РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2023Справа №910/6553/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми"
доДержавного підприємства "Укрліктрави"
про стягнення 17 053,97 грн

Суддя Бойко Р.В.

Представники сторін в судове засідання 08.08.2023 не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи було завершено в порядку письмового провадження, а тому згідно ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України датою ухвалення рішення у даній справі є дата складення його повного тексту.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" звернулось до Господарського суду міста Києва із позовом до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення 17 053,97 грн.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" вказує, що ним, як постачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 у період з січня по лютий 2023 року було поставлено Державному підприємству "Укрліктрави" електроенергію загальною вартістю 9 517,49 грн, в той час як останнім свого обов`язку з її оплати не виконано, у зв`язку з чим у відповідача виник борг перед позивачем у вказаній сумі.

Крім того, позивач, посилаючись на неодноразове порушення Державним підприємством "Укрліктрави" своїх зобов`язань в частині своєчасного здійснення оплати планових платежів заявлених обсягів електроенергії у період з листопада 2022 року по лютий 2023 року та в частині своєчасного розрахунку за фактично спожиту електричну енергію у період з жовтня 2022 року по лютий 2023 року, вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 5 719,18 грн та 3% річних у розмірі 1 817,30 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 відкрито провадження у справі №910/6553/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання); встановлено сторонам строки на подання заяв по суті спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 призначено у справі №910/6553/23 судове засідання на 08.08.2023; запропоновано позивачу надати пояснення щодо наявності боргу за поставлену Державному підприємству "Укрліктрави" на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 електроенергію за період з вересня по грудень 2022 року у строк - до початку засідання, призначеного на 08.08.2023.

03.08.2023 засобами електронного зв`язку від Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" надійшли пояснення, в яких позивач зазначає, що наявність боргу за поставлену Державному підприємству "Укрліктрави" на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу від 01.01.2019 електроенергію за період з вересня по грудень 2022 року підтверджується судовим наказом №910/14624/22 від 03.01.2023 та рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі №910/2970/23.

Крім того, у своїх поясненнях Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" було викладено клопотання про участь його представника в судовому засіданні 08.08.2023 в режимі відеоконференції в приміщенні Господарського суду Сумської області.

Суд розглянувши вищевказане клопотання, прийшов до висновку про відмову в його задоволенні з огляду на наступне.

За змістом ч. 7 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення.

При цьому, відповідно до п. 6 та п. 8 ст. 197 Господарського процесуального кодексу України суд може постановити ухвалу про участь учасника справи у судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні суду, визначеному судом. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання.

З огляду на зазначені положення чинного законодавства, винесення ухвали про розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщенні суду є правом суду, яке реалізується за наявності технічної можливості для проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі, в якій дана сторона бере участь.

Судом враховано обмежені технічні можливості Господарського суду міста Києва щодо забезпечення проведення судових засідань в режимі відеоконференції, оскільки на даний час в суді наявні лише два зали судового засідання, обладнані технічними засобами для проведення судового засідання в режимі відеоконференції та доступні для бронювання, зі щільним графіком проведення судових засідань, оскільки ухвали про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, надходять з усіх регіонів України.

Таким чином, хоча клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції подане в межах встановленого строку, однак оскільки відсутня технічна можливість для забезпечення проведення судового засідання в режимі відеоконференції в межах розумного строку, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання.

В судове засідання, призначене на 08.08.2023, сторони явку своїх представників не забезпечили, хоча про місце, дату та час засідання були повідомленні належним чином, відповідач про причини неявки суд не повідомив.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" було подано клопотання про участь його представника в судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду, однак в задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено.

Ухвали Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 та від 25.07.2023 були направлені на адресу Державного підприємства "Укрліктрави", вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1).

Ухвала Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 не була вручена відповідачу та була повернута до суду, із зазначенням причин повернення - вибули, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 09.05.2023 на конверті.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 не була вручена відповідачу та була повернута до суду, із зазначенням причин повернення - адресат відсутній за вказаною адресою, що підтверджується довідкою відділення поштового зв`язку від 02.08.2023 на конверті.

Крім того, ухвала Господарського суду міста Києва від 25.07.2023 була направлена на адресу Білопільської філії Державного підприємства "Укрліктрави", вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (41800, Сумська обл., Білопільський р-н, м. Білопілля, вул. Миру, буд. 2) та була отримана відповідачем 04.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №988.

За змістом п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи, що ухвали суду направлялись відповідачу на зазначену в відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань адресу місцезнаходження (реєстрації) останнього, а матеріали справи не містять доказів повідомлення іншої адреси перебування відповідача, то, керуючись приписами п. 5 ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд приходить до висновку, що ухвали суду по даній справі є такими, що були вручені відповідачу.

За приписами ч. 8 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дозволить відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив не пізніше першого підготовчого засідання у справі.

Пунктом 4 резолютивної частини ухвали Господарського суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №910/6553/23 встановлено Державному підприємству "Укрліктрави" строк на подання відзиву з долученими до нього доказами та з доказами його направлення позивачу - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

Частиною 1 статті 116 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Отже, Державне підприємство "Укрліктрави" повинне було подати відзив на позов у строк до 24.05.2023 включно.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позов у визначений судом у відповідності до положень Господарського процесуального кодексу України строк не скористався.

За таких обставин справа підлягає вирішенню за наявними матеріалами з огляду на приписи ч. 9 ст. 165 та ч. 2 ст. 178 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва встановив наступне.

Державне підприємство "Укрліктрави" (споживач) шляхом підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, на виконання вимог Закону України "Про ринок електричної енергії", з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України, укладено з Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (постачальником) Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг від 01.01.2019 (надалі - Договір).

У вказаній заяві-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг зазначено адресу об`єкту (м. Білопілля, на краю села буд.; м. Білопілля, проруб буд.; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 1; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 1; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 17; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 19; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 2; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 21; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 28; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 30; м. Білопілля, вул. Миру, буд. 353х; м. Білопілля, вул. Соборна, буд. 12; м. Білопілля, вул. Сумська, буд. 7ф; с-ще Перемога, вул. Перемоги, буд. 171Х; с-ще Перемога, вул. Перемоги, буд. 171Х) та ЕІС-код точки комерційного обліку за об`єктом споживання (62Z791; 62Z403; 62Z805; 62Z004; 62Z0139; 62Z123; 62Z11; 62Z608; 62Z664; 62Z918; 62Z197; 62Z48; 62Z030; 62Z412; 62Z831), а також вказано, що початок постачання електричної енергії за Договором з 01.01.2019.

За загальним правилом договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України).

Частина 1 статті 205 Цивільного кодексу України передбачає, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 205 Цивільного кодексу України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Взаємовідносини, які виникають під час купівлі-продажу електричної енергії між електропостачальником та споживачем, а також їх взаємовідносини з іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії, регулюються Правилами роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №312 від 14.03.2018 (надалі - Правила).

Так, пунктом 1.2.7. Правил встановлено, що постачання електричної енергії здійснюється електропостачальником на підставі договору про постачання електричної енергії споживачу, який розробляється електропостачальником на основі Примірного договору про постачання електричної енергії споживачу та укладається в установленому цими Правилами порядку.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" є електропостачальником, що отримав ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання електричної енергії споживачу, що підтверджується постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №429 від 14.06.2018.

Пунктом 1.2.15. Правил встановлено, що укладення, внесення змін, продовження строку дії чи розірвання будь-якого із договорів, передбаченого цими Правилами, здійснюється відповідно до вимог законодавства та цих Правил. Для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

На роздрібному ринку не допускається споживання (використання) електричної енергії споживачем без укладення відповідно до цих Правил договору з електропостачальником та інших договорів, передбачених цими Правилами.

Таким чином, факт укладення Договору підтверджується діями відповідача, які спрямовані на виконання його умов, зокрема, останнім здійснювалось споживання електричної енергії та її оплата.

Відповідно до п. 2.1. Договору постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Згідно з п. 2.2. Договору обов`язковою умовою для постачання електричної енергії споживачу є наявність у споживача укладеного в установленому порядку з оператором системи договору споживача про надання послуг з розподілу/передачі електричної енергії, на підставі якого споживач набуває право отримувати послугу з розподілу/передачі електричної енергії.

Як вбачається із заяви-приєднання до умов про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, оператором системи, з яким споживач уклав договір розподілу електричної енергії, є Публічне акціонерне товариство "Сумиобленерго".

Відповідно до п. 5.1. Договору споживач розраховується з постачальником за спожиту електричну енергію за цінами, що визначаються відповідно до механізму визначення ціни електричної енергії, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком 2 до цього договору.

Спосіб визначення ціни (тарифу) за електричної енергії зазначається в комерційній пропозиції постачальника. Для одного об`єкта споживання (площадки вимірювання) застосовується один спосіб визначення ціни на електричну енергію (п. 5.2 Договору).

Згідно з п. 5.3 Договору інформація про діючу ціну електричної енергії на ринку "на добу наперед" має бути розміщена на офіційному веб-сайті постачальника не пізніше ніж за 20 днів до початку її застосування із зазначенням порядку її формування. Інформація повинна відповідати даним з веб-сайту ДП "Оператор ринку".

Пунктом 5.7 Договору передбачено, що ціна (тариф) на електричну енергію має зазначатися постачальником у рахунках на оплату спожитої електричної енергії за цим Договором, у тому числі у разі її зміни.

Згідно з пп. 1 п. 6.2 Договору, споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до п. 5.8 Договору якщо споживач не здійснив оплату за чим Договором у строки, передбачені комерційною пропозицією, постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі несвоєчасної оплати платежів передбачених цим Договором, постачальник проводить споживачу, нарахування за весь час простроченні виконання грошового зобов`язання пні, 3% річних від простроченої суми та інфляційних нарахувань. Пеня, 3% річних та інфляційні нарахування сплачуються на поточний рахунок постачальника, який вказується в рахунках. Споживач, сплачує постачальнику пеню у розмірі, що зазначається в комерційній пропозиції, яка є додатком 2 до цього Договору.

У п. 13.2 Договору зазначено, що цей Договір укладається на строк, зазначений в комерційній пропозиції, яку обрав споживач, та набуває чинності з моменту погодження (акцептування) споживачем заяви-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору, та сплаченого рахунку (квитанції) постачальника.

Додатком №2 до Договору є Комерційна пропозиція №1 ВС для споживачів, які не відносяться до сегменту ринку, обов`язки постачання якому покладені на постачальника універсальної послуги.

За умовами Комерційної пропозиції №1 ВС до Договору ("Спосіб оплати"), оплата електричної енергії здійснюється споживачем у формі 100% попередньої оплати заявлених споживачем обсягів споживання на розрахунковий період з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку. Попередня оплата здійснюється до 24 числа місяця, що передує розрахунковому.

Відповідно до розділу "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати" Комерційної пропозиції №1 ВС до Договору оплата рахунку постачальника за Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих від дати його отримання споживачем.

Розділом "Строк дії Договору" передбачено, що за умовами комерційної пропозиції №1 ВС до Договору Договір набирає чинності з дня, наступного за днем отримання ТОВ "Енера Суми" заяви-приєднання споживача до умов Договору про постачання електричної енергії споживачу, в якій вказано про обрання Комерційної пропозиції №1 ВС, якщо протягом трьох робочих днів споживачу не буде повідомлено будь-яким способом про невідповідність його критеріям обраної комерційної пропозиції. Договір діє до моменту початку постачання електричної енергії споживачу іншим постачальником.

Спір у справі виник у зв`язку з твердженнями позивача про неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань з оплати за поставлену позивачем з січня по лютий 2023 року електричну енергію, у зв`язку з чим у Державного підприємства "Укрліктрави" виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" у розмірі 9 517,49 грн.

Крім того, позивач вказує на наявність правових підстав для стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 5 719,18 грн та 3% річних у розмірі 1 817,30 грн.

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними га іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Згідно частини 1 статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Статтею 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів. Особливості визначення кількості (обсягів), якості, строків, ціни та порядку розрахунків за договором постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України "Про ринок електричної енергії".

Відповідно до ч. 3 ст. 58 Закону України "Про ринок електричної енергії" та п. 5.5.5 Правил споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Позивачем виставлено відповідачу рахунки за поставлену у період з січня по лютий 2023 року електричну енергію за Договором на загальну суму 9 517,49 грн, а саме:

- №1120413/69662/1 від 31.01.2023 на суму 8 440,36 грн (з ПДВ) за активну електричну енергію (1 698 кВт*год) за січень 2023 року (в рахунку визначено термін його оплати до 17.02.2023);

- №1120413/86053/1 від 28.02.2023 на суму 1 077,13 грн (з ПДВ) за активну електричну енергію (246 кВ*год) у лютому 2023 року (в рахунку визначено термін його оплати до 17.03.2023).

Вказані рахунки не містять підпису отримувача (відповідача), хоча, як зазначає позивач, були надіслані відповідачу та отримані ним:

- 24.02.2023 (рахунок за січень 2023 року), на підтвердження чого надано фіскальний чек №162 від 17.02.2023 та інформацію з пошукової системи Акціонерного товариства "Укрпошта";

- 22.03.2023 (рахунок за лютий 2023 року), на підтвердження чого надано фіскальний чек №715 від 13.03.2023 та інформацію з пошукової системи Акціонерного товариства "Укрпошта";

Крім того, на підтвердження спожитої Державним підприємством "Укрліктрави" електричної енергії, поставленої Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми", останнім надано лист №60-43/837 від 29.03.2023 Акціонерного товариства "Сумиобленерго", яке на ринку електричної енергії України виконує функції адміністратора комерційного обліку (АКО), відповідно до вимог Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311, а саме: здійснює надання сертифікованих даних комерційного обліку (остаточного набору даних комерційного обліку за встановлений період для точки комерційного обліку, що використовується всіма учасниками для розрахунків на ринку електричної енергії).

Відтак, відповідно до листа №60-43/837 від 29.03.2023 відповідачем було фактично спожито електричну енергію, поставлену позивачем, в наступному об`ємі: у січні 2023 року - 1 698 кВт*год., у лютому 2023 - 246 кВт*год.; всього за вказаний період - 1 944 кВт*год.

Відповідач своїм правом на спростування доводів позивача щодо обсягу та вартості спожитої у період з січня по лютий 2023 року електроенергії не скористався, в той час як у суду відсутні підстави для сумніву щодо наведених обставин.

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Будь-яких заперечень щодо розміру заборгованості за поставлену електроенергію відповідачем під час розгляду справи суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до розділу "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати" Комерційної пропозиції №1 ВС до Договору оплата рахунку постачальника за Договором має бути здійснена споживачем у строки, визначені в рахунку, але не більше 5 робочих від дати його отримання споживачем.

Так, у рахунку №1120413/69662/1 від 31.01.2023 визначено термін його оплати до 17.02.2023, однак вказаний рахунок отримано 24.02.2023; а у рахунку №1120413/86053/1 від 28.02.2023 визначено термін його оплати до 17.03.2023, однак такий рахунок отримано відповідачем 22.03.2023.

Тобто, дата отримання рахунків настала після спливу термін оплати, визначеного у таких рахунках, а отже відповідно до розділу "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати" Комерційної пропозиції №1 ВС до Договору оплата рахунків має бути здійснена споживачем у строки - не більше 5 робочих від дати їх отримання споживачем.

Враховуючи приписи ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та розділу "Термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати" Комерційної пропозиції №1 ВС до Договору, суд приходить до висновку, що строк виконання спірного грошового зобов`язання відповідача по сплаті заборгованості за поставлену електричну енергію у січні настав 03.03.2023 та за поставлену електричну енергію у лютому - 29.03.2023.

Доказів сплати відповідачем коштів у загальному розмірі 9 517,49 грн в рахунок оплати заборгованості за поставлену електричну енергію відповідачем суду не надано.

Частинами 1 та 2 статті 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічні приписи закріплені у ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись наведеними нормами процесуального закону, суд приходить до висновку, що відповідачем не спростовано тверджень позивача щодо наявності у нього заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" у розмірі 9 517,49 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується з положеннями статей 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Державного підприємства "Укрліктрави" за Договором (з січня по лютий 2023 року) у розмірі 9 517,49 грн підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв`язку з чим позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" до Державного підприємства "Укрліктрави" про стягнення боргу 9 517,49 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 817,30 грн та інфляційні втрати у розмірі 5 719,18 грн, які нараховані на борг у розмірі 127 750,50 грн за поставлену електричну енергію у період з вересня 2022 по лютий 2023 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, позивачем було виставлено відповідачу рахунки за поставлену у період з вересня 2022 року по лютий 2023 року електричну енергію за Договором, а саме:

- №111171/149109/1 від 30.09.2022 на суму 37 980,91 грн (з ПДВ) у вересні 2022 року;

- №111171/165857/1 від 31.10.2022 на суму 50 235,54 грн (з ПДВ) у жовтні 2022 року;

- №111171/181845/1 від 30.11.2022 на суму 32 591,48 грн (з ПДВ) у листопаді 2022 року;

- №111171/198387/1 від 31.12.2022 на суму 7 421,40 грн (з ПДВ) у грудні 2022 року;

- №1120413/69662/1 від 31.01.2023 на суму 8 440,36 грн (з ПДВ) у січені 2023 року;

- №1120413/86053/1 від 28.02.2023 на суму 1 077,13 грн (з ПДВ) лютому 2023 року.

Відповідно до судового наказу Господарського суду міста Києва №910/14624/22 від 03.01.2023 з Державного підприємства "Укрліктрави" стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" заборгованість за Договором у розмірі 78 212,77 грн (вересень-жовтень 2022 року).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.05.2023 у справі №910/2970/23 стягнуто з Державного підприємства "Укрліктрави" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" заборгованість за Договором у розмірі 40 012,88 грн (листопад-грудень 2022 року), а також 3% річних в сумі 1 238,71 грн та інфляційні втрати в сумі 3 676,19 грн.

Частиною 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, наявність заборгованості відповідача перед позивачем за Договором у період з вересня 2022 року по грудень 2022 підтверджуються судовими рішеннями, які набрали законної сили, а отже в межах даної справи не підлягають доказуванню.

Судом встановлено, що позивачем нараховуються 3% річних та інфляційні втрати, як на планові платежі, так і на суми, які нараховані за фактично спожиту електроенергію.

При цьому, з наданих позивачем розрахунків вбачається, що ним нараховуються 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язань по плановим платежам:

- на суму 66 221,52 грн у період з 25.10.2022 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 21.02.2023 (дата отримання рахунку №111171/181845/1 від 30.11.2022);

- на суму 66 221,52 грн у період з 25.11.2022 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 21.02.2023 (дата отримання рахунку №111171/198387/1 від 31.12.2022);

- на суму 11 036,92 грн у період з 25.12.2022 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 24.02.2023 (дата отримання рахунку №1120413/69662/1 від 31.01.2023);

- на суму 11 036,92 грн у період з 25.01.2023 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 22.03.2023 (дата отримання рахунку №1120413/69662/1 від 28.02.2023).

Дослідивши вказаний розрахунок, суд вважає його необґрунтованим з огляду на те, що позивачем зазначено кінцевими датами періодів - дати отримання рахунків, однак з саме з дати постановлення відповідних рахунків позивачу вже був достеменно відомий обсяг фактично спожитої електричної енергії, а відтак і відсутність обов`язку сплачувати за електроенергію, яка ним у відповідний період не була спожита.

Таким чином суд дійшов висновку, що правомірним є нараховуються 3% річних та інфляційні втрати за прострочення виконання зобов`язань по плановим платежам:

- на суму 66 221,52 грн у період з 25.10.2022 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 30.11.2022 (дата рахунку №111171/181845/1 від 30.11.2022);

- на суму 66 221,52 грн у період з 25.11.2022 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 31.12.2022 (дата рахунку №111171/198387/1 від 31.12.2022);

- на суму 11 036,92 грн у період з 25.12.2022 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 31.01.2023 (дата №1120413/69662/1 від 31.01.2023);

- на суму 11 036,92 грн у період з 25.01.2023 (дата з якої відповідач є таким, що прострочив попередню оплату) по 28.02.2023 (дата рахунку №1120413/69662/1 від 28.02.2023).

Суд здійснивши перерахунок 3% річних (з урахуванням визначених позивачем періодів нарахування 3% річних на суми, нараховані за фактично спожиту електричну енергію, а також врахуванням визначених судом кінцевих дат періодів нарахування 3% річних по плановим платежам), прийшов до висновку про правомірність стягнення з Державного підприємства "Укрліктрави" 3% річних у розмірі 1 040,80 грн.

В іншій частині заявлені 3% річних у розмірі 776,50 грн обраховані невірно, оскільки позивачем неправильно визначено кінцеву дату нарахування 3% річних по планових платежам, а відтак задоволенню не підлягають.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 5 719,18 грн, які нараховані на борг у розмірі 127 750,50 грн за поставлену електричну енергію у період з вересня 2022 по лютий 2023 року (на плановий обсяг споживання та на фактичний).

Суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат (з урахуванням визначених позивачем періодів нарахування інфляційних втрат на суми, нараховані за фактично спожиту електричну енергію, а також з врахуванням визначених судом кінцевих дат періодів нарахування інфляційних втрат по плановим платежам), прийшов до висновку про правомірність стягнення з Державного підприємства "Укрліктрави" інфляційних втрат у розмірі 3 252,06 грн.

В іншій частині заявлені інфляційні втрати у розмірі 2 467,12 грн обраховані невірно, оскільки позивачем не правильно визначено кінцеву дату нарахування інфляційних втрат по планових платежам, а відтак задоволенню не підлягають.

За таких обставин позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" підлягають задоволенню частково, а з Державного підприємства "Укрліктрави" підлягає стягненню борг у розмірі 9 517,49 грн, 3% річних у розмірі 1 040,80 грн та інфляційні втрати у розмірі 3 252,06 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 13, 74, 124, 126, 129, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Укрліктрави" (01001, м. Київ, вул. Бориса Грінченка, буд. 1; ідентифікаційний код 37471692) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енера Суми" (40004, Сумська обл., м. Суми, вул. Реміснича, буд. 35; ідентифікаційний код 41884537) борг у розмірі 9 517 (дев`ять тисяч п`ятсот сімнадцять) грн 49 коп., 3% річних у розмірі 1 040 (одна тисяча сорок) грн 80 коп., інфляційні втрати у розмірі 3 252 (три тисячі двісті п`ятдесят дві) грн 06 коп. та судовий збір у розмірі 2 173 (дві тисячі сто сімдесят три) грн 51 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. У відповідності до положень ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.

Суддя Р.В. Бойко