ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

31.08.2023м. ХарківСправа № 922/3874/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

розглянувши заяву про видачу судового наказу

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес позика" (01133, м. Київ, б. Лесі Українки, б. 26, оф. 411)
боржник Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про видачу судового наказу про стягнення 26608,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» звернулась до Господарського суду Харківської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Фізичної особи-підприємця 26608,62 грн. заборгованості, яка виникла у зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань за Договором про надання кредиту №142969-КС-003 від 03.04.2021. Також, у заяві про видачу судового наказу заявник просить стягнути 214,72 грн. судового збору.

Розглянувши подану заяву про видачу судового наказу з доданими до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 147 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

У статті 150 ГПК України унормовано вимоги до форми і змісту заяви про видачу судового наказу.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ГПК України до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, - якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Водночас частиною другою статті 156 ГПК України передбачено, що одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Суд встановив, що заявником до заяви про видачу судового наказу не додано копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надіслання боржникові.

Про надання копії заяви про видачу судового наказу з доданими до неї документами для надіслання боржникові у Додатках до заяви також не значиться.

З аналізу положення п. 4 ч. 3 ст. 150 ГПК України в поєднанні з частиною другої статті 156 ГПК України убачається, що обов`язок долучення до заяви про видачу судового наказу копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів покладено на заявника. Суд лише надсилає одночасно з копією судового наказу боржнику копію заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, яку заявник долучає до заяви про видачу судового наказу.

При цьому у процесуальному законі не передбачено обов`язку суду виготовляти копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів для надіслання їх боржнику. За відсутності долучених до заяви про видачу судового наказу копій заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами, суд не має можливості в порядку ч. 2 ст. 156 ГПК України надіслати боржникові ці документи разом з копією судового наказу.

У цьому контексті варто зауважити, що суд не може самостійно виготовити копії заяви про видачу судового наказу та доданих до неї документів, оскільки додані заявником до заяви про видачу судового наказу документи не є оригіналами, а є їх засвідченими копіями. Виготовлення судом копій документів з копій та їх засвідчення Господарським процесуальним кодексом України не передбачено. Суд може засвідчити копію письмового доказу або витяг з нього лише за наявності оригіналу письмового доказу при поверненні оригіналів письмових доказів за заявою особи, яка подала суду оригінали (ст. 92 ГПК України).

Пунктом 1 ч. 1 ст. 152 ГПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу.

Відтак, з огляду на те, що заява про видачу судового наказу не містить усіх документів, що додаються до заяви про видачу судового наказу, суд дійшов висновку про те, що заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу, у зв`язку з чим у видачі судового наказу слід відмовити.

За приписом частини першої статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись статтями 150-153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» у видачі судового наказу за вимогою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення 26608,62 грн.

2. Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання (31.08.2023 р.) та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду через Господарський суд Харківської області протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

СуддяЖиляєв Є.М.