номер провадження справи 22/121/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2023 Справа № 908/1752/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В.,

При секретарі судового засідання Шолоховій С.В.

За участю представників учасників справи:

від прокурора Гапонова В.М., посвідчення № 075791 від 01.06.2023

від позивача-1 Різник Ю.М., довіреність № 01/01-37/42 від 17.01.2023

від позивача-2 не з`явився

від відповідача-1 не з`явився

від відповідача-2 не з`явився

Розглянувши у судовому засіданні матеріали справи № 908/1752/23

за позовом: Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Фанатська, буд. 14, м. Запоріжжя, 69006) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах:

Позивач-1: Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради (вул. Незалежної України, буд. 46-А, м. Запоріжжя, 69126)

Позивач-2: Східний офіс Держаудитслужби (вул. Антоновича Володимира, буд. 22, корп. 2, м. Дніпро, 49101) в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області (вул. Перемоги, буд. 129, м. Запоріжжя, 69005)

до відповідача-1: Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (вул. Добролюбова, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69006)

до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ (пр. Маяковського, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035)

про визнання недійсними рішення та договору, стягнення 4 077 127,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог та заяви прокурора, позивачів-1,2

25.05.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява (вих. № 53-96-7618/вих-23 від 24.05.2023) Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах: позивач-1: Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, позивач-2: Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області до відповідача-1: Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради, до відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ, згідно якої просив:

1. Визнати недійсним рішення тендерного комітету Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради про визнання переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ, яке оформлено протоколом від 01.02.2018 № 67;

2. Визнати недійсним укладений між Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Ріф Січ договір від 12.02.2018 № 122;

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ на користь Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради 4077127,20 грн., а з Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради одержані ним за рішенням суду 4077127,20 грн. стягнути в дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби.

13.06.2023 від позивача-2: Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області надійшли письмові пояснення (вих. № 040825-17/1864-2023 від 07.06.2023). Заявлені позовні вимоги підтримує, однак не погоджується з твердженням прокурора про бездіяльність та пасивну поведінку Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області та невжиття заходів, визначених законодавством. Підставою для подачі позову є результат перевірок/досліджень, проведених органами прокуратури, а не результати державного фінансового контролю органів Держаудитслужби.

Представник позивача-1 у судовому засіданні 22.08.2023 усно позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Інші заяви по суті справи до суду не надходили.

2. Позиція (аргументи) відповідачів-1,2. Заяви відповідачів-1,2

Відповідачі-1,2 письмовий відзив на позов не надали.

У підготовчому засіданні 29.06.2023 представник відповідача-1: КП Запоріжремсервіс ЗМР усно позовні вимоги визнав. У клопотанні, що надійшло до суду 30.06.2023, зазначив про підтримання позовних вимог у повному обсязі.

3. Процесуальні питання, вирішені судом

Відповідно до протоколу розподілу судової справи між суддями від 25.05.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/1752/23 та визначено до розгляду судді Ярешко О.В.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 30.05.2023 суддею Ярешко О.В. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/1752/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 29.06.2023. Відмовлено у задоволенні клопотання Заступника керівника Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області про залучення до участі в справі Південно-східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідач-1: КП Запоріжремсервіс Запорізької міської ради вказану ухвалу отримав 30.05.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету.

Ухвали суду, що надсилалися на адресу місцезнаходження відповідача-2, повернуто до суду без вручення з відміткою на довідці АТ «Укрпошта» про відсутність адресата за адресою місцезнаходження.

Відповідача-2 додатково було повідомлено судом про дату, час і місце призначеного на 29.06.2023 судового засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Ухвалою суду від 29.06.2023, на підставі ч. 3 ст. 177 ГПК України, з власної ініціативи суду продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів до 30.08.2023 включно; підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до розгляду по суті на 22.08.2023.

У судове засідання 22.08.2023 з`явилися представники прокуратури та позивача-1.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, здійснювалося фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно клопотання відповідача-1, що надійшло до суду 30.06.2023, просив справу розглядати без його участі.

У письмових поясненнях від 07.06.2023 вих. № 040825-17/1864, позивач-2 просив розгляд справи здійснювати без участі представників Східного офісу Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області.

Причини неявки відповідача-2 у судове засідання невідомі. Судом враховано, що явка представників учасників справи в судове засідання обов`язковою не визнавалася.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно п. 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи належне повідомлення відповідача-2 про судовий розгляд справи, суд визнав можливим розглянути дану справу в порядку ч. 9 ст. 165 ГПК України за наявними матеріалами справи.

У судовому засіданні 22.08.2023 справу розглянуто, підписано та оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

4. Обставини справи, встановлені судом, та докази що їх підтверджують

Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради в електронній системі публічних закупівель ProZorrо розпочато процедуру відкритих торгів щодо закупівлі нафти і дистилятів (дизельне паливо) ДК-021:2015:09130000-9 (ідентифікатор в системі - UA-2018-01-04-000484-b). Очікувана вартість предмета закупівлі становила 4083330,00 грн.

Відповідно до реєстру отриманих тендерних пропозицій, участь у вказаних відкритих торгах прийняли три суб`єкти господарювання: ТОВ «Нафтотрейд Ресурс», ТОВ «Ріф Січ» та ТОВ Оліо Транс.

КП Запоріжремсервіс ЗМР переможцем визначено ТОВ Ріф Січ (протокол розкриття тендерних пропозицій, який сформовано електронною системою закупівель автоматично).

Згідно протоколу розгляду тендерних пропозицій від 01.02.2018 № 67 тендерного комітету КП Запоріжремсервіс ЗМР, прийнято рішення: - щодо визначення переможцем відкритих торгів на закупівлю Код ДК-021:2015:09130000-9 - Нафта і дистиляти (дизельне паливо) ТОВ Ріф Січ, вартість пропозиції 4077518,64 грн.; - щодо оприлюднення повідомлення про намір укласти договір з ТОВ Ріф Січ з ціновою пропозицією 4077518,64 грн.

В електронній системі закупівель сформовано відповідне повідомлення про намір укласти договір з ТОВ Ріф Січ.

За результатами проведених торгів, між Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (замовник за договором, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ріф Січ (постачальник за договором, відповідач-2) укладено договір від 12.02.2018 № 122.

За умовами даного договору (п.п. 1.1, 1.2, 1.3) постачальник зобов`язується до 31.12.2018 поставити замовникові товар: Нафта і дистиляти (дизельне паливо) у кількості 145834 літрів (талони), а замовник прийняти і оплатити товар.

Ціна договору, згідно п. 3.2, становить 4077518,64 грн. з ПДВ.

Згідно п. 4.1, розрахунки за цим договором проводяться шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок постачальника, на підставі оформлених належним чином рахунку-фактури, видаткової накладної, акту приймання-передавання.

Строк (термін) поставки (передачі) товару: до 31.12.2018. Моментом передачі талонів замовнику вважається момент підписання відповідних документів: видаткової накладної та акту приймання-передавання (п.п. 5.2, 5.4).

Сторонами договору підписано, зокрема, додаток 1 «специфікація».

Сторонами договору укладено 13.12.2018 до вказаного договору додаткову угоду № 20, якою змінено ціну договору на 4077127,20 грн. з ПДВ. Визначено, що обсяги поставки за кошти підприємства становить 327132,00 грн. з ПДВ; обсяги постачання палива за рахунок бюджетних асигнувань КПКВК 1216020 КП Запоріжремсервіс ЗМР (товар дизельне паливо) становить 99258,00 грн. з ПДВ; обсяги постачання палива за рахунок бюджетних асигнувань КПКВК 1216017 КП Запоріжремсервіс ЗМР (товар дизельне паливо) становить 3650737,20 грн. з ПДВ.

Згідно видаткових накладних, копії яких містяться в матеріалах справи, ТОВ «Ріф Січ» передано замовнику товар на загальну суму 4077127,20 грн. за договором № 122 від 12.02.2018.

Відповідно до платіжних доручень, копії яких додано до позову, на розрахунковий рахунок ТОВ «Ріф Січ» від КП Запоріжремсервіс ЗМР за договором від 12.02.2018 № 122 перераховано загальну суму 4077127,20 грн. за отриманий товар.

Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі від 17.02.2023 № 02-06-08/184, по договору від 12.02.2018 № 122 проведено платежі на загальну суму 3749995,20 грн. на користь ТОВ «Ріф Січ».

Рішенням Адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.11.2020 № 54/41-р/к у справі № 54/32-20 визнано, що ТОВ «Ріф Січ» та ТОВ «Оліо Транс» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів тендеру (торгів), проведених КП Запоріжремсервіс ЗМР на закупівлю Код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (Дизельне паливо) (оголошення UA-2018-01-04-000484-b).

За вказане порушення на ТОВ «Ріф Січ» накладено штраф у розмірі 34000,00 грн.

Як зазначено у листі Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 22.02.2023 № 54-02, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 25.08.2021 у справі № 904/281/21, яке залишено без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 22.06.2022, ТОВ «Ріф Січ» та ТОВ «Оліо Транс» у задоволенні позовних заяв про визнання недійсним рішення від 24.11.2020 № 54/41-р/к було відмовлено.

5. Щодо представництва прокуратурою інтересів держави у суді

Відповідно ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з приписами частин 3, 4, 5 ст. 53 ГПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених ст. 174 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

Європейський Суд з прав людини також звертав увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Так, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009) Європейський Суд з прав людини висловив таку думку: "сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Рішенням Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 визначено, що прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 3-рн/99 від 08.04.1999, під поняттям "орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 23 Закону України Про прокуратуру, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Нездійснення захисту виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається. Здійснення захисту неналежним чином виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте, держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Судом враховано, що захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави.

Проте, з метою захисту інтересів держави прокурор виконує субсидіарну роль, замінює у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежним чином.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому, прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів. Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18 сформовано правовий висновок, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України Про прокуратуру, і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 15.11.1996 у справі "Чахал проти Об`єднаного королівства" суд проголосив, що засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави.

Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні - гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Зокрема, така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2018 у справі № 904/9169/17.

Пред`явлення позову прокурором у даній справі зумовлено очевидним порушенням інтересів держави в бюджетній сфері, оскільки вчинення ТОВ «Ріф Січ» порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру, призвело до придбання товару за рахунок бюджетних коштів за відсутності конкуренції та при формальному створенні учасниками тендеру її видимості. Наслідком цього стало нівелювання мети публічної закупівлі - отримання товару з максимальною економією та ефективністю, із залученням мінімального обсягу бюджетних коштів.

Відповідно ст. 8 Закону України "Про публічні закупівлі", моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю).

Статтею 7 даного Закону органи Держаудитслужби визначено серед суб`єктів, що здійснюють контроль та реалізують державну політику у сфері закупівель.

Згідно Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2016 № 43, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Підпунктом 20 пункту 6 даного Положення визначено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства.

Таким чином, Східний офіс Держаудитслужби в особі Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області є органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій у спірних правовідносинах на території Запорізької області.

Держаудитслужба є належним органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції щодо реалізації державної політики у сфері закупівель (аналогічний висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 911/1534/19).

Запорізька обласна прокуратура листом від 30.01.2023 № 15/2-57вих-23 інформувала Східний офіс Держаудитслужби та Управління Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області про виявлений факт, встановлений рішенням Антимонопольного комітету України щодо ТОВ «Ріф Січ».

Управлінням Східного офісу Держаудитслужби в Запорізькій області повідомлено, що Управлінням після погодження з Держаудитслубою буде прийнято рішення про проведення перевірки закупівель в Комунальному підприємстві Запоріжремсервіс ЗМР.

Докази щодо проведення відповідної перевірки стосовно закупівлі в матеріалах справи відсутні.

Згідно ч.ч. 3, 6 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Місцеві бюджети є самостійними, вони не включаються до Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим та інших місцевих бюджетів.

Відповідно ч. 1 ст. 10 даного Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно ч. 1 ст. 11 вказаного Закону, виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно п. 1.1 Положення про Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, Департамент є виконавчим органом Запорізької міської ради, що утворюється Запорізькою міською радою, підзвітний і підконтрольний Запорізькій міській раді, підпорядкований виконавчому комітету Запорізької міської ради, міському голові, заступнику міського голови з питань діяльності виконавчих органів міської ради за відповідним напрямком роботи. Департамент координує діяльність комунальних підприємств, які входять до системи управління житлово-комунального господарства міста.

Засновником і власником Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради є територіальна громада міста Запоріжжя в особі Запорізької міської ради, яка здійснює управління підприємством.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», відносини органів місцевого самоврядування з підприємствами, установами та організаціями, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, будуються на засадах їх підпорядкованості, підзвітності та підконтрольності органам місцевого самоврядування.

Згідно листа Управління Державної казначейської служби України у Дніпровському районі від 17.02.2023 № 02-06-08/184, головним розпорядником Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради є Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, який фінансував у 2018 році одержувача бюджетних коштів за програмою 1216020 «Забезпечення функціонування підприємств, установ та організацій, що виробляють, виконують та/або надають житлово-комунальні послуги» зі свого особового рахунку та програмою 1216017 «Інша діяльність, пов`язана з експлуатацією об`єктів житлово-комунального господарства» зі свого особового рахунку, які відносяться до міського бюджету.

Дніпровська окружна прокуратура міста Запоріжжя Запорізької області листом від 06.02.2023 № 53-96-857вих-23 інформувала Запорізьку міську раду та КП Запоріжремсервіс ЗМР про виявлений факт, встановлений рішенням Антимонопольного комітету України щодо ТОВ «Ріф Січ».

У відповідь на вказаний лист, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради у листі від 10.05.2023 вих. № 225/01-37/01 зазначив, що оскільки КП Запоріжремсервіс ЗМР самостійно проводить процедуру закупівлі, Запорізькій міській раді не було відомо про учасників відповідних торгів та узгодженості їх поведінки. Департаментом надано доручення КП Запоріжремсервіс ЗМР вжити заходів реагування.

У листі від 20.02.2023 вих. № 283/01-05 КП Запоріжремсервіс ЗМР повідомлено, що підприємству не було відомо під час проведення закупівлі про узгодження своєї поведінки між ТОВ «Оліо Транс» та ТОВ «Ріф Січ». Враховуючи виконання договірних зобов`язань між сторонами у повному обсязі, підстави для звернення до суду про визнання недійсним договору від 12.02.2018 № 122 відсутні. Листом від 23.05.2023 вих. № 1072/01-10 було повідомлено, що КП Запоріжремсервіс позовну заяву до ТОВ «Ріф Січ» не подавало.

Засновником, власником та органом управління майном КП Запоріжремсервіс ЗМР є Запорізька міська рада, розрахунки за договором № 122 від 12.02.2018 здійснювались за рахунок коштів міського бюджету, фінансування за вказаним договором здійснювалося Департаментом з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради, який мав дбати про цільове використання грошових коштів. Відтак, після встановлення обставин щодо порушення ТОВ «Ріф Січ» законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, які спотворили результати тендеру, Департамент з управління житлово-комунальним господарством Запорізької міської ради не був позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом.

Оскільки проведення процедури державних закупівель та укладення договору із порушенням законодавства порушує інтереси держави у сфері контролю за ефективним та цільовим використанням бюджетних коштів, а дотримання у цій сфері суспільних відносин законодавства становить суспільний інтерес, то захист такого інтересу відповідає функціям прокурора.

У матеріалах справи міститься повідомлення від 27.04.2023 вих. № 53-96-2830вих-23, адресоване позивачам, щодо пред`явлення відповідної позовної заяви в інтересах держави.

Отже, при зверненні з даним позовом до господарського суду прокурором дотримано норми статті 53 Господарського процесуального кодексу України та статті 23 Закону України "Про прокуратуру", визначено уповноважений державою орган та належним чином обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави у спірних правовідносинах внаслідок, у тому числі, бездіяльності позивачів.

6. Норми права та мотиви, з яких виходить господарський суд при ухваленні рішення

Згідно ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частинами 1, 3 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч. 1 ст. 203 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 228 ЦК України, у разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним. Якщо визнаний судом недійсний правочин було вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу у обох сторін - в разі виконання правочину обома сторонами - в дохід держави за рішенням суду стягується все одержане ними за угодою, а в разі виконання правочину однією стороною з іншої сторони за рішенням суду стягується в дохід держави все одержане нею і все належне - з неї першій стороні на відшкодування одержаного. При наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Аналогічна норма викладена у ч. 1 ст. 208 ГК України.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 20.03.2019 № 922/1391/18, ознаками недійсного господарського договору, що суперечить інтересам держави і суспільства, є спрямованість цього правочину на порушення правового господарського порядку та наявність умислу (наміру) його сторін, які усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору. Метою такого правочину є його кінцевий результат, якого бажають досягти сторони. Мета завідомо суперечить інтересам держави та суспільства.

Отже, для правильного вирішення спору необхідно встановити, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення господарського договору, якою зі сторін і якою мірою виконано зобов`язання, а також з`ясувати наявність наміру (умислу), який означає, що сторони (сторона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків. Необхідною умовою для визнання господарського договору недійсним як такого, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, є наявність наміру хоча б в однієї зі сторін щодо настання відповідних наслідків.

Питання про те, чи мало місце протиправне діяння та чи вчинене воно відповідною особою, як і спрямованість умислу особи, може доводитися іншими наявними в матеріалах справи доказами в їх сукупності з урахуванням вимог, визначених процесуальним законом. При цьому вирок суду, постановлений у кримінальній справі, не є єдиним та обов`язковим доказом вини.

Аналогічні правові висновки щодо застосування вказаних норм матеріального права викладено і в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 910/1421/16, від 15.02.2018 у справі № 911/1023/17, від 17.04.2018 у справі № 910/1424/16, від 31.05.2018 у справі № 911/639/17, від 09.07.2019 у справі № 911/1113/18, від 10.06.2021 у справі № 910/114/19, від 15.12.2021 у справі № 910/6271/17 від 13.01.2022 у справі № 908/3736/15.

Згідно преамбули Закону України «Про захист економічної конкуренції», цей Закон визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин.

Статтями 1, 4 цього Закону визначено, що економічна конкуренція (конкуренція) - це змагання між суб`єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг над іншими суб`єктами господарювання, внаслідок чого споживачі, суб`єкти господарювання мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб`єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку. Суб`єкти господарювання, органи влади, органи місцевого самоврядування, а також органи адміністративно-господарського управління та контролю зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію. Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 6 даного Закону, антиконкурентними узгодженими діями, зокрема, визнаються узгоджені дії, які стосуються спотворення результатів торгів, аукціонів, конкурсів, тендерів.

Відповідні дії становлять порушення законодавства про захист економічної конкуренції (п. 1 ч. 1 ст. 50 цього Закону).

Закон України «Про публічні закупівлі», як указано в його преамбулі, визначає правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад. Метою цього Закону є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 5 вказаного Закону, закупівлі здійснюються за принципами: добросовісної конкуренції серед учасників; максимальної економії, ефективності та пропорційності.

Учасники процедур закупівлі, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом (ч. 5 ст. 5 даного Закону).

У постанові від 10.06.2021 по справі № 910/114/19 Верховний Суд у п.п. 32, 33 виклав таку правову позицію: визначене положеннями Закону України "Про публічні закупівлі" спеціальне законодавче регламентування процедури закупівлі товарів, робіт і послуг для потреб держави хоч і має на меті створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, розвиток добросовісної конкуренції і запобігання проявам корупції, проте одночасно слугує захисту інтересів держави, а тому така процедура спрямована, перш за все, на задоволення потреб держави у певних групах товарів, робіт і послуг в особі конкретних замовників, які фінансуються за рахунок бюджетних коштів. Відтак, прямий інтерес держави полягає у неухильному дотриманні учасниками процедури закупівлі та замовником встановлених Законом України "Про публічні закупівлі" вимог.

Рішенням Адміністративної колегії Південно-Східного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 24.11.2020 № 54/41-р/к у справі № 54/32-20 визнано, що ТОВ «Ріф Січ» та ТОВ «Оліо Транс» вчинили порушення, передбачене пунктом 1 статті 50 та пунктом 4 частини другої статті 6 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді антиконкурентних узгоджених дій, шляхом спотворення результатів тендеру (торгів), проведених КП Запоріжремсервіс ЗМР на закупівлю Код ДК 021:20-9 Нафта і дистиляти (Дизельне паливо) (оголошення UA-2018-01-04-000484-b).

Враховуючи зазначене, в діях ТОВ «Ріф Січ» (відповідача-2) вбачається наявність умислу на вчинення правочину, який завідомо суперечить інтересам держави та суспільства. Відповідач-2 мав на меті уникнути встановлених Законом України «Про публічні закупівлі» обмежень, протиправно усунути конкуренцію під час проведення публічної закупівлі, нівелювати ефективність її результатів, у незаконний спосіб одержати право на укладення спірного договору не на конкурентних засадах.

В силу положень ст. 202 ЦК України рішення тендерного комітету Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради про визнання переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ, яке оформлено протоколом від 01.02.2018 № 67, є правочином, вчиненим замовником та спрямованим на набуття у нього та вказаного суб`єкта господарювання цивільних прав та обов`язків щодо укладення договору про закупівлю товару від 12.02.2018 № 122.

Схожий за змістом висновок щодо застосування ст. 202 ЦК України в подібних правовідносинах також викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06.12.2019 по справі № 910/353/19.

У зв`язку із цим, рішення тендерного комітету Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради про визнання переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ, яке оформлено протоколом від 01.02.2018 № 67, завідомо суперечить інтересам держави та суспільства та підлягає визнанню недійсним на підставі ч. 1 ст. 215, ч. 1 ст. 203 та ч. 3 ст. 228 ЦК України.

Згідно ч. 2 ст. 32 Закону України «Про публічні закупівлі» (в редакції станом на 01.02.2018), замовник укладає договір про закупівлю з учасником, який визнаний переможцем торгів протягом строку дії його пропозиції, не пізніше ніж через 20 днів з дня прийняття рішення про намір укласти договір про закупівлю відповідно до вимог тендерної документації та пропозиції учасника-переможця. З метою забезпечення права на оскарження рішень замовника договір про закупівлю не може бути укладено раніше ніж через 10 днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір про закупівлю.

Однією із основоположних засад цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України). Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

Принцип справедливості, добросовісності і розумності є проявом категорій справедливості, добросовісності і розумності як суті права загалом. Принцип добросовісності є одним із засобів утримання сторін від зловживання своїми правами. Основне призначення цього принципу вбачається в наданні суддям більше можливостей з`ясовувати в повному обсязі фактичні обставини справи і, насамкінець, встановити об`єктивну істину. Загалом зміст цих принципів (справедливості, добросовісності і розумності) полягає в тому, що тексти законів, правочинів та їх застосування суб`єктами цивільних правовідносин мають бути належними і справедливими та відповідати загальновизнаним нормам обороту та нормам закону.

Враховуючи вищевикладене, визнання недійсним рішення тендерного комітету Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради, яке оформлено протоколом від 01.02.2018 № 67, встановлення судом порушення відповідачем-2 Закону України «Про захист економічної конкуренції» та принципів добросовісності та справедливості, договір від 12.02.2018 № 122, укладений між Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Ріф Січ на підставі вказаного рішення № 67 також підлягає визнанню недійсним.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Згідно ч. 3 ст. 228 ЦК України, якщо визнаний судом недійсний правочин вчинено з метою, що завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, то при наявності умислу лише у однієї із сторін все одержане нею за правочином повинно бути повернуто іншій стороні, а одержане останньою або належне їй на відшкодування виконаного за рішенням суду стягується в дохід держави.

Наявність такого наміру (умислу) у сторін (сторони) означає, що вони (вона), виходячи з обставин справи, усвідомлювали або повинні були усвідомлювати протиправність укладеного договору і суперечність його мети інтересам держави і суспільства та прагнули або свідомо допускали настання протиправних наслідків.

Відповідач-2 усвідомлював або повинен був усвідомлювати протиправність своїх дій у спірних правовідносинах і суперечність їх мети інтересам держави та суспільства, і прагнув настання таких наслідків.

ТОВ Ріф Січ за спірним договором одержано грошові кошти в сумі 4077127,20 грн., що не оспорюється сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю Ріф Січ, маючи намір щодо отримання незаконного права на укладення договору від 12.02.2018 № 122, з метою одержання прибутку, порушуючи інтереси держави та суспільства, а також інших учасників ринкових відносин, усвідомлюючи протиправність таких дій, їх суперечність інтересам держави і суспільства, прагнучи та свідомо допускаючи настання протиправних наслідків, взяло участь в проведенні конкурентної процедури закупівлі, знівелювавши змагальність у ній, внаслідок чого привласнило бюджетні кошти в сумі 4077127,20 грн.

Вищенаведене свідчить про наявність у товариства умислу на укладення спірного договору, який суперечить інтересам держави і суспільства, з метою отримання прибутку.

Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 905/1562/20 зроблено правовий висновок, що на стадії, коли укладений в результаті закупівлі договір є виконаним, вимога про визнання такого договору недійсним, без вирішення судом питання про застосування правових наслідків такої недійсності, не є ефективним способом захисту.

Таким чином, грошові кошти в сумі 4077127,20 грн., які були перераховані Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради Товариству з обмеженою відповідальністю Ріф Січ на виконання договору від 12.02.2018 № 122, підлягають стягненню з ТОВ Ріф Січ на користь КП Запоріжремсервіс ЗМР та в подальшому з останнього у дохід держави.

На підставі наведеного вище, позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі.

7. Судові витрати

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Судовий збір у сумі 33262,45 грн. покладається на відповідача-1, судовий збір у сумі 33262,46 грн. покладається на відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення тендерного комітету Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради про визнання переможцем Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ, яке оформлено протоколом від 01.02.2018 № 67.

Визнати недійсним укладений між Комунальним підприємством Запоріжремсервіс Запорізької міської ради () та Товариством з обмеженою відповідальністю Ріф Січ () договір від 12.02.2018 № 122.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ (пр. Маяковського, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (вул. Добролюбова, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69006, код ЄДРПОУ 22144 (чотири мільйони сімдесят сім тисяч сто двадцять сім) грн. 20 коп., а з Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (вул. Добролюбова, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69006, ) одержані ним за рішенням суду 4077127 (чотири мільйони сімдесят сім тисяч сто двадцять сім) грн. 20 коп. стягнути в дохід держави в особі Східного офісу Держаудитслужби (вул. Антоновича Володимира, буд. 22, корп. 2, м. Дніпро, 49101, ).

Стягнути з Комунального підприємства Запоріжремсервіс Запорізької міської ради (вул. Добролюбова, буд. 23-А, м. Запоріжжя, 69006, ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Матросова, буд. 29а, м. Запоріжжя, 69057, ) кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в суді, у розмірі 33262 (тридцять три тисячі двісті шістдесят дві) грн. 45 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ріф Січ (пр. Маяковського, буд. 11, м. Запоріжжя, 69035, ) на користь Запорізької обласної прокуратури в особі Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області (вул. Матросова, буд. 29а, м. Запоріжжя, 69057, ) кошти, витрачені у 2023 році на сплату судового збору при здійсненні представництва інтересів держави в суді, у розмірі 33262 (тридцять три тисячі двісті шістдесят дві) грн. 46 коп.

Відповідно ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено згідно з вимогами ст. 238 ГПК України та підписано 29 серпня 2023.

Рішення розміщується в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя О.В. Ярешко