УХВАЛА

м. Київ

28.08.2023Справа № 910/17826/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 у справі №910/17826/15

За позовом Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж»

до Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ Київміськбуд-1»

про стягнення 859933,50 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Творча майстерня «Престиж» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «ТРЕСТ Київміськбуд-1» про стягнення 859933,50 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд -1» на користь Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж» заборгованість за договором безвідсоткової поворотної позики у розмірі 470000,00 грн, інфляційні втрати у розмірі 354934,60 грн, 3% річних у розмірі 34998,90 грн та судовий збір у розмірі 17198,67 грн.

30.10.2015 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 видано наказ.

18.08.2023 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» надійшла скарга на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 у справі №910/17826/15, в якій заявник просить скасувати постанову державного виконавця від 26.03.2017 про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, зобов`язати Оболонський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) відновити виконавче провадження НОМЕР_1 та провести виконавчі дії у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Подана скарга мотивована тим, що на вимогу заявника від 02.03.2023 року про надання інформації про хід здійснення виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_1, 16.03.2023 року від головного державного виконавця надійшло повідомлення, в якому зазначено, що 26.03.2017 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із надходженням до виконавчої служби ухвали Господарського суду міста Києва від 06.02.2017 року у справі №5011-44/18931-2012 про визнання мирової угоди між боржником банкрутом та кредиторами. При цьому, у поданій скарзі зауважено, що саму постанову про закінчення виконавчого провадження від 26.03.2017 заявником отримано не було.

Вважаючи такі дії виконавця незаконними, заявник 22.03.2023 року звернувся до начальника Оболонського ВДВС зі скаргою на постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження і лише на повторне звернення, 10.07.2023 року, отримано відповідь про неможливість розгляду скарги на дії державного виконавця по суті у зв`язку зі знищенням матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1 та зазначено, що копію постанови було направлено до Господарського суду міста Києва.

25.07.2023 та 08.08.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» ознайомилося з матеріалами справи №910/17826/15 та №5011-44/18931-2021, втім направлених матеріалів виконавчого провадження НОМЕР_1 в матеріалах справи не виявилося, що і стало підставою звернення до суду з даною скаргою.

При цьому, у скарзі вказано, що 21.07.2023 року відбулася державна реєстрація перетворення Приватного підприємства «Творча майстерня «Престиж» у Товариство з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж», яке є правонаступником прав та обов`язків приватного підприємства.

Розпорядженням керівника апарату Господарського суду міста Києва №05-23/870/23 від 18.08.2023 у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 призначено повторний автоматизований розподіл матеріалів судової справи №910/17826/15, за результатом проведення якого скаргу передано для розгляду судді Васильченко Т.В.

Розглянувши подану скаргу на дії державного виконавця суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 339 Господарського процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Статтею 341 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Аналогічні приписи містяться і у частині 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 статті 341 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Отже, за приписами вищезазначеної норми, скаргу може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатись про порушення її права (за винятком випадків оскарження постанови про відкладення виконавчих дій) і у разі пропуску встановленого строку з поважних причин він може бути поновлений судом.

При цьому, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №920/149/18 наголошено на тому, що зі змістом приписів статті 334 Господарського процесуального кодексу України, заявник не може бути не обізнаним, адже ГПК України є основним нормативним актом, який регулює здійснення судочинства господарськими судами і відповідно визначає процесуальний порядок звернення з такими скаргами та їх розгляду судом. Таким чином, застосування відповідних процесуальних обмежень є передбачуваними для заявника і відповідає принципу юридичної визначеності.

Процесуальні норми створюються для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності і сторони повинні очікувати їх застосування.

За змістом статті 74 Господарського процесуального кодексу України обов`язок доказування поважності причин пропуску процесуальних строків та подача заяви про їх поновлення покладається на зацікавлену сторону.

При зверненні до суду зі скаргою на дії державного виконавця, саме на заявника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.

У даному випадку, заявник оскаржує дії державного виконавця щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження НОМЕР_1, однак у поданій скарзі не зазначає коли йому стало відомо про вчинення органом виконавчої служби такої дії як закінчення виконавчого провадження, що позбавляє суд можливості перевірити дотримання строків заявником зі зверненням з означеною скаргою.

Разом з тим, отримання заявником 16.03.2023 року від відділу державної виконавчої служби відповіді на його звернення щодо стану виконавчого провадження НОМЕР_1 не підтверджує однозначно, що про закриття виконавчого провадження з виконання наказу від 13.10.2015 у справі №910/17865/15 заявник не міг дізнатися раніше, зокрема, шляхом реалізації свого права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження чи направлення запитів до державного виконавця про надання інформації про хід здійснення виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.10.2021 у справі №918/333/13-г.

Суд додатково зауважує на тому, що 27.05.2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 у справі №910/17826/15 і майже через сім років після відкриття, заявник звернувся до Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про надання йому інформації щодо виконавчого провадження.

Водночас, як вбачається з матеріалів скарги, заявником додано з Автоматизованої системи виконавчих проваджень (Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень) постанову від 27.05.2016 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з ідентифікатором доступу для сторін виконавчого провадження, який надає доступ до відомостей про виконавче провадження НОМЕР_1, зокрема, щодо винесених державним виконавцем постанов в межах даного виконавчого провадження, в тому числі, і постанови про закінчення виконавчого провадження, яка датована 24.03.2017 року, а не 26.03.2017 року, як вказує заявник.

За встановлених судом обставин, заявником не наведено жодних підстав неможливості контролювати виконавче провадження та своєчасно отримувати інформацію про здійснення виконавцем виконавчих дій з моменту відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 протягом 7 років, маючи при цьому доступ до нього в Автоматизованій системі виконавчих проваджень.

При цьому, навіть після отримання повідомлення від державного виконавця 16.03.2023 року про закінчення виконавчого провадження, заявником не наведено жодних обставин пропуску строку на подання скарги на дії державного виконавця, зважаючи на те, що зі скаргою до суду заявник звернувся лише 10.08.2023 про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті, тобто з пропуском встановленого строку і заявником не подано заяви чи клопотання про поновлення процесуального строку.

За таких обставин, оскільки скаргу подано з пропуском строку, встановленого ст. 341 Господарського процесуального кодексу Україні, та без подання клопотання про його поновлення, з наведенням поважних причин такого пропуску, скаргу слід залишити без розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись статями 118, 232, 233, 234, 235, 339, 341, 342 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Творча майстерня «Престиж» на дії державного виконавця Оболонського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) у виконавчому провадженні НОМЕР_1 щодо примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 у справі №910/17826/15 залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання 28.08.2023 та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Суддя Т.В. Васильченко