ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/1221/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Київське

на рішення Господарського суду Одеської області

від 19 січня 2023 року (повний текст складено 19.01.2023)

по справі № 916/1221/22

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський торговий дім Сонячна Долина Трейд

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Київське

про: стягнення 27 018,15 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Щавинська Ю.М.

дата і місце прийняття рішення: 19.01.2023, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У червні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Одеський торговий дім "Сонячна Долина Трейд" (позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Київське" (відповідач) про стягнення грошових коштів у сумі 27 018,15 грн., з яких: 70 181,33 грн. основний борг, 5 019,74 грн. - пені, 833,03 грн. - 3% річних та 4 614,15 грн. - інфляційні втрати.

В подальшому позивачем до суду подано заяву про зменшення позовних вимог (т.2 а.с. 77-78), згідно якої просить суд стягнути з відповідача основний борг у сумі 16 551,23 грн., пеню у сумі 5 019,74 грн., 3% річних у сумі 833,03 грн., інфляційні втрати у сумі 4 614,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ "Одеський торговий дім "Сонячна Долина Трейд" посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором від 01.05.2015 поставки №1248-К щодо своєчасної та повної оплати отриманої продукції, поставки якої підтверджується товарно-транспортними накладними.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 у справі №916/1221/22 (суддя Щавинська Ю.М.) позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Одеський торговий дім Сонячна Долина Трейд задоволено у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, Господарський суд Одеської області дійшов до висновку про доведення позивачем обставин, на які він посилається, належними, достатніми та допустимими доказами.

Так, місцевим господарським судом було встановлено, що матеріали справи містять товарно-транспортні накладні, які за умовами договору поставки, є належними та допустимими доказами, які засвідчують здійснення поставки обумовленого товару на користь відповідача, а тому, доводи відповідача стосовно того, що поставка товару може бути підтверджена лише видатковими накладними є неспроможними.

Також, судом першої інстанції було перевірено розрахунки штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних втрат і встановлено що вони є правильними, а вимоги про їх стягнення правомірними.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю Київське звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 у справі №916/1221/22 та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, ТОВ Київське вказує, що оскаржуване рішення є незаконним, оскільки винесено з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими.

Зазначаючи, що правова позиція ТОВ «Київське» полягає у тому, що заявлений позивачем розмір заборгованості не відповідає даним бухгалтерського обліку відповідача, апелянт наводить наступні доводи в апеляційній скарзі:

- у наданих позивачем товарно-транспортних накладних відсутня посада, прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка підписувала їх з боку відповідача, що перешкоджає можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, а тому суд першої інстанції не повинен був приймати до уваги неналежні та недопустимі докази;

- копії товарно-транспортних накладних підтверджують факт надання послуг з перевезення товарів, проте, не є документом, який підтверджує отримання покупцем товару;

- товарно-транспортна накладна не є документом первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання товару, якщо вона неналежним чином оформлена;

- матеріали справи не містять жодного розрахунку заборгованості, здійсненого позивачем із врахуванням здійснених поставок товару (їх суми, обсягу), проведення відповідачем часткової оплати, повернення товару, із посиланням на відповідні докази, які позивачем наведені в обґрунтування вимог за позовом, тобто не містять факт існування боргу;

- копії товарно-транспортних накладних за договором від 01.05.2015 №1248-К надані позивачем лише за період з 07.10.2021 по 25.02.2022, який не охоплює весь період взаємодії сторін за договором поставки. Тобто, позивач надає копії товарно-транспортних накладних як докази, що підтверджують факт поставки товару за певний період, однак вони не містять у собі відомостей, чи було здійснено оплату за товар за всіма видатковими накладними та в яких обсягах.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю Київське на рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 у справі №916/1221/22, вирішено розглянути справу в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, встановлено позивачу строк для подання відзиву.

Позивач не скористався своїм правом та не надав суду відзив на апеляційну скаргу, що згідно ч. 3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України не перешкоджає перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Судова колегія зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану, у зв`язку із перебуванням головуючого судді Савицького Я.Ф. у відпустці з 07.03.2023 по 17.04.2023, перебуванням суддів-членів колегії Колоколова С.І. та Разюк Г.П. у щорічній відпустці з 26.06.2023 по 28.07.2023, а головуючого судді Савицького Я.Ф. з 03.07.2023 по 04.08.2023, а також з огляду на принцип незмінності складу суду та на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю Київське на рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 у справі №916/1221/22 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення даної справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

З огляду на матеріали справи вбачається, що 01.05.2015 між ТОВ "Одеський торговий дім "Сонячна Долина Трейд" (Постачальник) та ТОВ "Київське" (Покупець) укладено договір поставки №1248-К (далі Договір) (т.1 а.с.17-21) з урахуванням протоколу розбіжностей (а.с.27-30), відповідно до п. 1.1. якого Постачальник зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, передавати у власність покупцеві продукцію, визначену чинним договором, а Покупець зобов`язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, приймати та оплачувати товар.

Відповідно до п. 2.1.1. Договору Постачальник прийняв на себе зобов`язання своєчасно своїми силами поставляти товар на умовах DDP (склад/магазин Покупця), згідно із Міжнародними правилами щодо тлумачення термінів "INCOTERMS" (в редакції 2010 року), відповідно до замовлень Покупця.

Згідно п. 2.1.2. Договору Постачальник зобов`язаний забезпечити належну передачу товару за місцем знаходження складу (магазину) Покупця.

Пунктом 2.1.4. Договору встановлено, що Постачальник зобов`язаний до кожної партії товару, що поставляється, додавати необхідний комплект документів.

Передача товару здійснюється на підставі накладних або товарно-транспортних накладних в порядку, передбаченому цим Договором, включаючи складання та передачу накладних за допомогою EDI (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 3.4.1 Договору Постачальник зобов`язується при здійсненні поставки Покупцю партії товару за одною накладною або товарно-транспортною накладною вказувати в них номер податкової накладної, складеної в електронної формі та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відповідає такої поставці. Це правило не розповсюджується на Постачальників, що складають та реєструють зведені податкові накладні у порядку, визначеному податковим законодавством України. У разі невиконання п.3.4.1. Договору Покупець має право відмовитись від прийняття товару.

Згідно з п. 3.6 Договору право власності на товар переходить до Покупця з моменту фактичної передачі товару. Моментом фактичної передачі товару вважається дата підписання уповноваженими представниками сторін товарної накладної. Ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження товару несе його власник.

Положеннями п. 3.11. Договору сторони погодили випадки повернення товару. При цьому у п. 3.12. сторони вказали, що у випадку наявності зазначених у пунктах 3.11. та п.9.1. Договору підстав для повернення товару Постачальнику, Покупець направляє Постачальнику повідомлення про повернення товару в довільній формі поштовим або телефонним зв`язком, за допомогою EDI або в інший спосіб. Постачальник протягом 3 календарних днів з моменту отримання такого повідомлення зобов`язується надати Покупцю підписану накладну на повернення товару або складену та підписану за допомогою EDI.

Відповідно до п. 6.1. Договору поставка товару здійснюється у відповідності із цінами, які узгоджуються сторонами у специфікації/прайс-листу і відображаються в накладних на передачу товару.

Товар, що поставляється Покупцю за даним договором, підлягає оплаті протягом 21 банківського дня з моменту прийняття Товару Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Оплата товару здійснюється на підставі належним чином оформлених товарних накладних та складених у встановленому законом порядку податкових накладних (п. 6.4., п. 6.6. Договору).

Згідно з п. 10.5. Договору у разі порушення термінів оплати товару Покупець зобов`язується сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, діючої на момент прострочення, від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення.

Даний Договір підписаний уповноваженими представниками сторін без зауважень та застережень і скріплений печатками підприємств.

У матеріалах справи наявні товарно-транспортні накладні на загальну суму 70 181,33 грн., відповідно до яких позивачем у період з 07.10.2021-25.02.2022 були здійснені поставки товару на зазначену суму (т. 1 а.с. 31 84).

Вказані товарно-транспортні накладні підписані з боку ТОВ "Київське" та містять відбитки штампу (печатки) відповідача, достовірність якого не спростовується останнім.

Також у матеріалах справи міститься картка рахунку 361 ТОВ "Одеський торговий дім "Сонячна Долина Трейд" по контрагенту ТОВ "Київське" за період з 01.10.2021 по 10.06.2022 (т.1 а.с. 85-87), якою підтверджується поставка позивачем товару на суму 70 181,33 грн.

В свою чергу, на підтвердження оплати товару за спірним договором поставки, відповідач надав до суду першої інстанції платіжні доручення на загальну суму 32 676,60 грн., а саме: від 06.12.2021 №45948 на суму 7 488,00 грн., від 04.01.2022 №46925 на суму 5 616,00 грн., від 07.02.2022 №48080 на суму 19 572,60 грн. (т.2 а.с. 68-70).

Однак, як встановлено судом першої інстанції, наведені платіжні доручення, що надані відповідачем на підтвердження проведення оплати товару були враховані позивачем в якості оплати поставленого товару, що вбачається з графи «кредит» у картці рахунку 361 та відповідних товарно-транспортних накладних (т.2 а.с. 2 - 54).

Таким чином, враховуючи неповну оплату ТОВ "Київське" отриманого товару, ТОВ "Одеський торговий дім "Сонячна Долина Трейд" звернулось до господарського суду з відповідним позовом.

Водночас, під час розгляду справи в суді першої інстанції, відповідачем сплачено ще 53 630,10 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 20.07.2022 №51246 (т.2 а.с.71).

Вказане стало підставою для зменшення позовних вимог у дані справі.

Беручи до уваги межі розгляду апеляційної скарги, проаналізувавши її доводи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Судова колегія звертає увагу на те, що ТОВ "Київське" не заперечує обставину поставки йому товару, проте не погоджується із заявленим розміром заборгованості по оплаті товару, посилаючись на ненадання з боку позивача належних доказів на підтвердження заявленого обсягу поставки.

Проте, з огляду на наявність у матеріалах справи товарно-транспортних накладних на суму 70 181,33 грн. та оплат, здійснених відповідачем після їх складання (під час розгляду справи) на суму 53 630,10 грн., колегія суддів погоджується з висновком суду, що наявними у матеріалах справи доказами підтверджується існування суми боргу та прострочення її сплати, про що зазначало ТОВ "Одеський Торговий Дім "Сонячна Долина Трейд" у позовній заяві.

При цьому, суд апеляційної інстанції критично ставиться до посилання відповідача, що у наданих позивачем товарно-транспортних накладних відсутня посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка підписувала їх з боку ТОВ "Київське", що перешкоджає можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 1, ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-XIV, первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

При цьому, Законом чітко не конкретизовано перелік документів, які є первинними, водночас для надання документу юридичної сили та доказовості, необхідним є відображення у такому документі перелічених вище обов`язкових реквізитів.

Судова колегія звертає увагу на те, що форма товарно-транспортної накладної не затверджена будь-яким нормативним актом. Однак, вищевказані товарно-транспортні накладні повністю відповідають вимогам, встановленим частиною другою статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 №996-XIV.

Так, з огляду на наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні вбачається, що останні містять наступні реквізити: назву документа, дату складання, назву підприємства, від імені якого складено документ і яке є вантажовідправником, пункти навантаження та розвантаження, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, кількість, ціну, вартість продукції, особисті підписи особи відправника та особи вантажоодержувача, які засвідчені відтисками печатки вантажовідправника та вантажоодержувача.

За таких обставин, оскільки надані позивачем товарно-транспортні накладні містять визначені Законом України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні" реквізити, останні є первинними документами.

Разом з тим, неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

У цьому контексті апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції, який зазначив, що з урахуванням наявності обов`язкових реквізитів первинного документу, в тому числі підпису особи, яка прийняла товар, який засвідчений відтиском печатки самої юридичної особи, достовірність якої не спростована, відсутність зазначення у ТТН посади особи, яка прийняла товар, не є підставою для невизнання господарської операції (поставки товару) та не може свідчити про те, що така особа є не уповноваженою.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та наведено самим відповідачем, за спірними товарно-транспортними накладними у період розгляду справи в суді першої інстанції ТОВ "Київське" було частково оплачено поставлений товар на суму 53 630,10 грн.

При цьому, апелянт не заперечує про отримання товару за частиною товарно-транспортних накладних (при цьому, не уточнюючи за якими ТТН) на суму 53 630,10 грн., які жодним чином не відрізняється за своїм змістом та оформленням від інших ТТН, які оспорюються (також відповідачем не зазначено які саме) ТОВ "Київське" саме з підстав невідповідності їх оформлення вимогам Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні", а саме: відсутністю зазначення посади, прізвища та ініціалів особи, що отримала товар.

Не містять матеріали справи також доказів повернення товару, що могло б спростувати обсяг поставленого товару, зазначений у товарно-транспортних накладних.

Відповідно до частин першої, третьої, четвертої статті 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17 та від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.

Відповідно до статті 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання, згідно зі статтею 86 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що судом попередньої інстанції було надано скаржникові вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції.

Отже, наведені ТОВ "Київське" в апеляційній скарзі доводи не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного судового рішення і ухвалення нового рішення, оскільки вони спростовуються встановленими у справі обставинами, ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального та процесуального права та зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів у даній справі.

Таким чином, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 у справі №916/1221/22 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Київське без задоволення.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Господарського суду Одеської області від 19.01.2023 у справі №916/1221/22 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених ч. 3 ст.287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана 04.09.2023 у зв`язку із перебуванням у відпустках суддів членів колегії Разюк Г.П. та Колоколова С.І. - з 26.06.2023 по 28.07.2023, головуючого судді Савицького Я.Ф. з 03.07.2023 по 04.08.2023, судді Разюк Г.П. - з 15.08.2023 по 27.08.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.