2.5. Третя особа стосовно задоволення позовних вимог у зміненій редакції не заперечує.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ІЗ МАТЕРІАЛІВ СПРАВИ

3.1. Виконавчий комітет Бориславської міської ради народних депутатів рішенням № 32 від 19.02.1987 затвердив рішення про визнання будинку № 32 по вул. Ватутіна непридатним для проживання та про відселення громадян з будинку.

3.2. Виконавчий комітет Бориславської міської ради народних депутатів рішенням № 64 від 19.03.1987 передав у користування общині євангельських християн - баптистів непридатний для проживання житловий будинок № 32 на вул. Ватутіна для добудови і реконструкції його під молитовний будинок за кошти общини з граничними площами: площа залу до 157 кв. м, тамбуру 10,8 кв. м, умивальні 9,0 кв. м, котельні 18,0 кв. м, братської 20 кв. м, гардеробу для хору 13,0 кв. м, коридору 12,8 кв. м; закріплено за будинком молитви земельну ділянку, площею 2 830 кв. м.

3.3. Вказаним рішенням також вирішено закріпити за будинком молитви земельну ділянку, площею 2830 кв. м; після проведення реконструкції та добудови будинку здати його міській приймальній комісії; після здачі будинку в експлуатацію передати його в безкоштовне користування релігійному об`єднанню, оформивши договір оренди з житлово-експлуатаційним об`єднанням; зобов`язано адміністрацію цеху з Бориславського філіалу Львівського заводу електроосвітлювальної арматури компенсувати общині євангельських християн - баптистів вартість виконаних робіт по освоєнню земельної ділянки по вул. Змієвського, 25; дозволити житлово-експлуатаційному об`єднанню продати общині конструкції і будівельні матеріали після знесення приміщення молитовного будинку по вул. зеленій, 62.

3.4. Надалі рішенням № 133 від квітня 1987 визнано будинок таким, що загрожує обвалом. До цього відповідно до технічного висновку від 25.03.1987, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів № 134 від 18.04.1987, визнано можливість реконструкції приміщення житлового будинку № 32 на молитовний дім громади.

3.5. Виконавчий комітет Бориславської міської ради народних депутатів рішенням № 58 від 16.03.1989 вирішив у зв`язку із закінченням реконструкції житлового будинку під молитовний будинок євангельських християн - баптистів затвердити акт міської Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію молитовного будинку євангельських християн-баптистів.

3.6. Відповідно до такого акта ремонтно будівельні та монтажні роботи здійснювалися в строк березень 1987 жовтень 1988 років на підставі рішення № 64 від 19.03.1987, в експлуатацію вводяться потужності молитовний дім, площею залу 157 м кв., приведеною до 193 м кв., а представлений до приймання в експлуатацію молитовний дім прийнятий в експлуатацію з загальною оцінкою «відмінно».

3.7. Рішенням Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області № 164 від 06.07.2023 внесено зміни в рішення № 58 від 16.03.1989 і викладено п. 1 в такій редакції: «У зв`язку із закінченням реконструкції житлового будинку під молитовний будинок євангельських християн баптистів затвердити акт міської Державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію молитовного будинку євангельських християн баптистів на вул. Богуна, буд. 32 (колишня вул. Ватутіна, 32) у м. Бориславі загальною площею 534,0 кв. м».

3.8. Станом на 19.12.1990 складено звідний акт вартості будівлі, частиною якого є Експлікація внутрішніх площ до плану будівництва літер. А-3, в якому загальна площа по будинку 534 кв. м. Така площа не змінилась і на даний час, що підтверджується згаданим вище рішенням Виконавчого комітету Бориславської міської ради Львівської області № 164 від 06.07.2023. Крім цього, лінійні розміри огороджувальних та несучих конструкцій первинного об`єкта нерухомого майна - культової будівлі змін не зазнали, лінійні розміри будівлі церкви складають (11,18 х 23,20) + (6,70 х 2,70) + (6,55 х 2,68) м.

3.9. Релігійна організація «Релігійна громада першої Церкви Євангельських Християн - Баптистів у м. Борислав Львівської області» зареєстрована як юридична особа 13.12.1991 з місцезнаходженням у м. Борислав, вул. Богуна, буд. 32.

3.10. Надалі, 21.07.2000, за № ІІ-ЛВ 001164 церкві євангельських християн баптистів видано державний акт на право постійного користування землею, площею 0,2645 га, для обслуговування церкви відповідно до рішення Бориславської міської ради № 189 від 20.04.2000. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за ЛВ № 060. На підставі вказаного акта 26.11.2015 зареєстровано речове право Релігійної громади Євангельських Християн - Баптистів у м. Борислав Львівської області постійне користування земельною ділянкою, площею 0,2645 га.

3.11. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 30.10.2020 земельна ділянка, площею 0,2645 га, з кадастровим номером :03:023:0052, що розташована у Львівській області, м. Борислав, вул. І. Богуна, 32, належить на праві власності територіальній громаді м. Борислав в особі Бориславської міської ради, а на праві постійного користування - Релігійній громаді Євангельських Християн - Баптистів у м. Борислав Львівської області.

3.12. Станом на 19.05.2021 виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами (церква) на вул. І. Богуна, 32, м. Борислав, Львівська область, загальною площею земельної ділянки 2645,0 м кв, у тому числі під забудовою 678,3 м кв., під двором 1966,7 м кв. та загальною площею будинку 1238,3 м кв.

4. ВИСНОВКИ СУДУ

4.1. Дослідивши представлені суду докази, заслухавши пояснення представників учасників справи, суд вважає позовні вимоги підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю, з огляду на таке.

4.2. Як вбачається з обставин справи та позицій сторін, позивач здійснює захист свого права щодо власності на реконструйований ним об`єкт - молитовний дім, роботи з реконструкції розпочались 1987 року на основі переданого виконавчим комітетом міської ради житлового приміщення, непридатного для проживання будинку.

4.3. Чинне на час прийняття виконавчим комітетом Бориславської міської Ради народних депутатів Львівської області рішень № 64 від 19.03.1987 та № 58 від 16.03.1989 Положення про релігійні об`єднання в Українській РСР, затверджене Указом Президії Верховної Ради Української РСР від 1 листопада 1976, передбачало, що молитовні споруди, а також необхідне для відправлення культу майно, що перебувають на обліку виконавчого комітету районної, міської Ради народних депутатів, передаються релігійним громадам в безплатне користування за договором. Релігійні громади мають право власності на майно, придбане чи створене ними за рахунок власних засобів і коштів або пожертвуване їм. Облік молитовних споруд, що знаходяться на території республіки, веде Рада в справах релігій при Раді Міністрів УРСР.

4.4. Відповідно до встановлених обставин справи після здачі будинку в експлуатацію, такий мав бути переданим у безкоштовне користування релігійному об`єднанню шляхом оформлення договору оренди з житлово-експлуатаційним об`єднанням. Проте, такого договору міською радою укладено не було.

4.5. За таких обставин позивач залишається в ситуації, коли речові права на спірне майно, створене ним на підставі рішення Виконавчого комітету Бориславської міської ради народних депутатів № 64 від 19.03.1987, не оформлені, правовий статус спірного нерухомого майна не визначений.

4.6. Разом з тим, позивач зареєстрований як юридична особа 13.12.1991 з місцезнаходженням у м. Борислав, вул. Богуна, буд. 32. Відповідно до чинного на час створення, як і на цей час, законодавства, зокрема, Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації», релігійні організації мають право використовувати для своїх потреб будівлі і майно, що надаються їм на договірних засадах державними, громадськими організаціями або громадянами. Культові будівлі і майно, які становлять державну власність, передаються організаціями, на балансі яких вони знаходяться, у безоплатне користування або повертаються у власність релігійних організацій безоплатно за рішеннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а в Республіці Крим - Уряду Республіки Крим (ст. 17 Закону).

4.7. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації» релігійні організації володіють, користуються і розпоряджаються майном, яке належить їм на праві власності. Релігійні організації можуть бути обмежені у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, передбачених законом. У власності релігійних організацій можуть бути будівлі, предмети культу, об`єкти виробничого, соціального і добродійного призначення, транспорт, кошти та інше майно, необхідне для забезпечення їх діяльності. Релігійні організації мають право власності на майно, придбане або створене ними за рахунок власних коштів, пожертвуване громадянами, організаціями або передане державою, а також придбане на інших підставах, передбачених законом. Право власності релігійних організацій охороняється законом.

4.8. Обставина, що позивач здійснював будівництво за свої кошти не є спірною, ніхто з учасників справи таку не заперечує.

4.9. Крім цього, матеріалами справи підтверджено, а учасниками справи не спростовано, що власник земельної ділянки - міська рада не має зауважень стосовно збудованого позивачем об`єкта та володіння і користування ним. Так, вище встановлено факт надання Церкві Євангельських Християн Баптистів у постійне користування земельної ділянки, площею 0,2645 га, з кадастровим номером :03:023:0052, що розташована у Львівській області, м. Борислав, вул. І. Богуна, 32, для обслуговування громадської будівлі.

4.10. У процесі розгляду справи жодним із учасників справи не повідомлено про порушення їхніх інтересів здійсненим позивачем будівництвом. Водночас, із описаних вище позицій сторін, право власності позивача відповідач не визнає і позовні вимоги заперечує. Проте, заперечення відповідача зводяться до того, що позивачем не відшкодовано Бориславській міській раді Львівської області вартості будівельних конструкцій (матеріалів), використаних під час будівництва молитовного дому.

4.11. Суд зауважує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України). Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України). Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

4.12. Суд звертає увагу, що зустрічних позовних вимог у справі, що розглядається, відповідач не заявляв, доказів ведення претензійної роботи стосовно відшкодування позивачем вартості використаних будівельних матеріалів, якщо такі були використані, не подавав. Тому одні лише твердження відповідача не спростовують позовних вимог позивача і їх підстав. У свою чергу, міська рада у випадку обґрунтованості та доказовості своєї позиції не позбавлена здійснювати захист своїх прав та інтересів у судовому порядку, з самостійними підставами та предметом спору, незалежно від результату вирішення спору в цій справі, адже наявність у позивачу права власності на реконструйований ним об`єкт не залежить від наявності, виконання чи невиконання ним обов`язку перед міською радою щодо відшкодування вартості використаних матеріалів.

4.13. Інших підстав для заперечень позовних вимог ні відповідач, ні третя особа не висловили.

4.14. Дослідження інших документів (експертного висновку, дозволу на виконання будівельних робіт № 9-99 від 21.10.1999 з добудови офісно господарського корпусу до церкви, рішення про проведення добудови, робочий проект прибудови офісно господарського корпусу до культової споруди, декларації про готовність до експлуатації об`єкта), суд не здійснює, оскільки предмету спору, зміненого позивачем за час підготовчого засідання, такі не стосуються.

4.15. Відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

4.16. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

4.17. Резюмуючи встановлені вище обставини справи, суд зазначає, що прийнятий в експлуатацію згідно з рішенням виконавчого комітету Бориславської міської Ради народних депутатів Львівської області від 16.03.1989 року № 58 молитовний будинок № 32 на вул. Богуна у місті Бориславі Львівської області площею 534,0 кв. м є об`єктом нерухомого майна, створеним у результаті добросовісних (погоджених з Відповідачем) дій релігійної громади та значних фінансових затрат останньої, на місці знищеного (аварійного) об`єкта нерухомого майна іншого функціонального призначення з невідомими загальними характеристиками.

4.18. Тому право власності позивача на створене нею за рахунок вкладення власних коштів майно (церкву), яким релігійна громада тривалий час відкрито користується, підлягає захисту шляхом визнання такого права відповідно до ст. 18 Закону України «Про свободу совісті та релігійні організації».

4.19. Враховуючи зазначене та неспростовність іншими учасниками спору підстав заявлених позовних вимог, позов Релігійної організації «Релігійна громада першої Церкви Євангельських Християн - Баптистів у м. Борислав Львівської області» підлягає задоволенню.

4.20. Здійснюючи розподіл судових витрат, суд враховує заяву позивача про залишення таких за позивачем і задовольняє таку.

Керуючись ст. ст. 74, 76-80, 129, 237, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Визнати за Релігійною організацією «Релігійна громада Першої церкви Євангельських Християн-Баптистів у м. Борислав Львівської області» (82300, Львівська область, Дрогобицький район, м. Борислав, вул. Богуна, буд. 32, ідентифікаційний код юридичної особи 22401121) право власності на громадський будинок (церква) площею 534,0 кв.м, зовнішніми розмірами (11,18 х 23,20) + (6,70 х 2,70) + (6,55 х 2,68) м, розташований на земельній ділянці площею 0,2645 га, кадастровий номер :03:023:0052, цільове призначення для будівництва та обслуговування будівель громадських та релігійних організацій (для обслуговування церкви), що знаходиться за адресою: вулиця Богуна, 32, місто Борислав, Дрогобицький район, Львівська область; акт прийняття в експлуатацію якого затверджено рішенням виконавчого комітету Бориславської міської Ради народних депутатів Львівської області від 16.03.1989 року № 58.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 24.08.2023.

Суддя Матвіїв Р.І.