РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

31.08.2023Справа № 910/6532/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/6532/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094 ,м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; )

До Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 17/8, офіс 6; )

про стягнення 232 521, 25 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ" про стягнення 232 521, 25 грн.

Також заявник просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ" судовий збір у розмірі 3 487, 82 грн.

03.05.2023 Господарський суд міста Києва, дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 03.05.2023 для усунення недоліків позовної заяви.

18.05.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 03.05.2023.

14.06.2023 суд постановив ухвалу про відкриття провадження у справі, в якій вирішив розгляд справи № 910/6532/23 здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

01.06.2021 між Товариством обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» (відповідач, покупець) укладено Договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі - Договір), згідно п. 1.1. якого енергопостачальна організація зобов`язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю, в управлінні якого знаходиться житловий будинок по вул. Євгена Сверстюка, 6-Г (житлова частина будинку 4, секції 7, 8) теплову енергію у вигляді гарячої води у період з 01.06.2021 по 31.05.2022 у кількості 5 555, 008 Гкал з максимальним тепловим навантаженням 2,149 Гкал/год в т.ч. на потреби: опалення - 1, 317 Гкал/год, гарячого водопостачання - 0, 832 Гкал/год.

Згідно Додатку №3-а до Договору загальна опалювальна площа приміщення за адресою вул. Євгена Сверстюка, 6-Г (житлова частина будинку 4, секції 7, 8) складає 33 762, 40 кв. м.

Згідно речення першого пункту 6.1. Договору - розрахунки з покупцем за теплову енергію проводяться згідно з тарифами, по групах споживачів, які затверджені в установленому законом порядку, для енергопостачальної організації за кожну відпущену Гігакалорію.

Згідно 6.6. Договору покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в т ому числі теплову енергію, яка використана субабонентами «покупця».

Позивач стверджує, що відповідач всупереч пункті 6.1. та 6.6. Договору не повністю розрахувався за теплову енергію, що була поставлена у лютому 2023 році.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення основної заборгованості за поставлену теплову енергію у лютому 2023 року у розмірі 232 521, 25 грн.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої теплової енергії у лютому 2023 року в обсязі 180, 7100 Гкал, що становить 254 488, 83 грн згідно тарифу, що встановлений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №40 від 13.01.2021. Відповідач частково розрахувався за поставлену теплову енергію у розмірі 21 967, 58, проте решта заборгованості у розмірі 232 521, 25 грн залишається неоплаченою.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Ухвалу про відкриття провадження від 14.06.2023 направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення №602 отримано відповідачем 26.06.2023, про що міститься відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/6532/23 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

З урахуванням предмету позовних вимог, їх юридичних та фактичних підстав, суд визначає, що перелік обставин, які є предметом доказування у справі, становлять обставини, від яких залежить відповідь на такі ключові питання:

- чим підтверджено обсяг спожитої відповідачем теплової енергії у лютому 2023?

- який тариф за спожиту теплову енергію у лютому 2023 та чим він затверджений?

- чи настав обов`язок відповідача здійснити оплату вартості поставленої теплової енергії, а відтак чи підлягають позовні вимоги задоволенню та в якій частині?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

За частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з положеннями статті 1 Закону України «Про теплопостачання» балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України «Про теплопостачання»).

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України «Про теплопостачання»).

Як підтверджено матеріалами справи, облік теплової енергії на потреби централізованого опалення по вул. Євгена Сверстюка, 6-г (житлова частина будинку 4, секції 7, 8) в місті Києві здійснюється приладом комерційного обліку АКВА-МВТ 2М (НК) заводський номер 17-050600, що підтверджується Додатком №3 до Договору, а також Актом №1811 постановки на комерційний обліку приладів теплової енергії споживача та Актом №1787 про готовність вузла комерційного обліку в опалювальний період 2022-2023.

Згідно доданих до позову звітів з показаннями приладів будинкового лічильнику теплової енергії за період з 22.11.2022 по 23.02.2023 вбачається, що у лютому 2023 року відповідачем було спожито теплову енергію в обсязі 180, 7100 Гкал.

Згідно постанови НКРЕКП від 13.01.2021 №40, якою внесено зміни до постанови НКРЕКП від 14.01.2020 «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, постачання, послугу з постачання теплової енергії та послугу з постачання гарячої води ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ», позивачу встановлено тарифи на послугу з постачання теплової енергії для потреб населення на рівні 1408,27 грн/Гкал (з ПДВ).

Згідно пункту 6.6. Договору між позивачем та відповідачем - покупець самостійно сплачує за прийняту теплову енергію згідно з отриманим рахунком-фактурою не пізніше 25 числа поточного місяця, в тому числі теплову енергію, яка використана субабонентами покупця.

Згідно пункту 10.1. Договору - даний договір укладений на термін з 01.06.2021 по 31.05.2022 і вважається подовженим на кожен наступний рік, якщо жодна із сторін даного договору не заявить іншій стороні протилежне не пізніше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору. В частині розрахунків дія договору триває до повного їх завершення.

Матеріали справи не містять заяви будь-якої зі сторін договору про відмову від продовження договору після 31.05.2022, а отже суд дійшов висновку, що такий договір в силу п. 10.1. є автоматично пролонгованим на наступний рік, а отже відповідач є таким, що зобов`язаний розрахуватись за теплову енергію, яка була поставлена у лютому 2023 року.

Відповідач, попри отримання ухвали суду про відкриття провадження у справі, не подав суду контррозрахунок виниклої заборгованості та заперечень щодо обсягу спожитої теплової енергії, а також не заперечив щодо отримання ним рахунку-фактури за поставлену теплову енергію у спірний період.

За таких обставин, у відповідності до п. 6.6. Договору суд дійшов висновку, що строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати вартості поставленої теплової енергії у лютому 2023 у розмірі 254 488, 83 грн настав та підлягає виконанню.

Згідно розрахунку суми боргу, що є додатком №1 до позову вбачається, що 11.04.2023 відповідачем було сплачено 21 967, 58 грн в якості сплати теплової енергії за грудень 2022-січень 2023. Проте, при формуванні даного позову та розрахунку виниклої заборгованості відповідача за лютий 2023, позивач врахував оплату від 11.04.2023 у розмірі 21 967, 58 грн, як часткове погашення заборгованості за спожиту теплову енергію у лютому 2023.

Таким чином, враховуючи межі позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір виниклої заборгованості відповідача перед позивачем у розмірі 232 521, 25 грн (254 488, 83-21 967, 58 грн).

Матеріали справи не містять доказів повної оплати відповідачем виниклої заборгованості, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача 232 521, 25 грн основного заборгованості є такими, що підлягають задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

Позивач заявив, що понесені ним судові витрати складаються лише з розміру сплаченого судового збору, що становить 3 487, 82 грн.

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, у зв`язку із задоволенням позовних вимог у повному розмірі, судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» про стягнення 232521, 25 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КОМФОРТ» (04071, м. Київ, вул. Нижній Вал, буд. 17/8, офіс 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (02094 ,м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 20; ) 232 521 (двісті тридцять дві тисячі п`ятсот двадцять одну) грн 25 коп. - основного боргу за поставлену теплову енергію, а також 3 487 (три тисячі чотириста вісімдесят сім) грн 82 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких