ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
01 серпня 2023 рокуСправа № 921/110/23
Господарський суд Тернопільської області у складі судді Сидорук А.М.
за участі секретаря судового засідання Гуменної І.В.
у справі за заявою
про відкриття провадження у справі про банкрутство
За участю представників сторін:
Кредиторів: Рацин Р.Р. - представник ГУ ДПС У Тернопільській області; Фукс А.В. представник ТОВ "А.Т. Смарт Трейдинг"; Сухацький А.В. представник ТОВ Санрайс Логистикс
16.05.2023на адресу суду від арбітражного керуючого Демчана О.І. додаткові пояснення до повідомлення про розгляд кредиторських вимог до боржника №02-115/37 від 08.05.2023, в яких з врахуванням наведених висновків Верховного Суду України стосовно аналогічних правовідносин наявні підстави заявлені грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області визнати частково у розмірі 1 923 110,06 грн.
Ухвалою суду від 21.06.2023 у зв`язку з перебуванням судді Сидорук А.М. у відпустці, відкладено розгляд заяви Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання грошових вимог відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Тіерра" на 21 липня 2023 року.
В судовому засіданні 21.07.2023 оголошено перерву до 01.08.2023.
01 серпня 2023 року на електронну адресу суду надійшло клопотання №02-115/53 від 01.08.2023 /вх. №6326/ від розпорядника майна ТОВ "Тіерра" Демчана О.І. про проведення судових засідань з розгляду заяв ТОВ "А.Т.Смарт Трейдинг" та Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання грошових вимог, а також попереднє засідання суду у справі №921/110/23, які призначені на 01.08.2023, провести без участі розпорядника майна ТОВ "Тіерра".
Представник Головного управління ДПС у Тернопільській області в судовому засіданні 01.08.2023 підтримав заяву про визнання грошових вимог в розмірі 8 031 998,74 грн в повному обсязі. Разом з тим представник кредитора зазначив, що висновки арбітражного керуючого Демчана О.І. щодо часткового визнання та не включення до реєстру вимог кредиторів вимоги податкового органу з орендної плати з юридичних осіб ТОВ "Тіерра" у сумі 6 114 574,68 грн є безпідставними та законодавчо не обґрунтованими, оскільки відповідно до норм Податкового кодексу України сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання п.п. 14.1.175 п1 14.1 ст. 14 ПК України визнається податковим боргом.
Представник боржника в судове засідання не прибув, про місце, дату та час розгляду заяви був повідомлений належним чином. Разом з тим, на адресу суду повернулося повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою "повертається за закінченням терміну зберігання".
Розглянувши матеріали справи, заслухавши думку представників кредиторів, судом встановлено наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
Відповідно до ч.2 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства забезпечені кредитори зобов`язані подати заяву з грошовими вимогами до боржника під час провадження у справі про банкрутство в частині вимог, що є незабезпеченими, або за умови відмови від забезпечення.
Забезпечені кредитори можуть повністю або частково відмовитися від забезпечення. Якщо вартості застави недостатньо для покриття всієї вимоги, кредитор повинен розглядатися як забезпечений лише в частині вартості предмета застави. Залишок вимог вважається незабезпеченим.
Склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті України. Якщо зобов`язання боржника визначені в іноземній валюті, то склад і розмір грошових вимог кредиторів визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату подання кредитором заяви з грошовими вимогами до боржника.
Згідно з частиною 6 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, розглядаються господарським судом у порядку черговості їх отримання у судовому засіданні, яке проводиться після попереднього засідання господарського суду.
Абзацом 11 частини 3 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
Згідно з ч. 2 ст. 47 Кодексу України з процедур банкрутства у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна. За результатами розгляду вимог окремого кредитора господарський суд постановляє ухвалу про їх визнання чи відхилення (повністю або частково), що не може бути оскаржена окремо від ухвали господарського суду, постановленої за результатами попереднього засідання.
Відповідно до ч.І ст. 67 Конституції України, пп.16.1.4 п. 16.1 ст.16, ст.ст.36, 38 ПК України, на платників податків в тому числі на ТОВ "Тіерра" покладений обов`язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.
Підпунктами 14.1.39, 14.1.156, 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності; податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством; податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
У відповідності до ч. 1. ст. 64 Кодексу України з процедур банкрутства, вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів) задовольняються у третю чергу.
Згідно довідки про наявність податкового боргу та звітних облікових систем контролюючого органу у ТОВ "Тіерра" наявна заборгованість по платежу податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у загальній сумі 1 708 376, 83 грн, по податку на прибуток в сумі 181 967,50 грн, по єдиному соціальному внеску в сумі 32 783,73 грн та по орендній платі з юридичних осіб в сумі 6 114 592,68 грн.
Наявність заборгованості боржника перед кредитором підтверджується Довідкою про наявність податкового боргу станом на 24.03.2023; Розрахунком суми податкового боргу по податку на додану вартість; Розрахунком суми податкового бору по податку на прибуток; Розрахунком суми боргу по єдиному соціальному внеску; податковою вимогою від 12.02.2021 №8804-13; Уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок та іншим матеріалами справи.
Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника.
Грошове зобов`язання згідно абз. 4 ч. 1 ст. 1 Кодексу України з процедур банкрутства це зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Кодексом.
Виходячи з вимог ст. ст. 45, 47 Кодексу України з процедур банкрутства у справі про банкрутство господарський суд не розглядає по суті спори стосовно заявлених до боржника грошових вимог, а лише встановлює наявність або відсутність відповідного грошового зобов`язання боржника шляхом дослідження первинних документів (договорів, накладних, актів тощо) та (або) рішення юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення відповідного спору. При цьому суд досліджує надані кредитором письмові докази, встановлює підстави виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характер та зміст та розмір.
Щодо грошових вимог Головного управління ДПС у Тернопільській області відносно боржника ТОВ "Тіерра" по орендній платі з юридичних осіб в сумі 6 114 574,68 грн, суд зазначає наступне.
Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (підпункт 14.1.72 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
Орендна плата для цілей розділу XII цього Кодексу - обов`язковий платіж за користування земельною ділянкою державної або комунальної власності на умовах оренди (підпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 ПК України).
За приписами підпункту 269.1.1 пункту 269.1 статті 269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) (підпункт 269.1.1.1) та землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування (підпункт 269.1.1.2).
Натомість, згідно підпункту 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 ПК України платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.
Отже, законодавцем визначено, що плата за землю може справлятися як у формі земельного податку, так і у формі орендної плати. При цьому, одночасне стягнення такої плати і як земельного податку і як орендної плати зазначеною нормою закону не передбачено.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 05.07.2022 у справі № 908/1721/21.
Положеннями статті 288 Податкового кодексу України унормовано, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства; платником орендної плати є орендар земельної ділянки; об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що вимоги податкового органу у сумі 6 114 574,68 грн відносно боржника ТОВ "Тіерра", який не є власником земельних ділянок, визначено заявником як заборгованість боржника за основним зобов`язанням саме з орендної плати за землю.
Враховуючи те, що боржником ТОВ "Тіерра" було укладено договори оренди землі з органами місцевого самоврядування, зокрема: територіальною громадою м. Тернополя, Білецькою територіальною громадою, Підгаєцькою територіальною громадою, Залозецькою територіальною громадою, Нараївською територіальною громадою, Саранчуківською територіальною громадою, Бережанською територіальною громадою, Шумською територіальною громадою, Лановецькою територіальною громадою, Кременецькою територіальною громадою, Збаразькою територіальною громадою, Великодедеркальською територіальною громадою, Босуківською територіальною громадою, Монастириською територіальною громадою, Гусятинською територіальною громадою, Золотопотіцькою територіальною громадою, Мельнице-Подільською територіальною громадою, Іване-Пустівською територіальною громадою, то відповідно у Головного управління ДПС у Тернопільськіій області відсутні повноваження стягувати орендну плату за договорами оренди земельних ділянок державної чи комунальної власності.
Аналіз зазначених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, заявлені Головним управлінням ДПС у Тернопільській області грошові вимоги по орендній платі за договорами оренди земельних ділянок в сумі 6 114 574,68 грн не підлягають до задоволення, оскільки є не доведеними та не обґрунтованими.
Витрати заявника зі сплати судового збору за подачу заяви з грошовими вимогами до боржника підлягають включенню до першої черги реєстру вимог кредиторів.
Керуючись ст.ст. 2, 73-74, 76-79, 86, 91, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 45, 64 Кодексу України з процедур банкрутства, суд -
Черговість задоволення грошових вимог:
32 783,73 грн - друга черга;
1 884 640,33 грн - третя черга;
5 704,00 гр - шоста черга;
5 368,00,00 - грн /сплачений судовий збір/ - перша черга.
2. Грошові вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області в сумі 6 114 592,68 грн відхилити.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені ст. ст. 256, 257 ГПК України до Західного апеляційного господарського суду.
4. Копію ухвали надіслати рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення поштового відправлення:
Суддя А.М. Сидорук