ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" липня 2023 р. Справа№ 761/39550/17

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Козир Т.П.

суддів: Коробенка Г.П.

Кравчука Г.А.

при секретарі Вага В.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Калітіна О.В. за ордером;

від відповідача: Гринюк В.Г. за довіреністю;

від третьої особи 1: не з`явився;

від третьої особи 2: не з`явився;

від третьої особи 3: не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві

апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.03.2023 (повний текст складено 15.03.2023)

у справі №761/39550/17 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕСТА ДЕВЕЛОПМЕНТ"

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: 1) Приватного підприємства "Л-Джастіс";

2) ОСОБА_1 ;

3) ОСОБА_2 ;

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року ПАТ "Європейський газовий банк" звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , ТОВ "Ювеста Девелопмент", третя особа - Приватне підприємство "Л-Джастіс", про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги мотивував тим, що 25 червня 2013 року між ПАТ "Європейський газовий банк" і ПП "Л-Джастіс" укладено кредитний договір №710-2506130, за умовами якого позичальнику було відкрито відновлювану відкличну кредитну лінію із загальним лімітом 65 000 000 грн.

У забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Банком та ОСОБА_1 09 серпня 2013 року укладено Договір іпотеки № 1203-0908/1, посвідчений приватним нотаріусом KMHO Шевченко І.Л., реєстровий № 1887, за умовами якого предметом Договору є нежитлові приміщення, 53/100 частини (від місць спільного користування площею 375,7 кв.м), загальною площею 199, 2 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , що належать ОСОБА_1 . Вартість предмету іпотеки становить 10 996 700 грн.

Оскільки позичальник не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, у нього перед Банком утворився борг, який станом на 31 жовтня 2017 становив 41 000 347, 93 грн, у тому числі: кредит - 16 894 332, 27 грн, проценти по кредиту - 14 657 710, 49 грн, пеня по кредиту - 6 301 320, 94 грн, пеня по процентам - 3 146 984, 23 грн.

У зв`язку з цим Банк на підставі ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" звернувся до суду з позовом, в якому просив у рахунок погашення заборгованості ПП "Л-Джастіс" за кредитним договором № 710-250613 від 25 червня 2013 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення "група приміщень № 11", загальною площею 199, 2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна 0; за рахунок предмета іпотеки задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №710-250613 від 25 червня 2013 року у розмірі 41 000 347, 93 грн; встановити спосіб реалізації - проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

При цьому, позивач вважав, що для нового власника нерухомого майна іпотека є дійсною у відповідності до вимог ст. 23 Закону України "Про іпотеку".

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року ПАТ "Європейський газовий банк" у задоволенні позову відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", яке на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, майнових прав та дебіторської заборгованості від 24.09.2019 придбало у ПАТ "Європейський газовий банк" право вимоги за кредитним договором № 710-250613 від 25 червня 2013 року та Договором іпотеки № 1203-0908/1 від 09 серпня 2013 року до боржника та його майнового поручителя, оскаржило це рішення Шевченківського районного суду міста Києва в апеляційному порядку.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" задоволено частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13 вересня 2019 року скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року справу за клопотанням ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" скеровано за підвідомчістю до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.05.2021 справу прийнято до розгляду. Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

15.06.2021 до суду від позивача надійшли заява про зміну підстав позову; клопотання про витребування доказів; клопотання про долучення доказів до матеріалів справи; клопотання про залучення до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко Ірини Олександрівни та Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Інни Леонтіївни та виключення зі складу відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У заяві про зміну підстави позову позивач зазначив, що договір від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки № 1203-090813/1 від 09.08.2013 є нікчемним в силу Закону, оскільки укладений з порушенням п.5 ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» ( в редакції, що діяла на момент укладення правочину), а саме, ОСОБА_1 , яка уклала договір від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки, була пов`язаною особою з банком, тому що прямо володіла акціями банку в розмірі 31,9574% його статутного капіталу та опосередковано ще акціями в розмірі 53,5571% статутного капіталу банку через свого чоловіка ОСОБА_5 , якому належали акції в розмірі 39,6296% статутного капіталу банку, та доньку, ОСОБА_6 , якій належали акції в розмірі 17,7778% статутного капіталу банку, та через ТОВ «Єврогазгрупа», яке володіло 1,0019% статутного капіталу банку та опосередковано належало ОСОБА_1 через свого засновника - ТОВ «Профіт-Інвест-Плюс».

На момент укладення договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки існував борг за кредитним договором, підтверджений та стягнутий рішенням господарського суду м. Києва від 17.12.2014 у справі № 910/21210/14, яке не виконано, а борг не сплачений на момент звернення із заявою про зміну підстав позову, отже, за відсутності забезпечення кредитних зобов`язань іпотекою банк поніс фінансові втрати.

За Системою оцінки ризиків Методичних вказівок з інспектування банків, затверджених постановою НБУ № 104 від 15.03.2004, кредитний договір без забезпечення не міг бути укладений, а банк мав спрямувати значні кошти на збільшення резервів, що в кінцевому рахунку тягло зменшення прибутку банку та сприяло його неплатоспроможності.

Крім того, ОСОБА_1 , будучи пов`язаною особою з банком - акціонерним товариством та володіючи більш ніж 25 відсотками капіталу банку уклала договір про розірвання договору іпотеки із заінтересованістю, проте, не проінформувала наглядову раду банку про намір укласти цей правочин і наглядова рада банку не давала згоди на його вчинення, чим порушено вимоги ч. 2 ст.71 Закону України «Про акціонерні товариства».

На думку позивача, оскільки договір від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки є нікчемним, то йому належать всі права іпотекодержателя і він має повне право задовольнити свої вимоги за кредитним договором за рахунок предмета іпотеки, щодо якого є нікчемними всі наступні угоди про відчуження і передачу в іпотеку як такі, що укладені без згоди законного іпотекодержателя.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.06.2021 прийнято до розгляду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про зміну підстав позову разом з доповненням до неї. Виключено зі складу відповідачів у справі відповідача-1 ОСОБА_3 .

Залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 . Відмовлено в задоволенні клопотань "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" щодо залучення інших третіх осіб та витребування доказів.

29.07.2021 від позивача до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 та відповідь на відзив.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2021 залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні відповідача - ОСОБА_2 . Зупинено провадження у справі №761/39550/17 до набрання законної сили рішенням у справі №910/10006/19.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.10.2022 поновлено провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.10.2022 замінено позивача у справі - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" на його правонаступника - Акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд".

Заперечуючи проти позову з урахуванням зміни його підстав та доповнень до заяви у суді першої інстанції, відповідач - ТОВ «Ювеста Девелопмент» посилався на те, що твердження позивача про автоматичну нікчемність договору про розірвання договору іпотеки в силу п.5 ч.2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» необґрунтоване.

Стверджує, що зобов`язання з іпотеки припинене на підставі договору від 25.02.2014 між ПАТ «Єврогазбанк» та ОСОБА_1 про розірвання договору іпотеки, який не визнано недійсним або нікчемним у судовому порядку, отже, він є чинним і на його підставі виключено запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на майно, а також була знята заборона на відчуження майна; борг за кредитним договором відсутній, що підтверджено постановою апеляційного суду м. Києва у справі № 761/11870/15-ц від 05.10.2015; крім того, на судовому розгляді перебуває справа № 910/10006/19 про визнання договору іпотеки недійсним.

Зазначає, що він є законним власником майна з 15.04.2016.

Крім того, звертає увагу на те, що позивач не надав доказів, що Спостережна рада банку чи загальні збори надавали згоду на укладення договору іпотеки і з цих підстав судами розглядається спір про визнання договору іпотеки недійсним.

На думку відповідача, наказ № 68 від 09.04.2015 про визнання нікчемним договору про розірвання договору іпотеки не може бути прийнятий судом до уваги, оскільки виданий з порушенням норм законодавства.

Стверджує, що оскільки зобов`язання за договором іпотеки припинені до моменту укладення договору про відступлення права вимоги, то не може бути заміни кредитора в зобов`язанні, якого не існує на момент спроби заміни, отже, права позивача не порушені.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 2 березня 2023 року у позові відмовлено з тих мотивів, що договір від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки є дійсним, на розгляді в суді перебуває справа № 910/10006/19 про визнання договору іпотеки недійсним, а у справі цивільної юрисдикції №761/11870/15-ц суди відмовили у визнанні нікчемним договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки за безпідставністю позову і правильність цього висновку підтверджена Великою Палатою Верховного Суду у справі № 910/10006/19.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Аргумент фонд» звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати судове рішення та задовольнити позов.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки суд першої інстанції залишив поза увагою ту обставину, що підстави позову у даній справі відмінні від справи №761/13017/16-ц, у якій відсутнє остаточне рішення, а у даній справі позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки, стверджуючи, що договір від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки є нікчемним на підставі п.5 ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у сукупності з ч.3 ст.38 цього Закону та з врахуванням п.2 абз. 2 статті 52 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка дає визначення пов`язаних осіб для цілей цього Закону. Крім того, позивач зазначає, що суд першої інстанції помилково залишив поза увагою ту обставину, що факт кредитного боргу, забезпеченого спірною іпотекою, підтверджено, а борг стягнуто рішенням суду у справі № 910/21210/14, яке є обов`язковим і підлягає виконанню.

Таким чином, на думку апелянта, розірвання договору іпотеки між банком і пов`язаною особою банку, який є єдиним дійсним і реальним забезпеченням кредитного зобов`язання, внаслідок невиконання цього кредитного зобов`язання порушило права та майнові інтереси банку, а у подальшому - кредиторів банку після визнання його неплатоспроможним.

Оскільки спірний правочин є нікчемним в силу закону, а не в силу наказу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що є сталою правовою позицією суду касаційної інстанції, апелянт вважає, що наявні правові підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Крім того, апелянт стверджує, що судом першої інстанції помилково не враховано, що у даній справі та у справі № 761/11870/15-ц заявлялись та перевірялись різні підстави для визнання вказаного правочину нікчемним, отже, висновок про необгрунтованість позову з підстав, заявлених у справі №761/11870/15-ц, згідно сталих правових позицій суду касаційної інстанції, не перешкоджає зверненню до суду з тим же предметом спору, але з інших підстав, а тому рішення у справах № 761/11870/15-ц, № 910/10006/19, №910/7331/20 не можуть бути преюдиційними під час ухвалення рішення у даній справі.

Також, на думку апелянта, виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення, яке в подальшому було визнане незаконним і скасоване під час перегляду в касаційному порядку, не впливає на чинність іпотеки, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний проміжок часу відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

Апелянт приходить до висновку про чинність договору іпотеки через відсутність підстав для визнання іпотеки припиненою, визначених статтею 17 Закону України «Про іпотеку», а також нікчемність договору про розірвання договору іпотеки.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - ТОВ «Ювеста Девелопмент» заперечив проти її задоволення та просить залишити оскаржуване рішення без змін, посилаючись на те, що відсутні підстави для визнання спірного договору нікчемним, оскільки в судових рішеннях у справі № 761/11870/15-ц, які набрали законної сили та є обов`язковими для виконання, міститься преюдиція, а саме те, що суди встановили, що відсутні жодні обставини, які б свідчили про нікчемність договору про розірвання договору іпотеки, тобто, суди і, зокрема, суд касаційної інстанції, вирішили питання про застосування до спірних правовідносин ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Наполягає на тому, що згідно письмових пояснень боржника за кредитним договором - ПП «Л - ДЖАСТІС» на момент укладення спірного договору була відсутня заборгованість за кредитним договором, а кредитний договір був забезпечений коштами, розміщеними на рахунку у банку - кредиторі.

Іпотека, на його думку, припинилась з укладенням спірного договору, крім того, на розгляді в суді перебуває спір про визнання недійсним цього договору.

Стверджує, що відсутні будь-які підстави для звернення стягнення на майно за розірваним іпотечним договором.

У судовому засіданні представники сторін повністю підтримали свої письмові пояснення.

Треті особи були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, неявка їх представників у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено матеріалами справи, 25.06.2013 між Приватним підприємством "Л-Джастіс", як Позичальником, і Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" був укладений Кредитний договір №710-2506130 (далі - кредитний договір), за умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію із загальним лімітом 65000000,00 грн. строком з 25.06.2013 по 24.06.2014, з відсотковою ставкою - 26% річних та цільовим призначенням кредитної лінії - для поповнення оборотних коштів.

09.08.2013 в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк", як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцем, був укладений Договір іпотеки № 1203-090813/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ШевченкоІ.Л., зареєстрований в реєстрі за № 1887, предметом іпотеки за яким є нежилі приміщення, 53/100 частини (від місць спільного користування площею 375,7 кв.м), загальною площею 199,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 1831, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.07.2013 (далі - предмет іпотеки) (п. 1.3 договору іпотеки).

Згідно п. 1.2 договору іпотеки, Боржник (Позичальник за Кредитним договором) зобов`язаний в строки, визначені Кредитним договором, повернути Іпотекодержателю (Банку) кредит у розмірі 65 000 000, 00 грн, сплатити відсотки за ним відповідно до умов Кредитного договору, а також можливу неустойку в розмірі подвійної ставки НБУ в передбачених Кредитним договором умовах.

Відповідно до пункту 1.4 договору іпотеки, вартість предмета іпотеки становить 10996700,00 грн.

Відповідно до п. 5.2 договору іпотеки, Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на Предмет іпотеки незалежно від настання строку виконання основного зобов`язання, зокрема, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за Кредитним договором не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений Кредитним договором строк суми кредиту або частковій несплаті у встановлені Кредитним договором строки сум неустойки.

За п.5.4 цього договору звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється:

- за рішенням суду;

- на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- згідно з договором про задоволення вимог іпотеко держателя.

Пунктом 5.5 договору визначені наступні способи задоволення вимог іпотекодержателя:

5.5.2. Реалізація предмету іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкова ціна продажу предмета іпотеки прилюдних торгів встановлюється за рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, якщо така згода є, спеціалізованою організацією, що проводить прилюдні торги, на підставі оцінки предмета іпотеки.

Згідно п.5.6 договору право вибору способу задоволення вимог іпотекодержателя, встановлених пунктами договору, та вибір способу задоволення таких вимог належить іпотекодержателю.

Відповідно до рішення Господарського суду м. Києва від 17.12.2014 у справі №910/21210/14 позовні вимоги ПАТ "Європейський газовий банк" було задоволено та стягнуто з Приватного підприємства "Л-ДЖАСТІС" заборгованість за Кредитним договором № 710-250613 від 25.03.2013, а саме: 16 894 332, 27 грн - заборгованості по кредиту, 746127,78 грн - заборгованості по процентах, 1 071 483, 64 грн - пені за несвоєчасне повернення основної суми кредиту, 9 454, 27 грн - пені за несвоєчасну сплату процентів.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що Позичальник за Кредитним договором свої зобов`язання не виконав.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до договору іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки (ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних правовідносин).

Відповідно до ч. 33 Закону України "Про іпотеку" (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних правовідносин) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Таким чином, оскільки ПП "Л-ДЖАСТІС" не виконало своїх зобов`язань за Кредитним договором № 710-250613 від 25.03.2013, в тому числі і на момент вирішення даного спору, у ПАТ "Єврогазбанк" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однак, 25.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "Єврогазбанк" та ОСОБА_1 був укладений Договір про розірвання договору іпотеки № 1203-090813/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. 25.02.2014 за реєстровим номером № 149, відповідно до умов якого договір іпотеки розривався, зобов`язання сторін за договором іпотеки припинялись, також сторони домовились припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборону відчуження майна, яке було предметом іпотеки, та вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Надалі, у 2014 році ОСОБА_1 подарувала іпотечне майно своїй дочці ОСОБА_4 , яка за договором іпотеки від 05 грудня 2014 року передала його в іпотеку ОСОБА_3 .

Після цього, у вересні 2015 року ОСОБА_3 звернув стягнення на іпотечне майно та 11.04.2016 передав його до статутного капіталу ТОВ "Ювеста Девелопмент".

Таким чином, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, нерухоме майно - група приміщень № 11, загальною площею 199,2 кв.м по вул. Саксаганського, 96, у місті Києві (приміщення), яке було предметом іпотеки за договором іпотеки від 09.08.2013, з 11.04.2016 є власністю Товариства з обмеженою відповідальністю "Ювеста Девелопмент".

Водночас, 16.07.2014 постановою Правління Національного банку України №424 ПАТ "Європейський газовий банк" віднесено до категорії неплатоспроможних.

Також, 16.07.2014 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 57 про запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи на тимчасову адміністрацію в ПАТ "Європейський газовий банк".

09.02.2015 уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було видано наказ №68 про нікчемність Договору про розірвання Договору іпотеки №1203-090813/І.

ПАТ "Європейський газовий банк", вважаючи нікчемним на підставі закону Договір від 25.02.20214 про розірвання Договору іпотеки №1203-090813/І, на підставі ст. 33, 35 Закону України "Про іпотеку" звернувся до суду з позовом, в якому просив у рахунок погашення заборгованості ПП "Л-Джастіс" за Кредитним договором № 710-250613 від 25 червня 2013 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення "група приміщень № 11", загальною площею 199, 2 кв.м, які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Саксаганського, 96, реєстраційний номер нерухомого майна 0; за рахунок предмета іпотеки задовольнити позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №710-250613 від 25 червня 2013 року у розмірі 41 000 347, 93 грн.; встановити спосіб реалізації - проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2019 ПАТ "Європейський газовий банк" відмовлено у задоволенні позову.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", яке на підставі Договору про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, майнових прав та дебіторської заборгованості від 24.09.2019, укладеного за результатом електронного аукціону з продажу активів неплатоспроможного банку, придбало у ПАТ "Європейський газовий банк" право вимоги за Кредитним договором № 710-250613 від 25.06.2013 та Договором іпотеки №1203-0908/1 від 09.08.2013 до боржника та його майнового поручителя, звернулося з апеляційною скаргою на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2019 у даній справі.

Постановою Київського апеляційного суду від 06 квітня 2021 року апеляційну скаргу ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" задоволено частково. Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 13.09.2019 скасовано, провадження у справі закрито.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.04.2021 дану справу скеровано за правилами підвідомчості спорів до Господарського суду міста Києва.

Під час розгляду справи в господарському суді ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" подала заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої зазначила, що Договір від 25.02.20214 про розірвання Договору іпотеки №1203-090813/І є нікчемним в силу приписів п.5 ч. 2 ст. 38 Закону України "про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак, у позивача наявні підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки боржник не виконав своїх зобов`язань за кредитним договором.

01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста", як Первісним Кредитором, та Акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд", від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №16-01/11-2021 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 16 листопада 2021 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СТРОНГ МЕНЕДЖМЕНТ АКТИВ", як Новим Кредитором, укладено Договір №07/01/12/2021/30 про відступлення права вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення, посвідченого Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01.12.2021 р. за реєстровим №2519 (надалі - Договір № 07/01/12/2021/30), відповідно до якого Права вимоги до Приватного підприємства "Л-Джастіс" за Кредитним договором №710-250613 від 25.06.2013, що був укладений з ПАТ "Європейський газовий банк", передані Первісним кредитором Новому кредитору - АТ "ЗНВ КІФ "АРГУМЕНТ ФОНД", від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №16-01/11- 2021 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 16 листопада 2021 року діє ТОВ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СТРОНГ МЕНЕДЖМЕНТ АКТИВ".

Відповідно до пп. 3.1.3 п. 3.1 Розділу 3 Договору № 07/01/12/2021/30 права вимоги переходить до Нового кредитора з дати укладання сторонами цього Договору, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношенню до Боржника стосовно його заборгованості за Кредитним договором та зобов`язань Майнових поручителів/ Поручителів/Боржника стосовно їх зобов`язань за Договорами забезпечення. Разом з Правами вимоги Новому кредитору переходять всі без виключення інші пов`язані з ними права в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав або виникнуть в майбутньому на підставі Кредитного договору та Договорів забезпечення.

Крім того, 01.12.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста", як Продавцем, та АТ "ЗНВ КІФ "АРГУМЕНТ ФОНД", від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №16-01/11-2021 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 16 листопада 2021 року діє ТОВ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СТРОНГ МЕНЕДЖМЕНТ АКТИВ", укладено Договір №06/01/12/21/26 купівлі-продажу майнових прав, посвідчений Мурською Н.В., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01.12.2021 р. за реєстровим №2520, відповідно до якого Майнові права за Договором іпотеки № 1203-090813/І від 09.08.2013, що укладений між ПАТ "Європейський газовий банк" та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І.Л. реєстровий №1887, в якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором, передані Продавцем Покупцю АТ "ЗНВ КІФ "АРГУМЕНТ ФОНД", від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №16-01/11-2021 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 16 листопада 2021 року діє ТОВ "КОМПАНІЯ З УПРАВЛІННЯ АКТИВАМИ "СТРОНГ МЕНЕДЖМЕНТ АКТИВ".

Отже, починаючи з 01.12.2021, кредитором за вказаним Кредитним договором та договорами забезпечення є Новий кредитор - АТ "ЗНВ КІФ "АРГУМЕНТ ФОНД".

Після переходу прав за спірним договором іпотеки до нового кредитора, останній підтримав позовні вимоги з посиланням на зазначені вище обставини та з урахуванням заяви ТОВ "Фінансова Компанія "Інвестохіллс Веста" про зміну підстав позову.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що Договір іпотеки № 1203-090813/І від 09.08.2013, на якому ґрунтуються заявлені позовні вимоги, був розірваний у встановленому законом порядку і на даний час Договір від 25.02.2014 про розірвання Договору іпотеки № 1203-090813/І є чинним, що неодноразово було підтверджено різними судовими рішеннями.

Вислухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, розглянувши апеляційну скаргу, Північний апеляційний господарський суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

При цьому, згідно ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

09.08.2013 в забезпечення виконання зобов`язань Позичальника за кредитним договором між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк", як Іпотекодержателем, та ОСОБА_1 , як Іпотекодавцем, був укладений Договір іпотеки № 1203-090813/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л., зареєстрований в реєстрі за № 1887, предметом іпотеки за яким є нежилі приміщення, 53/100 частини (від місць спільного користування площею 375,7 кв.м), загальною площею 199,2 кв.м, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. за реєстровим № 1831, право власності зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 31.07.2013.

25.02.2014 між Публічним акціонерним товариством "Єврогазбанк" та ОСОБА_1 був укладений Договір про розірвання договору іпотеки № 1203-090813/І, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко І. Л. 25.02.2014 за реєстровим номером № 149, відповідно до умов якого договір іпотеки розривався, зобов`язання сторін за договором іпотеки припинялись, також сторони домовились припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно заборону відчуження майна, яке було предметом іпотеки, та вилучити запис про іпотеку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно п. 6.2 Договору іпотеки, право іпотеки, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі, зокрема, розірвання цього Договору за угодою сторін, яка посвідчується нотаріально.

Проте, як встановлено матеріалами справи, на момент укладення договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки іпотекодавець - ОСОБА_1 була пов`язаною особою з Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк».

Так, ОСОБА_1 прямо володіла акціями банку в розмірі 31,9574% його статутного капіталу та опосередковано ще акціями в розмірі 53,5571% статутного капіталу банку через свого чоловіка ОСОБА_5 , якому належали акції в розмірі 39,6296% статутного капіталу банку, та доньку, ОСОБА_6 , якій належали акції в розмірі 17,7778% статутного капіталу банку, та через ТОВ «Єврогазгрупа», яке володіло 1,0019% статутного капіталу банку та опосередковано належало ОСОБА_1 через свого засновника - ТОВ «Профіт-Інвест-Плюс».

Згідно п.2 абз.2 ст.52 Закону України «Про банки і банківську діяльність» у редакції, що діяла на момент укладення договору від 25.02.2014, для цілей цього Закону пов`язаними особами є особи, які мають істотну участь у банку, а згідно ст. 2 цього Закону істотна участь - це пряме та/або опосередковане володіння однією особою самостійно чи спільно з іншими особами 10 і більше відсотками статутного капіталу та/або права голосу акцій, паїв юридичної особи або незалежно від формального володіння можливість значного впливу на управління чи діяльність юридичної особи.

Вказане підтверджується також листом НБУ від 09.04.2021, згідно якого станом на 01.01.2014 ОСОБА_1 прямо володіла 31,9574% статутного капіталу ПАТ «Єврогазбанк» та опосередковано - 53,5571%.

На момент розірвання договору іпотеки кредитне зобов`язання, яке забезпечувалось спірною іпотекою, виконане не було, що підтверджується рішенням у справі 910/21210/14.

Згідно Системи оцінки ризиків Методичних вказівок з інспектування банків, затверджених постановою Правління Нацбанку України від 15.03.2004 № 104:

- кредитний ризик - це наявний або потенційний ризик для надходжень та капіталу, який виникає через неспроможність сторони, що взяла на себе зобов`язання, виконати умови будь-якої фінансової угоди із банком (його підрозділом) або в інший спосіб виконати взяті на себе зобов`язання. Кредитний ризик є в усіх видах діяльності, де результат залежить від діяльності контрагента, емітента або позичальника. Він виникає кожного разу, коли банк надає кошти, бере зобов`язання про їх надання, інвестує кошти або іншим чином ризикує ними відповідно до умов реальних чи умовних угод незалежно від того, де відображається операція - на балансі чи поза балансом;

- ризик ліквідності визначається як наявний або потенційний ризик для надходжень та капіталу, який виникає через неспроможність банку виконати свої зобов`язання в належні строки, не зазнавши при цьому неприйнятних втрат. Ризик ліквідності виникає через нездатність управляти незапланованими відтоками коштів, змінами джерел фінансування та/або виконувати позабалансові зобов`язання;

- резерви під втрати за активними операціями - частина вартості негативно класифікованих активів банку, яку банк достовірно, на основі попереднього досвіду, може вважати втраченою і відтак відносить на витрати своєї діяльності. З точки зору обліку резерви є контрактивним регулюючим рахунком, який зменшує облікову вартість активів. Резерви під втрати за активними операціями не включаються до капіталу банку. Ці резерви складаються з резервів під кредитні збитки, резервів під нараховані доходи, резервів під дебіторську заборгованість та резервів під кореспондентські рахунки.

Тобто, за існуючими на час укладення і розірвання договору іпотеки правилами у разі відсутності іпотечного забезпечення банк не мав права укладати кредитний договір без забезпечення або мав направити значні кошти під резервування незабезпеченого іпотекою кредиту, що прямо впливало на зменшення прибутку банку і створювало ризики його неплатоспроможності.

Внаслідок розірвання договору іпотеки і неповернення кредитних коштів банк поніс прямі втрати коштів.

У розумінні статті 71 Закону України «Про акціонерні товариства» в редакції, що діяла на момент вчинення договору про розірвання договору іпотеки, ОСОБА_1 вважалася особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством - ПАТ «Єврогазбанк» вказаного договору, отже, протягом трьох діб зобов`язана була проінформувати наглядову раду банку про наявність у неї такої заінтересованості з розкриттям умов правочину, а наглядова рада мала протягом 5 днів прийняти рішення про вчинення такого правочину або про відмову у його вчиненні.

Доказів виконання приписів ст. 71 Закону України «Про акціонерні товариства» матеріали справи не містять, а тому згідно ст.72 цього Закону договір від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки може бути визнаний судом недійсним як такий, що укладений з порушенням ст.71 названого Закону.

Таким чином, договір від 25.02.2014 було вчинено пов`язаною з банком особою з заінтересованістю з порушенням вимог наведених норм законів.

Відповідно до частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). В цьому разі визнання його недійсним не вимагається.

Згідно приписів ч.ч. 3, 2 п. 5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції, що діяла на момент розірвання договору іпотеки, нікчемними є договори з пов`язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку, виконання яких (договорів) спричинило або може спричинити погіршення фінансового стану банку. Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язана вжити заходів для витребування (повернення ) майна(коштів) банку, переданого за такими договорами, а також має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

Враховуючи, що на момент укладення договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки ОСОБА_1 була пов`язаною особою з банком-кредитором та вчинила цей правочин з заінтересованістю з порушенням чинних на той час наведених норм корпоративного законодавства; кредитний борг не сплачений на момент вирішення спору; а через розірвання договору іпотеки, укладеного зі співвласницею банку із значною участю, банк втратив можливість задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що цей договір беззаперечно загрожував фінансовим інтересам вкладників і кредиторів банку та міг спричинити погіршення фінансового стану банку, який в кінцевому результаті його діяльності у липні 2014 року був визнаний неплатоспроможним та виведений з ринку.

За таких обставин вказаний договір про розірвання договору іпотеки є нікчемним в силу закону, а саме, ч.ч.3, 2 п.5 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому наявність чи відсутність наказу уповноваженої особи Фонду про визнання його нікчемним на факт нікчемності правочину не впливає в силу закону.

Статтею 1 Закону України "Про іпотеку" № 898-IV від 05.06.2013 (далі - Закон №898-IV, у редакції чинній на момент виникнення спірних відносин) іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (частина перша ст. 3 Закону № 898-IV).

Відповідно до ст.4 Закону №898-IV обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про іпотеку", іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Суд касаційної інстанції у постанові від 19.05.2020 Великої Палати Верховного суду у справі № 361/7543/17 сформулював обов`язковий для застосування правовий висновок, за яким чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання прийняттям судового рішення. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Наявність судового рішення про стягнення боргу за кредитом не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством.

Згідно ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки,якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числу у порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

За приписом ч.3 ст.2 Закону України «Про іпотеку» правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним, крім договору купівлі-продажу, укладеного у процесі приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства , до складу якого входить таке майно.

Згідно ст. 13 названого Закону попередня іпотека має вищий пріоритет над наступними іпотеками.

За таких обставин, враховуючи, що запис про спірну іпотеку скасовано 11.06.2020 за заявою ТОВ «Ювеста Девелопмент» на підставі рішення господарського суду м.Києва від 14.11.2019 у справі № 910/10006/19, яке у подальшому також було скасовано, тобто, не породило жодних правових наслідків в момент його ухвалення, з урахуванням правових позицій суду касаційної інстанції, висловлених у справах № 910/11965/16, № 644/7422/16-ц, № 910/73/17, № 922/1995/17, іпотечний договір з позивачем є дійсним навіть за умови не відновлення запису про іпотеку в Реєстрі після скасування рішення суду, а тому ПАТ «Європейський газовий банк», а відповідно і його правонаступник, є належним першим іпотекодержателем.

Таким чином, відповідач - ТОВ «Ювеста Девелопмент» з моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки набув всі права і обов`язки іпотекодавця перед позивачем.

Договір від 07.06.2016 про передачу ТОВ «Ювеста Девелопмент» спірного предмету іпотеки в наступну іпотеку ОСОБА_2 укладено без згоди законного іпотекодержателя за попередньою іпотекою.

А тому, на підставі приписів ст.ст. 12, 13 Закону України «Про іпотеку», ч.2 ст.215 ЦК України, з урахуванням правової позиції суду касаційної інстанції, висловленої у справах №914/2427/16, № 910/73/7, договір наступної іпотеки, укладений з ОСОБА_2 , є нікчемним.

Враховуючи, що основне зобов`язання за кредитним договором не виконане на момент вирішення даного спору у суді, Північний апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позивач має право задовольнити свої кредиторські вимоги за рахунок спірного предмета іпотеки.

Згідно ст.39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотеко держателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки. У разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведенні виконавчих дій.

Відповідно до ст. 41 цього ж Закону реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження».

З огляду на викладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, Північний апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що в силу нікчемності договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки первинна іпотека зберігає юридичну силу і за рахунок предмета іпотеки позивач має право задовольнити свої кредиторські вимоги до ПП «Л-Джастіс», а тому рішення Господарського суду міста Києва підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

У рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "Л-ДЖАСТІС" за Кредитним договором №710-250613 від 25.06.2013 року стягнення має бути звернуто на предмет іпотеки - нежитлове приміщення "група приміщень №11", загальною площею 199,2 кв.м, що розташовані за адресою: м.Київ, вул. Саксаганського, 96 (дев`яносто шість), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, які належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВЕСТА ДЕВЕЛОПМЕНТ".

У зв`язку з уступкою прав вимоги за кредитним договором і процесуальним правонаступництвом позивача задоволенню за рахунок предмета іпотеки підлягають вимоги Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд"

Спосіб реалізації Предмета іпотеки має бути встановлений шляхом проведення прилюдних торів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

Заперечуючи проти апеляційної скарги, відповідач посилався на преюдиційність для даного спору рішень у справах № № 910/10006/19, 761/11870/15, 761/13017/16.

Проте, Північний апеляційний господарський суд відхиляє цей аргумент з наступних мотивів.

Так, частиною 2 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Законодавчі вимоги щодо застосування преюдиції у господарському процесі передбачені ч. 4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, адже їх істину вже встановлено у рішенні чи вироку, і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами.

Але справи № 910/10006/19 про визнання недійсним вказаного договору іпотеки та №761/13017/16 про визнання недійсним договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки на момент вирішення даного спору по суті не розглянуті і їх розгляд не перешкоджає вирішенню спору у даній справі.

У справі № 761/11870/15 дійсно ПАТ «Європейський газовий банк» відмовлено у позові до ОСОБА_1 про застосування наслідків нікчемності правочину і у зверненні стягнення на спірний предмет іпотеки. Рішення суду у справі № 761/11870/15 набрало законної сили. Як вбачається із судових рішень у вказаній справі, підставою позову зазначено нікчемність договору від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки у зв`язку з відмовою банку від власних майнових вимог, згідно п.1 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Разом з тим, судами було встановлено, що в редакції станом на 25.02.2014 названий Закон не містив такої підстави для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними і застосування наслідків нікчемності правочину, у зв`язку з чим суди і прийшли до висновку про безпідставність позову про застосування наслідків нікчемного правочину.

Однак ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» містить ряд самостійних підстав для визнання правочинів неплатоспроможного банку нікчемними, а у даній справі позов заявлено з інших, відмінних від справи № 761/11870/15 підстав, а саме, банк просив звернути стягнення на предмет іпотеки у зв`язку з нікчемністю правочину від 25.02.2014 про розірвання договору іпотеки на підставі п.5 ч.2 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в редакції, що діяла на момент укладення вказаного правочину, яка у сукупності з ч.3 цієї ж статті визначала нікчемними договори (правочини) з пов`язаною особою банку, якщо така операція не відповідає вимогам законодавства України або загрожує інтересам вкладників і кредиторів банку.

Звернення з позовом з тим же предметом, але з інших підстав, згідно сталої правової позиції суду касаційної інстанції, висловленої, зокрема, у справах №906/513/18, № 925/1152/21 та інших, має процесуальним наслідком розгляд спору по суті і само по собі не є підставою для відмови у позові.

Крім того, відповідач заперечував проти звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на справу №910/7331/20, з тих мотивів, що запис про іпотеку виключено з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду.

Однак за наявності ряду позовів щодо предмета іпотеки, заявлених з різних підстав і з різним предметом та вчинення різних реєстраційних дій щодо обтяження або скасування обтяження предмета іпотеки на підставі судових рішень, які у подальшому скасовувалися, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відсутність запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про обтяження предмету іпотеки сама по собі не може свідчити про відсутність іпотечного обтяження і не є підставою для відмови законному первинному іпотекодержателю, яким є позивач, у позові про задоволення його вимог у зв`язку з наявністю боргу за кредитом.

Відповідно до ч. 14 ст.129 ГПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із задоволенням апеляційної скарги та задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати останнього, пов`язані зі сплатою судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 267-285 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд" задовольнити.

2. Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02 березня 2023 року.

3. Позов задовольнити.

4. У рахунок погашення заборгованості Приватного підприємства "Л-ДЖАСТІС" (, 04212, м.Київ,Ю вул. Маршала Тимошенка, 9) за Кредитним договором №710-250613 від 25.06.2013 року звернути стягнення на предмет іпотеки - нежитлове приміщення "група приміщень №11", загальною площею 199,2 кв.м, які розташовані за адресою: м.Київ, вул. Саксаганського, 96 (дев`яносто шість), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 0, що належать на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "ЮВЕСТА ДЕВЕЛОПМЕНТ" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.96, кв. 10, ).

За рахунок предмета іпотеки задовольнити вимоги Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд" (01034, м.Київ, вул. Рейтерська, буд. 17, неж.прим. 14/А, офіс 7, ) по стягненню заборгованості за Кредитним договором №701-250613 від 25.06.2013 у розмірі 41 000 347 (сорок один мільйон триста сорок сім) гривень 93 копійки, у тому числі: кредит - 16 894 332,27 грн; проценти - 14 657 710,49 грн; пеня по кредиту - 6 301 320,94 грн; пеня по процентам - 3 146 984,23 грн.

Встановити спосіб реалізації Предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

5. Стягнути Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮВЕСТА ДЕВЕЛОПМЕНТ" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.96, кв. 10, ) на користь Акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Аргумент Фонд" (01034, м.Київ, вул. Рейтерська, буд. 17, неж.прим. 14/А, офіс 7, ) - 197 940,60 грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

6. Видачу наказів доручити Господарському суду міста Києва.

7. Справу повернути до Господарського суду міста Києва.

8. Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29.08.2023

Головуючий суддя Т.П. Козир

Судді Г.П. Коробенко

Г.А. Кравчук