ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 року м.Харків Справа № 913/176/23

Провадження № 30/913/176/23

Господарський суд Луганської області у складі судді Ірини ГОЛЕНКО, розглянувшиматеріали позовної заяви № 50-845вих-23 від 08.05.2023

заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області, м. Лисичанськ Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у відповідних правовідносинах

Луганської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайммед», м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня», м. Лисичанськ Луганської області

про визнання недійсним пункту договору та стягнення 254355 грн 08 коп.,

Секретар судового засідання Ольга Бойко

У засіданні брали участь:

від органу прокуратури: прокурор відділу Харківської обласної прокуратури Полякова С.О., посвідчення № 072827 від 01.03.2023;

від позивача: представник не прибув;

від відповідача: адвокат Гурська А.С., ордер серії АА № 1309750 від 29.05.2023 (в режимі відеоконференції);

від третьої особи: представник не прибув,

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, Луганської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації та Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» звернувся до Господарського суду Луганської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайммед» про визнання недійсним пункту 3.2 договору № 113 від 31.07.2020, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Прайммед», в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 254355 грн 08 коп., а також стягнення отриманих без правової підстави грошових коштів у розмірі 254355 грн 08 коп.

Заявник обґрунтовує позовні вимоги тим, що при укладанні КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» та ТОВ «Прайммед» договору № 113 від 31.07.2020 у п. 3.2 в період дії карантину через COVID-19 було безпідставно включено до загальної суми товару (гнучкий волокно-оптичний назофаринголарингоскоп) податок на додану вартість, що є порушенням п. п. 71, 72 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки операції з постачання на митній території України товарів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби у період проведення закупівлі та укладення договору звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2023 позовну заяву передано на розгляд судді Голенко І.П.

Господарський суд Луганської області ухвалою від 17.05.2023 позовну заяву заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області залишив без руху та встановив строк та спосіб усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення прокурором недоліків позовної заяви суд ухвалою від 29.05.2023 відкрив провадження у справі, вирішив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та одночасно зупинив провадження у справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 905/1907/21 та оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень повного тексту судового рішення ухваленого за результатами такого розгляду.

Ухвалою суду від 03.07.2023 Господарський суд Луганської області поновив провадження у справі № 913/176/23, підтвердив підстави представництва заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області в інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Луганської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації за заявленими позовними вимогами, відмовив у підтвердженні підстав представництва заступником керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області інтересів держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» за заявленими позовними вимогами та залишив без розгляду позов заступника керівника Лисичанської окружної прокуратури Луганської області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прайммед». Крім того, суд призначив підготовче засідання у справі на 26.07.2023 о 14 год. 30 хв., залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня».

Суд ухвалою від 26.07.2023 за заявою прокурора змінив підстави позову в частині стягнення грошових коштів у розмірі 254355 грн 08 коп. на користь Луганської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації.Спір вирішується відповідно до викладених в заяві про зміну підстав позову вимог: стягнути з ТОВ «Прайммед» на користь Луганської обласної державної адміністрації - обласної військової адміністрації грошові кошти у розмірі 254355 грн 08 коп., перерахувавши їх за наступними реквізитами р/р UA0012001, отримувач: ГУК у Луг.обл./ЛУГАНСЬКА ОБЛ.; код отримувача (ЄДРПОУ): 37991110; банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.); код класифікації доходів бюджету: 24060300 «Інші надходження».Суд також цією ухвалою закрив підготовче засідання тапризначив справу до судового розгляду по суті на 24.08.2023 о 14 год. 30 хв.

У судовому засіданні 24.08.2023 прийняла участь прокурор відділу Харківської обласної прокуратури Полякова С.О.

Представник відповідача - адвокат Гурська А.С., була присутня у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Позивач участі свого представника у судове засідання не забезпечив, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином шляхом надсилання ухвали суду від 26.07.2023 до його особистого кабінету в підсистемі ЄСІТС «Електронний суд», яка доставлена до електронного кабінету 31.07.2023 о 13 год. 05 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Третя особа також участі свого представника у судове засідання не забезпечила, хоча про дату, час та місце судового засідання була повідомлена шляхом надсилання ухвали суду від 26.07.2023 за адресою тимчасового місцезнаходження: 37502, Полтавська область, м. Лубни, просп. Володимирський, 106. Третя особа отримала ухвалу суду 07.08.2023, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.Крім того, суд надсилав ухвалу від 26.07.2023 на електронну адресу третьої особи , яка зазначена прокурором у позовній заяві, та на офіційну електронну адресу , яка зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Cуд розмістив для третьої особи відповідне повідомлення на сторінці Господарського суду Луганської області (у розділі «Інше - Повідомлення для учасників справ, які знаходяться в районі проведення антитерористичної операції та на тимчасово окупованих територіях»), враховуючи Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 6 грудня 2022 року № 1364.

17.07.2023 відповідач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав відзив б/н від 17.07.2023 на позовну заяву (аналогічний відзив на позовну заяву надійшов 18.07.2023 на електронну пошту суду), яким проти позову заперечує та зазначає, що третя особа самостійно визначила очікувану вартість закупівлі з ПДВ, включивши її в тендерну документацію та проект договору, а в подальшому таку вартість підтвердила у формі протоколу розкриття пропозицій та при укладанні договору про закупівлю. Сторони договору повністю виконали договір, а відповідач задекларував свої податкові зобов`язання, зареєструвавши податкову накладну № 2 від 12.08.2020. При цьому тендерна документація не містить інформації про те, що предмет закупівлі планувався використовуватися для лікування COVID.

Предметом закупівлі є не відеобронхоскоп, а система та інструменти ендоскопічні для діагностики для хірургічних втручань в урології, гінекології, нейрохірургії, отоларингології, ортопедії, загальній терапії RichardWolfGMbH Німеччина, BarcoN.V. HealthcareDivision Бельгія, ALVOSpolkazorganiczonaodpowiedzialnosciaSp.K. Польща. Отже медичне обладнання, вказане у Переліку № 224 та у класифікаторі під номером 17662, не є тим медичним обладнанням, яке було предметом договору про закупівлю, адже має зовсім інше призначення та опис.

Проте ключовою підставою для застосування пільг щодо звільненнявідоподаткування єподання одногоіз документів: декларації про відповідність технічним регламентам або повідомлення Міністерства охорони здоров`я.Прокурор та позивач не надали цих документів до матеріалів позовної заяви. В п. 1 Примітки вказано, що назви товарів в Постанові № 224 є довідковими, а відтак має бути документальне підтвердження.

Крім того, відсутні підстави для визнання пункту договору недійсним, оскільки лікарня мала право ще на етапі виконання договору внести зміни до ціни договору або вимагати внесення таких змін на підставі ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», погодження зміни ціни про закупівлю у бік зменшення. За таких би умов відповідач мав би змогу відмовитись від договору про закупівлю. В даному випадку зміст оспорюваного договору не суперечить нормам законодавства України, інтересам держави і суспільства.

Відповідач також звертає увагу на те, що якщо позов прокурора буде задоволений, то відповідач зазнає збитків у розмірі суми ПДВ, адже відповідач сплатив цю суму до Державного бюджету і така сума не може бути повернута через відсутність такого порядку. Фактично сума ПДВ повинна бути сплачена з приватних коштів відповідача, у той час як оплату грошових коштів здійснювала лікарня. Оцінка випадків неправильності нарахування податків або несплати податків є компетенцією податкових органів, при розмитненні - митних органів, а не прокурора. Оскільки товар ввозився на територію України з-за кордону, це є компетенцією митного органу.

19.07.2023 прокурор через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав відповідь на відзив (аналогічна відповідь на відзив надійшла до суду 25.07.2023 засобами поштового зв`язку), у якій зазначає, що позиція відповідача щодо визначення саме третьою особою вартості закупівлі з ПДВне відповідає засаді свободи договору, відповідно до якої сторони вільні в укладені договору та визначенні умов договору, що не суперечать законодавству. Отже сторони спірного договору всупереч нормам законодавства неправомірно включили суму ПДВ до ціни товару, яка перерахована третьою особою на рахунки відповідача, чим спричинили збитки обласному бюджету, розпорядником якого є Луганська обласна державна адміністрація - обласна військова адміністрація, в інтересах якої у даному спорі виступає прокурор. Єдиним ефективним способом захисту порушеного інтересу держави у даному спорі є повернення коштів до обласного бюджету за рахунок відповідача.

Заявник позову вказує, що відповідно до п. 1.1 договору закупівлі його предметом є поставка устаткування для операційних блоків (44715 - гнучкий волокно-оптичний назофаринголарингоскоп). Згідно із визначенням, наведеним у Національному класифікаторі медичних виробів НК 024:2019, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 159 від 05.02.2019, гнучкий волокно-оптичний назофаринголарингоскоп - це ендоскоп з гнучкою частиною, що вводиться, призначений для візуального обстеження та лікування структур в середині носових ходів, включаючи свищеві отвори, фарингальний кінець слухової трубки, гортань і голосові зв`язки. Під відеобронхоскопом, поняття якого розкрито у НК 024:2019 під номером 17662, розуміють ендоскоп із гнучкою ввідною частиною для ендоскопічних процедур на дихальних шляхах і трахеобронхиальному дереві (тобто бронхоскопії). Тобто вказане медичне обладнання є різновидом ендоскопу, має спільне призначення - діагностування та лікування захворювань дихальних шляхів, має однакове устаткування, однаковий спосіб використання (вводиться через носові отвори) та призначені для багаторазового використання, що дає підстави стверджувати про його ідентичність.

Стосовно відсутності документів, передбачених Приміткою 3 до Переліку № 224, прокурор зазначає, що декларацію про відповідність товару відповідним технічним регламентам має подавати особа, яка ввозить таке медичне обладнання на митну територію України, тобто у даному випадку відповідач. Щодо відсутності відомостей про подане повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, зазначене питання віднесено до компетенції Міністерства охорони здоров`я та також має бути ініційоване зацікавленими у постачанні відповідного медичного обладнання особами. Норми Переліку № 224 є імперативними, що звільняють від ПДВ операції із закупівлі медичного обладнання, яке в ньому міститься, та мають безумовно виконуватися у межах території України на період дії запроваджених карантинних заходів.

Інтереси відповідача у даному спорі можуть бути захищені у регресному порядку у разі його звернення до територіального податкового органу у встановленому порядку про повернення неправильно сплаченої суми ПДВ (ст. 43 гл. 1, ст. 102 гл. 9 розділ II, ст. 166, п. 179.8 ст. 179 розділу IV Податкового кодексу України та положень наказу Міністерства фінансів України № 60 від 11.02.2019).

Твердження відповідача про те, що прокурор вийшов за межі своєї компетенції щодо порядку сплати ПДВ є помилковими, оскільки оспорювані правовідносини стосуються виключно договірних відносин, які врегульовані положеннями ГК України, ЦК України та Законом України «Про публічні закупівлі».

21.07.2023 відповідач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав заперечення на відповідь на відзив, у яких зазначає, що ані податкові органи, ані митні органи не пред`являли претензій до проведеної господарської операції та при розмитненні товару, адже в інакшому випадку митні органи не розмитнили б товар, а податковий орган не зареєстрував би податкову накладну. Відсутні будь-які висновки Державної аудиторської служби України про порушення замовником законодавства України шляхом включення ПДВ до ціни договору.

Інші доводи відповідача, викладені в запереченні на відповідь на відзив, є аналогічними відзиву.

21.07.2023 позивач на електронну пошту суду подав письмові пояснення б/н від 21.07.2023, підписані кваліфікованим електронним підписом, у яких просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

23.08.2023 відповідач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав додаткові пояснення б/н від 23.08.2023 (аналогічні додаткові пояснення надійшли 24.08.2023 на електронну пошту суду), у яких зазначив про неможливістьзастосування правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21, оскільки спір не був вирішений остаточно, справу передано до Господарського суду Донецької області для продовження розгляду. Крім того, спір у справі № 905/1907/21не є аналогічним цьому спору. Фактично прокурор просить стягнути з ТОВ «Прайммед» на користь Луганської ОДА грошові кошти у розмірі 254355 грн 08 коп. у той час як договір № 113 був укладений саме з КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня». Позивач не є стороною оспорюваного договору, а тому наслідки недійсності на нього не розповсюджуються і відповідно вимоги про стягнення грошових коштів з відповідача на користь позивача є безпідставними. Також зазначив, що сума ПДВ була сплачена до бюджету, а відтак інтереси держави не порушені. Додаткові пояснення судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Також 23.08.2023 відповідач через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав клопотання б/н від 23.08.2023 про відкладення розгляду справи для можливості отримання інформації з питань митної справи, яке також було озвучене у судовому засіданні.

Суд, розглянувши вказане клопотання, зазначає наступне.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

З наведеної норми вбачається, що відповідач подає всі докази разом з поданням відзиву у встановлений строк. У разі неможливості подати будь-який доказ до відзиву на позовну заяву, то відповідач повідомляє у цей самий строк суд у письмовій формі та одночасно надає докази того, що останній вчинив всі залежні від нього дії для отримання цього доказу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в межах встановленого судом строку 17.07.2023. У відзиві не зазначено жодних повідомлень про неможливість подати доказ (інформацію з питань митної справи), про причини неможливості такого подання разом з відзивом, а також не надано доказів того, які дії були вчинені відповідачем для отримання цього доказу станом на дату подання відзиву на позовну заяву. Такі докази не були надані також під час проведення підготовчого засідання.

Водночас у підготовчому засіданні 26.07.2023 представник відповідача усно зазначала про звернення до органу з питань митної справи, але відповідь не була отримана.При цьому, суд встановив, що відповідач фактично звернувся до органу з консультацієюпо митній справі тільки після закінчення підготовчого засідання. Відповідний орган повідомив відповідача про те, що звернення було зареєстровано27.07.2023 (інформація надана до клопотання про відкладення розгляду справи по суті).

З наведеного вбачається, що станом на дату подання відзиву на позовну заяву, а також станом на дату та час проведення підготовчого засідання відповідач ніяких дій не вчиняв для отримання цього доказу.

У ст. 202 ГПК України передбачені підстави для відкладення розгляду справи в судовому засіданні, зокрема, у разі необхідності витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження.

Враховуючи те, що всі учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце цього судового засідання, що не перешкоджає розгляду справи по суті, а також те, що відповідач документально не довів про наявність обставин, які перешкоджали йому звернутися до органу в межах підготовчого провадження та, відповідно, заявити відповідне клопотанняв межах підготовчого провадження, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи по суті з метою необхідності витребування нових доказів.

Відповідно до ст. 207 ГПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Відповідач не довів поважність причин неможливості заявити таке клопотанняв підготовчому провадженні, тому клопотання слід залишити без розгляду.

24.08.2023 прокурор через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав заперечення проти додаткових пояснень, у яких зазначає, що постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 905/1907/21 набрала законної сили і в силу приписів ч. 4 ст. 236 ГПК України її застосування для судів нижчого рівня є обов`язковим. Інтереси держави у даному випадку порушені, оскільки третьою особою на користь відповідача були сплачені кошти саме обласного бюджету, що призвело до зменшення виділеного бюджету на утримання підвідомчого комунального підприємства.

Заперечення проти додаткових пояснень судом розглянуті та долучені до матеріалів справи.

Третя особа - КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня», правом на подання письмових пояснень на позовну заяву не скористалася.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

24.06.2020 Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» (далі - третя особа, покупець) на веб-порталі публічних закупівель Prozorro за посиланням https://prozorro.gov.ua/tender/UA-2020-06-24-000332-a розмістило оголошення № UA-2020-06-24-000332-a про намір здійснити закупівлю товару за кодом ДК 021:2015:33160000-9: Устаткування для операційних блоків (НК 024:2019: 44715 - Гнучкий волоконно-оптичний назофаринголарингоскоп) очікуваною вартістю 3897403 грн 00 коп. та розмістило тендерну документацію з вимогами до учасників предмету закупівлі.

У відкритих торгах взяли участь 2 учасники, які надали наступні тендерні пропозиції:

1)ТОВ «Прайммед» з остаточною ціновою пропозицією 3887999 грн 08 коп. з ПДВ;

2)ТОВ «Техмедконтракт» з остаточною ціновою пропозицією 3896998 грн 85 коп. з ПДВ.

За результатом проведення торгів переможцем вказаних торгів визнано ТОВ «Прайммед» (далі - відповідач, постачальник).

Уповноважена особа протоколом щодо прийняття рішення від 15.07.2020 прийняла рішення про намір укласти договір про закупівлю з переможцем процедури відкритих торгів «№ UA-2020-06-24-000332-a» - ТОВ «Прайммед» ().

31.07.2020 КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» та ТОВ «Прайммед» уклали договір № 113, за умовами якого постачальник зобов`язався у 2020 році поставити покупцеві код ДК 021:2015:33160000-9: Устаткування для операційних блоків (44715 - Гнучкий волоконно-оптичний назофаринголарингоскоп), зазначений в специфікації, що додається до цього договору і є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такі товари (далі - договір).

Відповідно до п. 2.2 договору товар повинен бути належним чином зареєстрований в Україні та мати сертифікат відповідності та декларацію про відповідність, що підтверджує можливість введення в обіг та/або експлуатацію (застосування) медичного виробу за результатами проходження процедури оцінки відповідності згідно вимог технічного регламенту.

Згідно із п. 3.2 договору ціна цього договору становить 3887999 грн 08 коп. з ПДВ 7% - 254355 грн 08 коп.

У п. 4.3 передбачено, що покупець здійснює попередню оплату у розмірі 100% від ціни договору не пізніше 5 банківських днів з дня надходження фінансування на розрахунковий рахунок замовника, на строк не більше 3 місяців відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 1070 «Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти» на підставі рахунку-фактури, виставленого постачальником, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника в національній валюті.

Датою поставки є дата передачі товару покупцю, зазначена у товаросупровідних документах (п. 5.1 договору).

Відповідно до п. 5.2 договору місце поставки товару: постачальник забезпечує поставку товару на умовах поставки DDP - Лисичанськ (Інкотермс-2010) за адресою: 93118, Луганська область, м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, 12а.

Згідно із п. 10.1 договір набирає чинності з дати підписання і діє до 31.12.2020 або до повного виконання сторонами взятих зобов`язань.

Сторони підписали та скріпили печатками підприємств договір № 113 від 31.07.2020.

Договір № 113 від 31.07.2020 має Додаток 1 «Специфікація», відповідно до якої предметом поставки єкод ДК 021:2015:33160000-9: Устаткування для операційних блоків (44715 - Гнучкий волоконно-оптичний назофаринголарингоскоп) (найменування товару згідно тендерної документації) або система та інструменти ендоскопічні для діагностики та хірургічних втручань в урології, гінекології, нейрохірургії, отоларингології, ортопедії, загальній терапії (найменування згідно свідоцтва про державну реєстрацію МОЗ України або декларації про відповідність або торгівельне найменування товару) загальною вартістю 3887999 грн 08 коп. з ПДВ 7% - 254355 грн 08 коп.

06.08.2020 сторони уклали додаткову угоду № 1 до договору № 113 від 31.07.2020, якою змінили банківські реквізити постачальника.

Оплата за спірним договором здійснена у повному обсязі відповідно до транзакції № 177351221 від 12.08.2020 шляхом перерахування з розрахункового рахунку № 51045218, що належить третій особі, на розрахунковий рахунок № 00707374, що належить відповідачу, 100 % оплата за товар, в т. ч. ПДВ у розмірі 254355 грн 08 коп. (інформація з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів за посиланням https://www.007.org.ua/search).

12.08.2020 ТОВ «Прайммед» зареєстрував податкову накладну № 2 на загальну суму 3887999 грн 08 коп. з ПДВ у розмірі 7% - 254355 грн 08 коп. (накладна додана до відзиву на позовну заяву).

Товар за договором був поставлений на підставі накладної № від 26.10.2020, щопідтверджується інформацією з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів за посиланням https://spending.gov.ua/new/disposers/04542985/agreements//act/) .

Згідно із звітом про виконання договору про закупівлю UA-2020-06-24-000332-a від 05.11.2020, який оприлюднений на офіційному веб-порталі публічних закупівель Prozorro, сума оплати за договором про закупівлю становить 3887999 грн 08 коп. (в тому числі ПДВ 254355 грн 08 коп.), джерело фінансування закупівлі - місцевий бюджет.

Третя особа підтвердила факт належного виконання спірного договору обома сторонами, проте відсутні первинні документи, оскількизалишились на тимчасово окупованій території (лист КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня» від 29.03.2023 № 95).

Отже у зв`язку з невідповідністю п. 3.2 договору № 113 від 31.07.2020 вимогам п.п. 71, 72 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, заявник позову вважає, що наявні підстави для визнання його недійсним в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість у розмірі 254355 грн 08 коп. та застосування наслідків недійсності шляхом стягнення отриманих без правової підстави грошових коштів у розмірі 254355 грн 08 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вислухавши прокурора та представника відповідача суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Згідно із ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до п. 1. ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

У ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства. Вказана норма за своїм змістом кореспондується з приписами п.1 ст. 193 ГК України.

У ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Матеріалами справи підтверджено факт укладання між КНП ЛОР «Луганська обласна дитяча клінічна лікарня`та ТОВ «Прайммед» договір про закупівлю № 113 від 31.07.2020, а також факт поставки товару та його повної оплати з ПДВ, що не заперечується учасниками процесу (накладна № від 26.10.2020, звіт про виконання договору про закупівлю UA-2020-06-24-000332-a від 05.11.2020, інформація з Єдиного веб-порталу використання публічних коштів).

ТОВ «Прайммед» зареєстрував 12.08.2020 податкову накладну № 2 на загальну суму 3887999 грн 08 коп. з ПДВ у розмірі 7% - 254355 грн 08 коп.

У ст. 180 ГК України передбачено, щоціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

За приписами ч.1 ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення» вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.

Отже сторони на договірних засадах передбачають формування ціни за договором.

У підпункті 14.1.178 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що ПДВ - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V цього Кодексу. За змістом підпунктів «а» і «б» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 ПК України. За своєю правовою сутністю ПДВ є часткою новоствореної вартості та сплачується покупцем (замовником послуг). Хоча ПДВ й включається до ціни товару, однак не є умовою про ціну в розумінні цивільного та господарського законодавства, оскільки не може встановлюватися (погоджуватися чи змінюватися) сторонами за домовленістю, тобто у договірному порядку.Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 916/2478/20, від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20.

Отже ціна визначається, виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів, які регулюються податковим кодексом, та не залежать від волі сторін договору.

Як вбачається з матеріалів справи, ціна товару, яка була сплачена третьою особою, склала 3887999 грн 08 коп. з ПДВ 7% - 254355 грн 08 коп.

Відповідно до специфікації (Додаток №1 до договору) товаром єустаткування для операційних блоків код ДК 021:2015:33160000-9(44715 - Гнучкий волоконно-оптичний назофаринголарингоскоп).

У пунктах 71, 72 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент укладання договору та здійснення закупівлі за ним)передбачено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. У разі здійснення операцій, звільнених відповідно до цього пункту, положення пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу та положення статті 199 цього Кодексу не застосовуються щодо таких операцій.Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Тимчасово, на період, що закінчується останнім числом місяця, в якому завершується дія карантину, що запроваджений Кабінетом Міністрів України у порядку, встановленому законом, на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), операції, передбачені пунктом 71 цього підрозділу та/або підпунктом 197.1.15 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу, що здійснені громадськими об`єднаннями та/або благодійними організаціями, не включаються такими громадськими об`єднаннями або благодійними організаціями при обрахунку загальної суми, визначеної статтею 181 цього Кодексу. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Постановою Кабінету Міністрів України № 224 від 20.03.2020 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита (далі - Перелік № 224).

У Переліку № 224 у підрозділі «Лабораторне обладнання» наявне наступне обладнання: під кодом згідно УКТЗЕД 9018 90 20 00 - «Відеобронхоскоп», яке звільнене від оподаткування податком на додану вартість.

Згідно із визначенням, наведеним у Національному класифікаторі медичних виробів НК 024:2019, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 05.02.2019 № 159, під номером 44715 гнучкий волоконно-оптичний назофаринголарингоскоп - це ендоскоп з гнучкою частиною, що вводять, призначений для візуального обстеження та лікування структур всередині носових ходів, охоплюючи свищеві отвори, фарингальний кінець слухової трубки, гортань і голосові зв`язки. Вводять через ніздрю і зазвичай забезпечує оператору високу маневреність (гнучкість дистального кінця) для кращого спостереження під час назофаринголарингоскопії. Анатомічні зображення передають користувачеві по оптоволокну. Це виріб багаторазового використання. Під номером 17662 гнучкий відеобронхоскоп - це ендоскоп із гнучкою ввідною частиною для ендоскопічних процедур на дихальних шляхах і трахеобронхіальному дереві (тобто бронхоскопії). Його вводять крізь ніс або рот під час проведення бронхоскопії. Відеосистема з чипом пристрою із зарядовим зв`язком (CCD) на дистальному кінці пересилає анатомічні зображення користувачеві та відображає їх на моніторі. Бронхоскоп зазвичай застосовують для діагностування бронхолегеневих інфекцій, пневмонії або раку легенів, а також для візуального обстеження легенів та взяття зразків тканин для біопсії і проб секрету. Виріб багаторазового застосування.

Відповідно до Примітки 1 Переліку № 224 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) коди згідно з УКТЗЕД наводяться у цьому переліку довідково. Основною підставою для звільнення від оподаткування податком на додану вартість товарів, що ввозяться на митну територію України, є відповідність таких товарів назві товару (медичного виробу, основного компонента), міжнародному непатентованому найменуванню (назві) лікарського засобу, які зазначені в переліку.

Отже медичне обладнання, яке було поставлене за спірним договором, є різновидом ендоскопу, що має спільне призначення - діагностування, лікування захворювань дихальних шляхів, має однаковий спосіб використання, та включене до Переліку № 224.

Таким чином, прокурор вірно визначив, що предметом закупівлі за договором був товар, необхідний для запобігання та поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Посилання відповідача на те, що предметом закупівлі є не відеобронхоскоп, а система та інструменти ендоскопічні для діагностики для хірургічних втручань в урології, гінекології, нейрохірургії, отоларингології, ортопедії, загальній терапії, тобто медичне обладнання, вказане у Переліку № 224 та у класифікаторі під номером 17662, не є тим медичним обладнанням, яке було предметом договору про закупівлю, адже має зовсім інше призначення та опис, судом відхиляються.

Згідно із Приміткою 3 Переліку № 224 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для віднесення товарів, зазначених у розділі «Медичні вироби, медичне обладнання та інші товари, що необхідні для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», до товарів, необхідних для здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування на додану вартість, повинно бути:

-подано декларацію про відповідність та нанесено на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом, знак відповідності технічним регламентам згідно з правилами та умовами його нанесення, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 753, Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики in vitro, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. №, Технічному регламенті щодо активних медичних виробів, які імплантують, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 2 жовтня 2013 р. № 755, Технічному регламенті засобів індивідуального захисту, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2008 р. № 761; або

-подано повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів (медичних виробів для діагностики in vitro, активних медичних виробів, які імплантують), стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, або повідомлення Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів.

Отже постановою Кабінету Міністрів України № 224 визначено, що лише за умови наявності декларації про відповідність та нанесення на товар або на його упаковку, а також на супровідні документи або повідомлення Міністерства охорони здоров`я про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів операції з постачання товарів медичного призначення звільняються від оподаткування на додану вартість.

В матеріалах справи відсутні вищезазначені документи.

Встановлення обставин щодо недотримання передбачених Переліком № 224 умов для віднесення поставленого за договором товару до товарів, операції з постачання яких звільняються від оподаткування на додану вартість, виключає таке звільнення, у зв`язку з чим відсутнє порушення відповідачем вимог пункту 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України і Переліку № 224 у частині включення суми ПДВ до вартості товару, що, у свою чергу, свідчить про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним у спірній частині. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 03.12.2021 у справі № 910/12764/20.

Враховуючи викладене, відповідачем було правомірно включено суму ПДВ до вартості товару.

Посилання прокурора на те, що саме на відповідача покладено обов`язок подати декларацію про відповідність товару відповідним технічним регламентам, і також ініціювати питання перед Міністерством охорони здоров`я щодо повідомлення про введення в обіг та/або експлуатацію медичних виробів, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, чи Державної служби з питань праці про введення в обіг засобів індивідуального захисту, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п. 9 Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013 (далі - Технічний регламент), введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється тільки в разі, коли вони повністю відповідають вимогам цього Технічного регламенту, за умови належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування їх за призначенням.

Пунктами 15-19 Технічного регламенту передбачене проведення виробником процедур оцінки відповідності медичного виробу, за результатами яких складаються декларації відповідності або видаються сертифікати про перевірку.

Відповідач не є виробником товару, а є його постачальником, тоді як саме на виробника покладений обов`язок проведення певної процедури для введення в обіг медичних виробів.

Згідно із п. 4 Порядку введення в обіг та експлуатацію окремих медичних виробів, медичних виробів для діагностики in vitro та активних медичних виробів, які імплантують, стосовно яких не виконані вимоги технічних регламентів, але використання яких необхідне в інтересах охорони здоров`я, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 2462 від 29.10.2020 (далі - Порядок № 2462), для отримання повідомлення заявник або його уповноважений представник подає до МОЗ заяву, складену у довільній формі, в якій зазначається найменування та реквізити заявника, мета введення в обіг та експлуатацію окремих виробів, назва, номер партії або серійний номер, обсяг, виробник, країна виробника, а також комплект документів згідно з переліком.

Пунктом 2 Порядку № 2462 встановлено, що заявник - міністерства, інші центральні та місцеві органи виконавчої влади або фізична особа, які звернулися до МОЗ із відповідною заявою щодо введення в обіг та експлуатацію окремих виробів відповідно до цього Порядку.З наведеного поняття «заявник» можна зробити висновок, що до нього не відносяться юридичні особи, якою є відповідач у цій справі.

Інші доводи відповідача судом відхиляються через їх безпідставність.

Згідно із ч. 2 ст. 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним з передбачених законом способів захисту цивільних прав та інтересів осіб, а загальні вимоги щодо недійсності правочину передбачені статтею 215 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

В силу припису ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Отже, заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У ст. 217 ЦК України передбачено, що недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Разом з тим при застосуванні наведених положень статей Цивільного кодексу України слід враховувати, що умова договору, щодо якої ставиться вимога про визнання її недійсною, не може бути істотною умовою договору, оскільки в такому випадку правочин має бути визнаний недійсним в цілому. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 12.03.2018 у справі №910/22319/16.

Згідно із ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ст. 77 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Прокурор не надав суду доказів, які б підтверджували той факт, що п. 3.2 договору № 113 від 31.07.2020 суперечить нормам ЦК України,іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; не довів відсутність необхідного обсягу цивільної дієздатності будь-якої з осіб, яка вчинила спірний правочин; відсутність вільного волевиявлення та невідповідність його внутрішній волі учасника спірного правочину; порушення форми правочину, встановленої законом; не спрямованість будь-якої зі сторін на реальне настання правових наслідків, обумовлених спірним правочином.

Враховуючи наведене вище, заявник не довів суду належними засобами доказування, що договір № 113 від 31.07.2020в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість суперечить закону, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги прокурора про стягнення отриманих без правової підстави грошових коштів у розмірі 254355 грн 08 коп. суд зазначає, що така вимога є похідною від первісної вимоги про визнання пункту договору недійсним, і відмова у задоволенні первісної вимоги унеможливлює задоволення похідної вимоги, у зв`язку з чим суд відмовляє у її задоволенні.

Відповідно до ст. 129 ГПК України судовий збір покладається на прокуратуру.

У судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 2, 74, 76, 77, 86, 91, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Судові витрати покласти на прокуратуру.

У відповідності до ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Східного апеляційного господарського суду у строк, встановлений ст. 256 ГПК України та в порядку, передбаченому ст. 257 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано - 29.08.2023.

Суддя Ірина ГОЛЕНКО