РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

29.08.2023Справа № 910/8463/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна" до Фізичної особи-підприємця Борща Євгенія Віталійовича про стягнення 369 189 грн., без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача про стягнення 279 300 грн. безпідставно збережених коштів, 78 548,70 грн. інфляційних втрат, 11 340,30 грн. 3% річних на підставі ст. ст. 11, 202, 525, 526, 625, 1212 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.06.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання ухвали.

21.06.2023 року позивачем подано до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.06.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заперечень щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін від учасників справи у встановлений законом строк не надано.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи судом, своїм правом на подання відзиву не скористався.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що Фізичною особою-підприємцем Борщем Євгеній Віталійович на веб-сайті оголошень з продажу електроніки було розміщено оголошення із продажу відеокарти. Ціна на зазначений товар становила 93 100 гривень без врахування ПДВ за одиницю.

Після з`ясування усіх умов оплати та постачання товару позивачем у відповідача було замовлено відеокарти у кількості трьох штук.

На оплату замовленого товару відповідач направив на пошту позивача товарний чек-рахунок №NB-000333 від 10.01.2022, за яким позивачем на розрахунковий рахунок відповідача перераховані грошові кошти у сумі 279 300,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1491 від 10.01.2022.

Проте після отримання грошових коштів відповідач не здійснив поставку товару.

02.02.2022 року відповідачем була надана розписка, якою останній зобов`язується повернути грошові кошти на рахунок ТОВ «Вертекс Україна» в сумі 279 300 гривень, які перераховані за рахунком № NВ-000333 від 10.01.2022 року.

У подальшому позивачем на адресу відповідача направлялася претензія №17 від 09.03.2023 із вимогою здійснити повернення коштів за непоставлений товар. Відповідач відповіді на вимогу не надіслав, грошові кошти позивачу не повернув.

Оскільки відповідачем товар поставлено не було і позивач просив повернути кошти, у зв`язку з чим такі кошти підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 ЦК України.

Частинами першою і другою статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Відповідно до частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Днем пред`явлення вимоги кредитором слід вважати день, у який боржник одержав надіслану йому вимогу, а в разі якщо вимогу надіслано засобами поштового зв`язку і підприємством зв`язку здійснено повідомлення про неможливість вручення поштового відправлення, то днем пред`явлення вимоги є дата оформлення названим підприємством цього повідомлення.

Так, позивачем надіслано претензію відповідачу 09.03.2023 року, а тому враховуючи строк надіслання поштової кореспонденції по місту Київ, відповідач мав отримати претензію 12.03.2023 року та повернути кошти до 19.03.2023 року включно.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, порушено відповідачем, а тому позовні вимоги про стягнення 279 300 грн. безпідставно збережених коштів обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім наведеної суми позивач просить стягнути з відповідача 78 548,70 грн. інфляційних втрат та 11 340,30 грн. 3% річних за період з 10.01.2022 року по 19.05.2023 року.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунок вказаних сум та встановлено, що позивачем невірно визначений період нарахувань.

За перерахунком суду суми 3% річних і втрат від інфляції та період їх нарахування становлять: з 20.03.2023 (дата, коли виникло прострочення повернення грошових коштів) по 19.05.2023 (дата, визначена позивачем у розрахунку) 3% річних - 1 398,82 грн, а втрат від інфляції - 1 955,79 грн. У стягненні решти сум 3% річних і втрат від інфляційних слід відмовити.

За приписами статті 129 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 86, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Борща Євгенія Віталійовича ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вертекс Україна" (04050, м. Київ, вул. Глибочицька, буд. 58, код 34763946) 279 300 (двісті сімдесят дев`ять тисяч триста) грн 00 коп. безпідставно збережених коштів, 1 398 (одну тисячу триста дев`яносто вісім) грн. 82 коп. 3% річних, 1 955 (одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят п`ять) грн. 79 коп. втрат від інфляції та 4239 (чотири тисячі двісті тридцять дев`ять) грн. 82 коп. судового збору.

В іншій частині в позові відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 241 ГПК України та підлягає оскарженню в порядку та у строк, які визначені розділом IV ГПК України.

Суддя С.О. Чебикіна