ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 року м. ЧернівціСправа № 926/2703/23

Суддя Господарського суду Чернівецької області Дутка В.В., при секретарі судового засідання Токарюк Н.Я., розглянувши матеріали справи

за позовом акціонерного товариства "Акцент-Банк", м. Дніпро

до фізичної особи-підприємця Бруневич Анастасії Вікторівни , с. Новоселиця Чернівецької області

про стягнення заборгованості в сумі 241949,59 грн

Представники сторін - не з`явилися

ВСТАНОВИВ :

Акціонерне товариство "Акцент-Банк" звернулося до Господарського суду Чернівецької області з позовом до фізичної особи-підприємця Бруневич Анастасії Вікторівни про стягнення заборгованості за кредитним договором №20.93. від 18.08.2021 в сумі 241949,59 грн. До позовної заяви додано клопотання від 19.04.2023 про розгляд справи за відсутності представника банку.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором №20.93. від 18.08.2021, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 179039,40 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 40790,19 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 22120,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Ухвалою від 20.06.2023 позовну заяву залишено без руху, заявнику надано час на усунення недоліків.

Ухвалою від 03.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Розгляд справи призначено на 26.07.2023.

Ухвалою від 26.07.2023 відкладено розгляд справи на 30.08.2023. Опубліковано оголошення на сайті судової влади про виклик відповідача до суду.

У судове засідання 30.08.2023 сторони не з`явилися. Суд бере до уваги наявне у матеріалах справи клопотання прдставника позивача від 19.04.2023 про розгляд справи за його відсутності. Відповідач відзив на позов не надав. Слід зазначити, що поштові відправлення на адресу відповідача, в яких містилися ухвали суду від 03.07.2023, від 26.07.2023 направлено за адресою вказаною у витягу з ЄДР та повернуто за зворотною адресою з довідкою АТ "Укрпошта" форми 20 "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до п. 5 ч. 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У разі якщо копію прийнятого судового рішення (ухвали, постанови, рішення) направлено судом листом за належною поштовою адресою, тобто повідомленою суду учасником справи, і повернено підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання чи закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про прийняте судове рішення. Вказана правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 923/1432/15.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 18.03.2021 по справі № 911/3142/19, відповідно до яких направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17 (П/9901/87/18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Відповідно до абз.2 ч.7 ст.120 ГПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Крім того, суд зауважує, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Враховуючи достатність часу, наданого учасникам справи для подання доказів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивнсті господарського процесу, закріплені у статті 129 Конституції України та статтях 13,14, 74 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, висловлення своєї правової позиції у спорі та надання відповідних доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Згідно ч.9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

18.08.2021 між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» (далі -банк) та фізичною особою-підприємцем Бруневич Анастасією Вікторівною (далі - позичальник) укладено Кредитний договір №20.93., відповідно до умов якого банк надає позичальнику строковий кредит у розмірі 200000,00 грн на фінансування поточної діяльності, в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди в обумовлені цим договором терміни.

У п. А3 Розділу «Істотні умови кредитування» сторони встановили, що термін повернення кредиту - 16.08.2024. Позичальник здійснює погашення кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток №1 цього договору).

Згідно до п. А6, п. А9, п. А10, п. А11 Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 20.90 % річних. Також Позичальник сплачує Банку винагороду за відкриття позичкового рахунку у розмірі 0 (нуль) гривень, щомісячну винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0.79 % від суми зазначеного у п. А2 цього Договору ліміту у поточну дату сплати процентів та винагороду за управління фінансовим інструментом у розмірі 0,000001 % від суми встановленого у п. А2 цього Договору ліміту.

Згідно до п. А7 Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником будь - якого із грошових зобов`язань та при реалізації права Банку, передбаченого п. А3 цього Договору, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки.

В п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.5 п. 2.2 Договору визначено, що позичальник зобов`язується: використовувати кредит на цілі та у порядку, передбаченому п. 1.1 цього Договору; сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.п. 4.1, 4.2, 4.3 цього Договору; повернути кредит у терміни, встановлені п.п.1.2, 2.2.14, 2.3.2 цього Договору; сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього Договору.

За змістом п.п. а) п. 2.3.2 договору, банк, на свій розсуд має право змінити умови цього договору - зажадати від позичальника дострокове повернення кредиту, сплати процентів за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом відправлення повідомлення. При цьому, згідно зі ст.212, 611, 651 ЦКУ за зобов`язаннями, терміни виконання яких не наступили, терміни вважаються такими, що наступили, у зазначену у повідомленні дату. У цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту у повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю виконати інші зобов`язання за цим договором.

Відповідно до п. 5.8 Кредитного Договору, у випадку порушення Позичальником термінів платежів по будь-якому із грошових зобов`язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення Банку до судових органів, Позичальник сплачує Банку штраф, що розраховується за наступною формулою: 1000 грн. + 5% від суми встановленого у п. А.2 цього Договору ліміту на цілі, відмінні від платежів для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

Відповідно до п. 4.10 Договору розрахунок процентів за користування кредитом здійснюється щоденно з дати списання коштів з позичкового рахунку до майбутньої дати сплати процентів та/або за період, який починається з попередньої дати сплати процентів до поточної дати сплати процентів. Розрахунок процентів здійснюється до повного погашення заборгованості по кредиту на суму залишку заборгованості по кредиту.

Згідно з п. 4.11 Договору нарахування процентів та комісії здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Відповідно до п. 6.1 Договору цей Договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами.

Згідно з п. 6.2 Договору цей договір у частині п. 4.4 Договору набирає чинності з моменту підписання цього договору, в решті частин - з моменту надання позичальником розрахункових документів на використання кредиту у межах зазначених у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов`язань сторонами за цим Договором.

Додатком №1 до Кредитного договору №20.93. від 18.08.2021 сторони визначили Графік погашення кредиту, сплати процентів та комісійних винагород, який є невід`ємною частиною Договору.

Як на підставу звернення з позовом до суду, позивач зазначає неналежне виконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів та винагороди, у зв`язку з чим, станом на 19.04.2023 у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 179039,40 грн. Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача 40790,19 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 22120,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою

28.03.2023 позивач звернувся до відповідача з вимогою про погашення заборгованості за кредитом у розмірі 241058,05 грн до 04.04.2023. Факт надіслання вимоги підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та описом вкладення у цінний лист від 30.03.2023. Однак, вказана вимога залишена без належного реагування з боку відповідача.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Укладений між позивачем та відповідачем договір, який за своєю правовою природою відноситься до кредитного договору, є підставою для виникнення у сторін за цим договором кредитних правовідносин.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

За змістом абз.3 п. А3 договору, згідно зі ст.212,651 ЦКУ у випадку порушення позичальником будь-якого зобов`язання, передбачених цим Договором, банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому банк направляє позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення позичальником заборгованості за цим договором у термін, зазначений у повідомлені, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомлені, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернення кредиту є 20.12.2023.

Судом встановлено, що позивач належним чином виконав свої зобов`язання за кредитним договором №20.93. від 18.08.2021 надавши відповідачу кредит у розмірі 200 000,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 18.08.2021.

Проте, відповідач не у повному обсязі повернув кредитні кошти, отримані від АТ „Акцент-Банк", в результаті чого, станом на момент вирішення даного спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість за тілом кредиту у розмірі 179039,40 грн., яка підлягає стягненню на користь позивача.

Як вбачається з наданої позивачем виписки по особовому рахунку за період з 18.08.2021 по 19.04.2023, відповідач вносив грошові кошти для погашення кредиту у розмірі 45905,09 грн з цільовим призначенням "погашення кредиту", востаннє 18.01.2022. А у подальшому взагалі припинив виконання договірних зобов`язань щодо повернення кредиту.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити заборгованість за кредитним договором в строк до 04.04.2023, однак борг непогашений, відтак заборгованість починаючи з 05.04.2023 вважається простроченою відповідно до умов абз.3п.А3 та п.2.3.2 кредитного договору.

Таким чином, факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований, відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в сумі 179039,40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Крім того, відповідно до п. А.6 Розділу «Істотні умови кредитування» Договору відповідачем за користування кредитом сплачує проценти, які нараховуються згідно п. А. Договору.

Перевіривши наданий позивачем, арифметичний розрахунок сум заборгованості за процентами та заборгованості за винагородою суд визнав їх арифметично вірними у зв`язку з чим позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за процентами в сумі 40790,19 грн та заборгованості за винагородою в сумі 22120,00 грн підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Приписами ст. ст. 76, 77 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. ст.78, 79 ГПК України, достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів належного виконання ним зобов`язань за кредитним договором та доказів, які підтверджують своєчасне та повне повернення ним отриманого від позивача кредиту, а також доказів, які підтверджують неможливість своєчасного та повного повернення ним отриманої суми кредиту, а тому дії відповідача щодо несвоєчасного повернення позивачу отриманих коштів є порушенням положень договору та норм чинного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства та встановлені судом обставини, вимоги позивача до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в сумі 241949,59 грн, з яких: 179039,40 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 40790,19 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 22120,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 129, 238-241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з фізичної особи - підприємця Бруневич Анастасії Вікторівни ( АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь акціонерного товариства "Акцент-Банк" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд.11, ) заборгованість в сумі 241949,59 грн, з яких: 179039,40 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), 40790,19 грн - загальний залишок заборгованості за процентами, 22120,00 грн - загальний залишок заборгованості за винагородою та судовий збір у розмірі 3629,24 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту рішення відповідно до ст.ст. 240-241 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено і підписано 31.08.2023.

Суддя В.В.Дутка