ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

30.08.2023м. ХарківСправа № 922/3831/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Рильової В.В.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, буд. 26, офіс 411; )
боржник фізична особа-підприємець Селюнін Дмитро Володимирович ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (заявник) звернулося до Господарського суду Харківської області через систему "Електронний суд" із заявою від 28.08.2023 про видачу судового наказу на стягнення з фізичної особи-підприємця Селюніна Дмитра Володимировича заборгованості за договором №071772-ХВ1-003 про надання кредиту від 12.11.2020 у сумі 86841,30 грн, яка складається з: суми прострочених платежів по тілу кредиту - 54736,50 грн; суми прострочених платежів по процентах - 32104,80 грн та суми прострочених платежів за комісією - 0,00 грн.

Дослідивши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" про видачу судового наказу, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) встановлено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

У п. 16 ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.

Відповідно до ст. 147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи - підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.

Ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають безумовному врахуванню як учасниками справи, так і судом, для цілей визначення порядку правового регулювання при здійсненні стягнення на підставі судового наказу.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною 9 статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичної особи, фізичної особи-підприємця та громадських формувань" встановлено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

З поданої до суду заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до фізичної особи-підприємця Селюніна Дмитра Володимировича.

При цьому, зі зробленого судом запиту з Єдиного державного реєстру юридичних, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань убачається, що 23.12.2020 внесено запис №001174718 про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця Селюніна Дмитра Володимировича за його власним рішенням.

Таким чином, у цьому випадку заява про видачу судового наказу пред`явлена до суб`єкта господарювання (підприємця), який припинив свою господарську діяльність та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.

З огляду на вказане, заявлена Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" вимога про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з фізичної особи-підприємця Селюніна Дмитра Володимировича (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), діяльність якої припинена, не відповідає приписам п. 16 ч. 1 ст. 20, ч. 1, 3 ст. 147 ГПК України.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне зауважити, що під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця, а тому процедура наказного провадження, яке має чіткі, формальні межі, що не дозволяють врахувати наведені вище обставини, застосовується виключно до суб`єктів господарювання, а припинення господарської діяльності фізичною особою унеможливлює застосування до розглядуваних правовідносин процедури наказного провадження.

Водночас слід зауважити, що у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою права і обов`язки останньої за укладеним договором не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, а тому, визначаючись із подальшими заходами за для захисту своїх прав, заявнику варто врахувати законодавчі приписи у взаємозв`язку із сутністю правовідносин, що існували, як під час здійснення боржником підприємницької діяльності, так і після припинення у боржника статусу підприємця та звернутися до суду в межах відповідної форми позовного провадження.

За таких обставин, враховуючи припинення боржником підприємницької діяльності (23.12.2020) до звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" з заявою про видачу судового наказу (28.08.2023), тобто припинення суб`єкта господарювання, суд доходить висновку про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Селюніна Дмитра Володимировича заборгованості за договором №071772-ХВ1-003 про надання кредиту від 12.11.2020 у сумі 86841,30 грн на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 Господарського процесуального кодексу України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 151 ГПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст. 12, 20, 147, 148, ч. 2 ст. 151, п. 4 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 153, п. 6 ч. 1 ст. 175, 232 - 234 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" у видачі судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Селюніна Дмитра Володимировича заборгованості за договором №071772-ХВ1-003 про надання кредиту від 12.11.2020 у сумі 86841,30 грн на підставі п. 4 ч. 1 ст. 152 ГПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Порядок і строк її оскарження передбачено ст. 255 - 257 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 30.08.2023.

СуддяРильова В.В.