РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2023Справа № 910/8931/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/8931/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ДРУК» (02094, м. Київ, вул. Якова Гніздовського (Магнітогорська), буд. 1)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ» (03119, м. Київ, вул. Миколи Амосова, буд. 4, оф. 10)

про стягнення 294 505, 95 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ДРУК» (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ» (надалі - відповідач) про стягнення 294505, 95 грн. Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

14.06.2023 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників сторін.

07.07.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

ТОВ «НОВИЙ ДРУК» (позивач, постачальник) стверджує, що ним було поставлено ТОВ «ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ» (відповідач, покупець) товар на загальну суму 374123, 69 грн згідно видаткових накладних №513 від 09.02.2022, №658 від 16.02.2022, №1155 від 23.02.2022.

Платіжними інструкціями №3313 від 21.02.2022, №3318 від 22.02.2022, №3333 від 23.02.2022 відповідач частково оплатив товар за видатковою накладною №513 від 09.02.2022 на суму 74617, 74 грн.

26.01.2023 позивач надіслав відповідачу вимогу про сплату боргу №24/01/2023-13 від 24.01.2023, в якій просив в семиденний строк з дати отримання вимоги перерахувати на розрахунковий рахунок ТОВ «НОВИЙ ДРУК» борг.

Після отримання (31.01.2023) вимоги від 24.01.2023, відповідач частково погасив заборгованість за видатковою накладною №513 від 09.02.2022 у розмірі 5000, 00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №266 від 22.02.2023.

Проте, решта товару на суму 294 505, 95 грн залишається не оплаченим.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача про стягнення суми основної заборгованості у розмірі 294 505, 95 грн.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що зобов`язання щодо повної оплати вартості поставленого товару за видатковими накладними №513 від 09.02.2022, №658 від 16.02.2022, №1155 від 23.02.2022 відповідачем не виконано, внаслідок чого у відповідача наявна заборгованість перед позивачем у розмірі 294505, 95 грн.

4. Обґрунтування вирішення спору за наявними матеріалами справи.

Ухвалу про відкриття провадження від 14.06.2023 направлено відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Поштове відправлення №548 отримано відповідачем 21.06.2023, про що міститься відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Отже? відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи №910/8931/23 однак своїм правом на подачу письмового відзиву не скористався, доказів на обґрунтування своєї правової позиції у справі не надав.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у справі виник у зв`язку із наявністю чи відсутністю обов`язку відповідача сплатити вартість поставленого товару за видатковими накладними №513 від 09.02.2022, №658 від 16.02.2022, №1155 від 23.02.2022.

Відтак, з метою правильного вирішення спору, суд має надати відповіді на наступні питання:

- у який спосіб між сторонами укладено господарський договір?

- чи підтверджено факт поставки відповідачеві товару за спірними видатковими накладними?

- чи настав (коли настав) обов`язок відповідача оплатити вартість поставленого товару, а відтак чи підлягають позовні вимоги задоволенню?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

гідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини сьомої статті 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір, відповідно до ст. 638 ЦК України, є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Згідно зі статтею 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії (ч. 2 ст. 640 ЦК України).

Відповідно до статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Згідно зі статтею 646 ЦК України відповідь про згоду укласти договір на інших, ніж було запропоновано, умовах є відмовою від одержаної пропозиції і водночас новою пропозицією особі, яка зробила попередню пропозицію.

Частиною 1 статті 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В частині 1 статті 265 Господарського кодексу України зазначено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

З наявних в матеріалах справи видаткових накладних №513 від 09.02.2022 на суму 125 617, 74 грн (товар - газета «Теленеделя» №06 у кількості 11530 шт.), №658 від 16.02.2022 на суму 123 628, 56 грн (товар - газета «Теленеделя» №07 у кількості 11308 шт.), №1155 від 23.02.2022 на суму 124877, 39 грн (товар - газета «Теленеделя» №08 у кількості 11391 шт.) вбачається, що поставлений товар прийнятий відповідачем без зауважень щодо якості та кількості товару.

При цьому, згідно реквізитів видаткових накладних товарна продукція поставлялась на замовлення покупця (відповідача) №22-0082 від 09.02.2022, №22-0083 від 16.02.2022, №22-0084 від 23.02.2022 та у погоджених видаткових накладних сторони досягли згоди щодо асортименту, кількості та ціни товару.

Отже, суд дійшов висновку, що між сторонами було укладено господарський договір поставки у спрощений спосіб шляхом виставлення замовлення покупця (оферта) на поставку товару та послідуючою поставкою товару (акцепт) відповідачеві, який прийняв поставлений товар.

За фактом поставки, позивачем було сформовано рахунки на оплату №22-0082 від 09.02.2022 (згідно видаткової накладної №513 від 09.02.2022) на суму 125617, 74 грн, №22-0083 від 16.02.2022 (згідно видаткової накладної №658 від 16.02.2022) на суму 123628, 56 грн, №22-0084 від 23.02.2022 (згідно видаткової накладної №1155 від 23.02.2022) на суму 124 877, 39 грн.

Згідно наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій №3314 від 21.02.2022 на суму 25 617, 74 грн, №3318 від 22.02.2022 на суму 23000, 00 грн, №3333 від 23.02.2022 на суму 26 000, 00 грн, №266 від 22.02.2023 на суму 5 000, 00 грн та призначень платежу за такими платіжними документами, вбачається, що відповідач частково оплатив вартість поставленого товару за рахунком на оплату №22-0082 від 09.02.2022, що сформований згідно видаткової накладної №513 від 09.02.2022 на суму 79617, 74 грн.

Проте, матеріали справи не містять доказів оплати вартості решти поставленого товару на суму 294505, 95 грн.

Згідно частини 1 статті 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно частин 1, 2 статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи підтверджено надіслання позивачем відповідачеві вимоги про сплату боргу від 24.01.2023 за вих. №24/012023-13 - 26.01.2023, про що надано опис вкладення у цінний лист, накладну на відправку (службовий чек) та квитанцію відділення поштового зв`язку (фіскальний чек). Згідно наявного в матеріалах справи трекінгу відстеження поштового відправлення №208 вбачається, що вимога від 24.01.2023 була отримана відповідачем 31.01.2023.

Разом з тим, підписання покупцем видаткових накладних, які є первинними обліковими документами у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і фіксують факт здійснення господарської операції та встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов`язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. При цьому строк виконання відповідного грошового зобов`язання визначається за правилами, встановленими ч. 1 ст. 692 ЦК України.

Враховуючи викладене та оскільки сторонами укладено договір поставки у спрощений спосіб і з урахуванням ст.692 ЦК України відповідач як покупець був зобов`язаний оплатити вартість товару після отримання його від позивача, суд першої інстанції правильно встановив, що строк оплати товару є таким,

Отже, відповідач зобов`язаний був оплатити товар в порядку ч. 1 ст. 692 ЦК України не пізніше наступного дня після отримання товару, проте матеріали справи не містять доказів повної оплати вартості поставленого товару, строк оплати якого настав на момент винесення рішення за всіма спірними видатковими накладними.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 294505, 95 грн заборгованості доведеними, а отже такими, що підлягають задоволенню.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 129 ГПК України судовий збір покладається:

1) у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

2) у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, у зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному розмірі, судовий збір за подання позову покладається на відповідача.

Щодо розподілу витрат позивача на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

В якості доказів здійснення витрат на послуги адвоката у даній справі у розмірі 10000, 00 грн долучено до матеріалів справи копії: Договору №26/04/23-4 від 26.04.2023 про надання правової допомоги, Додаткової угоди №1 від 26.04.2023 до Договору, рахунок №26/04/23-4 від 26.04.2023 на суму 10000, 00 грн, платіжна інструкція №1951 від 25.05.2023 на суму 10000, 00 грн, Акт прийому наданих послуг від 30.06.2023.

Згідно з частинами 2- 5 ст. 126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2).

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5).

Згідно ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюються судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивачем доведено розмір понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн, відповідач не надав суду клопотання про зменшення адвокатських витрат, а отже у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000, 00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 13, 73, 74, 76-80, 86, 129, 232, 236-242, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ДРУК» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ» про стягнення 294 505, 95 грн - задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИДАВНИЦТВО УКРАЇНСЬКИЙ МЕДІА ДІМ» (03119, м. Київ, вул. Миколи Амосова, буд. 4, оф. 10; ідентифікаційний код: 40459518) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ДРУК» (02094, м. Київ, вул. Якова Гніздовського (Магнітогорська), буд. 1; ідентифікаційний код: 22891092) 294 505 (двісті дев`яносто чотири тисячі п`ятсот п`ять) грн 95 коп. - основного боргу, а також 4 492 (чотири тисячі чотириста дев`яносто дві) грн 57 коп. - судового збору, 10 000 (десять тисяч) грн 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.П. Бондаренко - Легких