ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. Справа№ 911/931/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Остапенка О.М.

Полякова Б.М.

за участю секретаря судового засідання Бондар Л.В.

та представників учасників провадження у даній справі відповідно до протоколу судового засіданні від 30.08.2023 у даній справі

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022

у справі №911/931/22

за заявою ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 відкрито провадження у справі №911/931/22 за заявою ОСОБА_1 про банкрутство ТОВ "Укрвторенергоресурс"; визнано грошові вимоги Кредитора - ОСОБА_1 до боржника - ТОВ "Укрвторенергоресурс" у сумі 995940,80 грн.; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном ТОВ "Укрвторенергоресурс" та призначено розпорядником майна ТОВ "Укрвторенергоресурс" арбітражного керуючого Кучерявого Дмитра Владиславовича; призначено попереднє засідання господарського суду; відмовлено у задоволенні заяв арбітражних керуючих Перепелиці В.В. та Шалашного Л.О. про участь у справі про банкрутство та вирішено інші процедурні питання.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, 08.09.2022 ТОВ "Укрвторенергоресурс" подало апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду Київської області від 26.07.2022, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про банкрутство ТОВ "Укрвторенергоресурс".

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 апеляційну скаргу ТОВ "Укрвторенергоресурс" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 - без змін.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.03.2023 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" від 09.01.2023 задоволено. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" від 13.01.2023 задоволено частково; постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі №911/931/22 скасовано в частині висновків щодо визнання грошових вимог кредитора ОСОБА_1 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" у сумі 975000,00 грн, обгрунтованих наявністю заборгованості за договором від 13.10.2017 №02-2017 про безвідсоткову фінансову позику.

Справу в наведеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції; у решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 залишено без змін.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.03.2023, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" у відповідній частині передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Доманської М.Л., суддів: Грек Б.М., Отрюх Б.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 27.03.2023 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 в частині висновків щодо визнання грошових вимог кредитора до боржника в сумі 975 000,00 грн., обгрунтованих наявністю заборгованості за договором від 13.10.2017 №02-2017 про безвідсоткову фінансову позику. Розгляд апеляційної скарги призначено на 26.04.2023 о 10 год. 30 хв. Запропоновано сторонам надати письмові пояснення з урахуванням вказівок, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.03.2023 у справі № 911/931/22 протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали, але не пізніше 20.04.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.04.2023 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 в частині висновків щодо визнання грошових вимог кредитора ОСОБА_1 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" у сумі 975000,00 грн, обгрунтованих наявністю заборгованості за договором від 13.10.2017 №02-2017 про безвідсоткову фінансову позику до 17.05.2023 о 10 год. 30 хв

У зв`язку з перебуванням судді Отрюха Б.В. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.05.2023, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 911/931/22 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Грек Б.М. та Остапенко О.М., у зв`язку з чим апеляційну скаргу прийнято до провадження у новому складі суду та призначено до розгляду у судовому засіданні.

17.05.2023 на електронну адресу суду від ТОВ "Каскад-Альянс" надійшло клопотання про повернення заяви про визнання грошових вимог до боржника, яке обгрунтоване тим, що у ТОВ "Каскад-Альянс" відсутні будь-які майнові вимоги до боржника, в тому числі з приводу грошових вимог на сумму 2 388 220,00 грн., а також усі питання були врегульовані сторонами в добровільному порядку.

17.05.2023 на електронну адресу суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, яке обгрунтоване тим, що усі питання були врегульовані сторонами в позасудовому порядку.

17.05.2023 у судове засідання з`явився представники від ТОВ "Укрвторенергоресурс", від ОСОБА_1 та арбітражний керуючий Кучерявий Д.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 оголошено перерву до 14.06.2023 о 12 год 55 хв.; зобов`язано ОСОБА_1 направити усім учасникам справи клопотання про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство у строк до 12.06.2023; докази чого подати до суду у строк до 12.06.2023; зобов`язано ТОВ "Каскад-Альянс" направити всім учасникам справи клопотання про повернення його заяви про визнання грошових вимог до боржника із доказами направлення іншим учасникам справи у строк до 12.06.2023; запропоновано учасникам справи у строк до 12.06.2023 надати письмові пояснення на клопотання ОСОБА_1 про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство із доказами направлення пояснень іншим учасникам справи у строк до 12.06.2023 та надати письмові пояснення на клопотання ТОВ "Каскад-Альянс" про повернення його заяви про визнання грошових вимог до боржника у строк до 12.06.2023.

22.05.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ОСОБА_2 було подано заяву про процесуальне правонаступництво (заміна кредитора у справі про банкрутство).

12.06.2023 на електронну пошту суду ОСОБА_1 було направлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення усім учасникам справи клопотання ОСОБА_1 про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство.

12.06.2023 на електронну пошту суду ТОВ "Каскад-Альянс" було направлено клопотання про долучення до матеріалів справи доказів направлення усім учасникам справи клопотання ТОВ "Каскад-Альянс" про повернення заяви про визнання грошових вимог до боржника.

Протокольною ухвалою від 14.06.2026 судом відхилено клопотання ОСОБА_1 про відкликання заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство та відхилено клопотання ТОВ "Каскад-Альянс" про повернення його заяви про визнання грошових вимог до боржника, з підстав зазначених в ухвалі Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 оголошено перерву до 16.08.2023 о 12 год 45 хв.; запропоновано учасникам справи у строк до 31.07.2023 надати письмові пояснення на заяву ОСОБА_2 про процесуальне правонаступництво (заміна кредитора у справі про банкрутство), із доказами направлення пояснень іншим учасникам справи у строк до 31.07.2023.

24.07.2023 через відділ забезпечення документообігу суду та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Укравтоенергоресурс" надійшли письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 14.06.2023.

У зв`язку з перебуванням судді Пантелієнко В.О. у відпустці, згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 15.08.2023, сформовано склад колегії суддів для здійснення розгляду апеляційної скарги у справі № 910/248/21 у наступному складі: головуючий суддя - Доманська М.Л., судді: Остапенко О.М., Сотніков С.В., у зв`язку з чим ухвалою суду від 16.08.2023 прийнято апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Київської області від 06.03.2023 у справі №911/248/21 до свого провадження у новому складі суду; апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" на ухвалу господарського суду Київської області від 06.03.2023 у справі №911/248/21 призначено до розгляду на 16.08.2023 о 10 год. 00 хв.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2023 оголошено перерву у розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" на ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 до 30.08.2023 об 11:30. Зобов`язано позивача надати для огляду у судовому засіданні оригінали документів, щодо процесуального правонаступництва, у тому числі оригінали документів, на яких грунтуються кредиторські вимоги ОСОБА_1 до боржника, а саме, оригінали документації та інформації щодо заборгованості ТОВ "Укрвторенергоресурс" перед ОСОБА_1 , у тому числі договір про безвідсоткову поворотну допомогу від 25.05.2017 № 01-2017 та договір про безвідсоткову поворотну допомогу від 13.10.2017 № 02-2017 з усіма змінами та доповненнями, що укладені між ТОВ "Укрвторенергоресурс" та ОСОБА_1 .

У судове засідання 30.08.2023 з`явились представники скаржника, арбітражний керуючий Кучерявий Д.В. та представник ініціюючого кредитора ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 заяву ОСОБА_2 про заміну сторони кредитора - задоволено частково.

Замінено в порядку процесуального правонаступництва у справі №911/931/22 кредитора ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його процесуального правонаступника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з кредиторськими вимогами на суму 20940,80 грн за Договором про безвідсоткову поворотну допомогу від 25.05.2017 №01-2017. В частині заміни кредиторських вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його правонаступника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на суму 39395,50 грн за Договором про безвідсоткову поворотну допомогу від 25.05.2017 №01-2017 - відмовлено. Замінено в порядку процесуального правонаступництва у справі №911/931/22 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на його процесуального правонаступника - ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо заявлених кредиторських вимог на суму 975 000,00 коп. за Договором про безвідсоткову поворотну допомогу від 13.10.2017 №02-2017.

У судовому засіданні 30.08.2023 представники скаржника, арбітражний керуючий Кучерявий Д.В. та представник ОСОБА_2 не заперечували щодо задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційна скарга розглядається судом лише в тій частині, у якій вона направлена на новий розгляд за постановою Верховного Суду від 09.03.2023 у даній справі.

В апеляційній скарзі скаржник заперечує щодо визнання судом першої інстанції, зокрема, грошових вимог Кредитора - ОСОБА_1 (правонаступник - ОСОБА_2 ) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторенергоресурс» у сумі 975000,00 грн. Скаржник вказує, що суд першої інстанції мав застосувати підвищений стандарт доказування до заявника, враховуючи що ОСОБА_1 є співзасновником боржника.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази у справі, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Північний апеляційний господарський суд вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" слід задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від Київської області від 06.03.2023 у справі №911/248/21 слід скасувати в частині визнання грошових вимог Кредитора - ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 ) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторенергоресурс» у сумі 975000,00 грн, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 , далі - Кредитор) звернувся до господарського суду із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" (далі - Боржник).

Заява мотивована невиконанням Боржником зобов`язань із повернення грошових коштів у загальній сумі 1035336,30 грн, які виникли на підставі договору про безвідсоткову поворотну позику від 25.05.2017 №01-2017 та договору про безвідсоткову фінансову позику від 13.10.2017 №02-2017.

Як зазначалось вище, ухвалою Господарського суду Київської області від 26.07.2022, яка залишена без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022, відкрито провадження у справі за заявою Кредитора про банкрутство Боржника, визнано грошові вимоги Кредитора до Боржника в сумі 995940,80 грн, введено процедуру розпорядження майном Боржника.

Водночас, в частині визнання грошових вимог ОСОБА_1 до боржника - ТОВ "Укрвторенергоресурс" на суму 39395,50 грн за Договором про безвідсоткову поворотну допомогу від 25.05.2017 №01-2017 - відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що з огляду на надані Кредитором докази заявлені ним вимоги є обґрунтованими та документально підтвердженими в сумі 20940,80 грн за договором №01-2017 та в сумі 975000,00 грн за договором №02-2017. При цьому суди врахували відсутність спору про відповідне право та відсутність забезпечення заставою вимог Кредитора.

Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.03.2023

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" від 09.01.2023 задоволено. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" від 13.01.2023 задоволено частково. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 у справі №911/931/22 скасовано в частині висновків щодо визнання грошових вимог кредитора ОСОБА_1 до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" у сумі 975000,00 грн. Справу в наведеній частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. У решті постанову Північного апеляційного господарського суду від 27.12.2022 та ухвалу Господарського суду Київської області від 26.07.2022 у справі №911/931/22 залишено без змін.

Скеровуючи апеляційну скаргу в наведеній частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, Верховний Суд звернув увагу, що «згідно з усталеною практикою (зокрема викладеною в постановах Верховного Суду від 07.10.2020 у справі №914/2404/19, від 28.01.2021 у справі №910/4510/20) важливим елементом судового контролю при відкритті провадження у справі про банкрутство є встановлення обґрунтованості кредиторських вимог ініціюючого кредитора, за заявою якого відкривається провадження у справі.

Використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника і відкриття на підставі такої заборгованості провадження у справі про банкрутство. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог.

З огляду на викладене, на думку Верховного Суду, без належного дослідження обставин щодо укладення (в розумінні положень статей 92, 207, глави 53 Цивільного кодексу України) між Кредитором та Боржником додаткової угоди №1 про зміну строку повернення позики за договором №02-2017, зокрема, дослідження вказаного в додатковій угоді наказу щодо надання повноважень на вчинення правочину від імені Боржника механіку ОСОБА_3 тощо, висновки судів про настання строку виконання зобов`язань за вказаним договором на момент звернення Кредитора із заявою є передчасними.

Господарський суд апеляційної інстанції під час перегляду в апеляційному порядку ухвали про відкриття провадження у справі про банкрутство Боржника, якою, зокрема, визнано грошові вимоги Кредитора за договором №02-2017 як такі, строк виконання яких настав на момент звернення Кредитора із відповідною заявою, не перевірив відповідність висновків суду першої інстанції в цій частині вимогам щодо підвищеного стандарту доказування в процедурах банкрутства. Зокрема, апеляційний господарський суд не надав жодної правової оцінки (прийняв до уваги чи відхилив з передбачених процесуальним законодавством підстав) доводам Боржника щодо неукладення додаткової угоди №1 його уповноваженими особами, а також наданим під час апеляційного розгляду справи на їх підтвердження доказам.

Залишивши поза увагою наведене, господарський суд апеляційної інстанції передчасно погодився з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість заборгованості Боржника перед Кредитором за договором №02-2017, не перевіривши факт виникнення такої заборгованості на момент ухвалення оскаржуваної ухвали з огляду на правовідносини, які склалися між вказаними особами.

Під час нового розгляду справи суду слід взяти до уваги викладене, повно та всебічно перевірити фактичні обставини справи, надати належну оцінку наявним у справі доказам, доводам та запереченням сторін, і в залежності від установленого та вимог закону прийняти законне і обґрунтоване рішення».

Таким чином, судом апеляційної інстанції переглядається законність визнання судом першої інстанції ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 ) кредитором боржника за Договором про безвідсоткову поворотну позику від 13.10.2017 №02-2017 на суму 975 000,00 коп.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, 13.10.2017 між ОСОБА_1 (позикодавець) та ТОВ "Укрвторенергоресурс" (позичальник) було укладено Договір №02-2017 про безвідсоткову фінансову позику (далі - Договір №02-2017), відповідно до умов якого (п.1.1.) позикодавець зобов`язується надати позичальнику фінансову позику в розмірі, передбаченому п.3.1. договору, а останній зобов`язується використати її за цільовим призначенням і повернути позику у визначений даним договором строк.

Згідно з п.3.1. Договору №02-2017 сума позики становить за даним договором 975000,00 грн.

Пунктами 4.1., 4.2. Договору №02-2017 визначено, що позикодавець зобов`язаний надати позику протягом дванадцяти місяців з моменту підписання даного договору. Позика надається шляхом надходження необхідних коштів до каси або на розрахунковий рахунок позичальника.

Відповідно до пунктів 5.2., 6.1. Договору №02-2017 строк повернення позики позичальником становить шістдесят місяців з моменту підписання даного договору. По закінченні строку, вказаного у п.5.2. даного договору, позичальник зобов`язується протягом одного дня повернути суму позики.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами і є дійсним до моменту його виконання 12.10.2022, проте у будь-якому випадку до остаточного розрахунку (п.7.1. Договору №02-2017).

Заявник послався на те, що 02.10.2018 між ОСОБА_1 (Позикодавець) та ТОВ "Укрвторенергоресурс" в особі Механіка Чепчака Юрія Пилиповича, що діє на підставі Наказу, укладено Додаткову угоду №1 до Договору №02-2017 про безвідсоткову фінансову позику від 13.10.2017, відповідно до якої сторони дійшли згоди викласти п.5.2. Договору №02-2017 про безвідсоткову фінансову позику від 13.10.2017 в наступній редакції: " 5.2. Строк повернення позики позичальником становить сорок вісім місяців з моменту підписання даного договору".

З матеріалів справи вбачається, що платіжним дорученням від 17.10.2017 №1 ОСОБА_1 (Позикодавець) надано боржнику грошові кошти на суму 975000,00 грн за Договором від 13.10.2017 №02-2017.

Водночас, колегія суддів враховує, що в матеріалах справи відсутній наказ, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрвторенергоресурс» уповноважило б Чепчака Юрія Пилиповича від імені даного товариства укладати додаткову угоду № 1 до Договору про безвідсоткову фінансову позику від 13.10.2017 № 02-2017, відповідно до якої погоджено між сторонами, що строк повернення позики позичальником становить сорок вісім місяців з моменту підписання даного договору.

Крім того, в матеріалах справи наявна нотаріально засвідчена заява свідка - ОСОБА_3 , відповідно до якої ОСОБА_3 зазначає, що «з 23.06.2006 по 20.11.2018 я працював на посаді газоелектрозварювальника 5-го розряду у Товаристві. На посаді механіка під час трудових відносин з Товариством не працював, тимчасово на цю посаду не переводився. Під час трудової діяльності у Товаристві не мав повноважень на підписання від його імені договорів, додаткових угод до них та не мав права на використання печатки Товариства. Додаткову угоду від 02.10.2018 № 1 до Договору про безвідсоткову фінансову позику від 13.10.2017 № 02-2017, яка укладена між Товариством та ОСОБА_1 я не підписував. Про існування цієї додаткової угоди дізнався 13.10.2022 , коли директор Товариства Костянтин Суптеля показав мені копію цієї додаткової угоди. Після візуального огляду копії зазначеної додаткової угоди стверджую, що на ній стоїть не мій підпис».

Щодо сутності підвищеного стандарту доказування кредиторських вимог у справах про банкрутство колегія суддів звертається до правової позиції Верховного Суду від 22.12.2022 у справі № 910/14923/20, відповідно до якої зазначено, що "Для унеможливлення загрози визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника, суду слід розглядати заяви з кредиторськими вимогами із застосуванням засад змагальності сторін у справі про банкрутство у поєднанні з детальною перевіркою підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, розміру та моменту виникнення. У разі виникнення мотивованих сумнівів сторін у справі про банкрутство щодо обґрунтованості кредиторських вимог, на заявника таких кредиторських вимог покладається обов`язок підвищеного стандарту доказування задля забезпечення перевірки господарським судом підстав виникнення таких грошових вимог, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог (постанови Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 914/2404/19, від 28.01.2021 у справі № 910/4510/20).

Таким чином, для запобігання визнання необґрунтованих вимог до боржника та порушень цим прав його кредиторів до доведення обставин, пов`язаних із виникненням заборгованості боржника-банкрута, пред`являються підвищені вимоги.

Сутність підвищеного стандарту доказування у справах про банкрутство полягає, зокрема, в такому:

- перевірка обґрунтованості та розміру вимог кредиторів здійснюється судом незалежно від наявності розбіжностей щодо цих вимог між боржником та особами, які мають право заявляти відповідні заперечення, з одного боку, та кредитором, що заявив грошові вимоги до боржника, з іншого боку;

- при визнанні вимог кредиторів у справі про банкрутство слід виходити з того, що визнаними можуть бути лише вимоги, щодо яких подано достатні докази наявності та розміру заборгованості;

- під час розгляду заяви кредитора з грошовими вимогами до боржника у справі про банкрутство визнання боржником або арбітражним керуючим обставин, якими кредитор обґрунтовує свої вимоги (частина перша статті 75 ГПК України), саме по собі не звільняє іншу сторону від необхідності доведення таких обставин в загальному порядку.

Заявлені у справі про банкрутство грошові вимоги можуть підтверджуватися первинними документами (угодами, накладними, рахунками, актами виконаних робіт тощо), що свідчать про цивільно-правові відносини сторін та підтверджують заборгованість боржника перед кредитором, або рішенням юрисдикційного органу, до компетенції якого віднесено вирішення такого спору (висновки наведені у постановах Верховного Суду від 20.06.2019 у справі № 915/535/17, від 25.06.2019 у справі № 922/116/18, від 15.10.2019 у справі № 908/2189/17, від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19).

Розглядаючи кредиторські вимоги, суд в силу приписів статей 45 - 47 КУзПБ має належним чином дослідити сукупність поданих заявником доказів (договори, накладні, акти, судові рішення, якими вирішено відповідний спір тощо), перевірити їх, надати оцінку наявним у них невідповідностям (за їх наявності), та аргументам, запереченням щодо цих вимог з урахуванням чого з`ясувати, чи є відповідні докази підставою для виникнення у боржника грошового зобов`язання (див. висновок, викладений у постановах Верховного Суду від 10.02.2020 у справі № 909/146/19, від 27.02.2020 у справі № 918/99/19, від 29.03.2021 у справі № 913/479/18).

Системний аналіз цих приписів засвідчує, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника грошових вимог, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог кредитором-заявником. Запроваджений законодавцем підвищений стандарт доказування у справах про банкрутство для кредиторів приводить у випадку ненадання заявником-кредитором сукупності необхідних документів на обґрунтування своїх вимог до прийняття рішення судом про відмову у визнанні таких вимог та включенні їх до реєстру вимог кредиторів. Надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Правовий висновок про обґрунтованість відмови суду у визнанні грошових вимог до боржника внаслідок неподання заявником належних і достатніх документальних доказів відповідного зобов`язання при поданні заяви про визнання таких вимог сформульовано Верховним Судом, зокрема, у постановах від 23.04.2019 у справі № 910/21939/15, від 28.07.2020 у справі № 904/2104/19. Така судова практика є сталою, адже сформована як при застосуванні статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", так і - статті 45 КУзПБ.

Системний аналіз статей 45-47 КУзПБ свідчить про те, що законодавцем у справах про банкрутство обов`язок доказування обґрунтованості вимог кредитора певними доказами покладено на заявника - потенційного кредитора, а предметом розгляду в цьому випадку є вирішення питання про належне документальне підтвердження цих вимог.

Як вже зазначалось вище, надані кредитором докази мають відповідати засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України).

Під час розгляду заявлених грошових вимог, суд користується правами та повноваженнями наданими йому процесуальним законом. Суд самостійно розглядає кожну заявлену грошову вимогу, перевіряє її відповідність чинному законодавству та за результатами такого розгляду визнає або відхиляє частково чи повністю грошові вимоги кредитора (аналогічна позиція наведена у постановах Верховного Суду від 26.02.2019 у справі № 908/710/18, від 24.10.2019 у справі № 910/10542/18).

Згідно з частинами першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 73 ГПК України визначено поняття доказів як будь-яких даних, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються засобами доказування, передбаченими у частині другої цієї статті, зокрема, письмовими доказами.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що визначаючи розмір заборгованості боржника, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази, перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (подібний висновок щодо обов`язку суду під час перевірки розрахунку заявлених позовних вимог викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17, постанові Верховного Суду від 02.06.2022 у справі № 917/1384/20).

Водночас, апеляційний господарський суд в межах наданих йому повноважень (стаття 269 ГПК України) має забезпечувати дотримання принципу змагальності та найбільш відповідного цьому принципу стандарту доказування - стандарту переваги більш вагомих доказів; оцінка обставин справи здійснюється з урахуванням усієї сукупності наявних в ній доказів та правил й критеріїв, визначених ГПК України.

Визнання вимог без аналізу обґрунтованості кредиторських вимог, без дослідження реальності здійснення господарських операцій з посиланням на відповідні докази, що надані заявником на підтвердження існування заборгованості боржника, буде свідчити про формальний підхід судом апеляційної інстанції при розгляді його заяви.

Стала практика Верховного Суду вказує на те, що використання формального підходу при розгляді заяви з кредиторськими вимогами та визнання кредиторських вимог без надання правового аналізу поданій заяві з кредиторськими вимогами, підстав виникнення грошових вимог кредиторів до боржника, їх характеру, встановлення розміру та моменту виникнення цих грошових вимог створює загрозу визнання судом у справі про банкрутство фіктивної кредиторської заборгованості до боржника. Наведене порушує права кредиторів у справі про банкрутство з обґрунтованими грошовими вимогами, а також порушує права боржника у справі про банкрутство.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи наказу, яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" уповноважило б Чепчака Ю.П. на підписання від імені боржника відповідних документів, Додаткова угода від 02.10.2018 № 1 до Договору про безвідсоткову фінансову позику від 13.10.2017 № 02-2017 не відповідає засадам належності (стаття 76 ГПК України), допустимості (стаття 77 ГПК України), достовірності (стаття 78 ГПК України) та вірогідності (стаття 79 ГПК України), а тому не може бути взята судом до уваги, як доказ того, що сторони змінили строк повернення позики за вищевказаним Договором.

Водночас, для відкриття провадження у справі про банкрутство, господарський суд, крім іншого, повинен встановити наявність грошових зобов`язань у боржника, строк виконання яких настав.

Враховуючи викладене, передчасними є висновки місцевого господарського суду про визнання ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 ) Кредитором боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторенергоресурс» на суму 975000,00 грн, враховуючи, що строк виконання зобов`язання з повернення позики (60 місяців з моменту підписання данного договору, тобто

до 13.10.2022) на момент звернення Кредитора із відповідною заявою (22.06.2022) є таким, що не настав.

У справах Руїс Торіха проти Іспанії, Суомінен проти Фінляндії, Гірвісаарі проти Фінляндії Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), №37801/97 від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті (рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), № 49684/99 від 27.09.2001).

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Отже, зазначені рішення Європейського суду з прав людини суд апеляційної інстанції застосовує у цій справі як джерело права.

За таких обставин, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду за результатами перегляду справи в апеляційному порядку дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс" слід задовольнити частково, ухвалу Господарського суду міста Києва від Київської області від 06.03.2023 у справі №911/248/21 слід скасувати в частині визнання грошових вимог ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 ) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторенергоресурс» у сумі 975000,00 грн, заявлені за вищевказаним Договором № 02-2017.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 271, 275, 277, 281, 282, 283, 284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторенергоресурс"

задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду Київської області від 06.03.2023 у справі №911/248/21 скасувати в частині визнання грошових вимог Кредитора - ОСОБА_1 (процесуальний правонаступник - ОСОБА_2 ) до боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвторенергоресурс» у сумі 975000,00 грн.

Матеріали справи №911/931/22 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок та строк оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду передбачений ст.ст. 288-291 ГПК України.

Повний текст складено 04.09.2023

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді О.М. Остапенко

Б.М. Поляков