ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2023 р. м. Київ

Справа № 906/413/23

Господарський суд Київської області у складі:

судді Ейвазової А.Р.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» в особі філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВАЙСІ ТРЕЙДІНГ-2022» про стягнення 207 159,42грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство «Ліси України» (ДП «Ліси України) в особі філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України» звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «МАДЕРАС» про стягнення 207 159,42грн основного боргу.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань за договором №5/05-10-2021/УЕБ/ЖТо/ОУЛМГ від 05.10.2021 купівлі-продажу необробленої деревини щодо оплати поставленного позивачем товару в строк, визначений договором (а.с.1-5).

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 29.03.2023 відповідну позовну заяву постановлено передати за підсудністю на розгляд Господарського суду Київської області (а.с.48).

Позовна заява надійшла до Господарського суду Київської області 19.04.2023 (а.с.51).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 19.05.2023 відкрито провадження у справі за поданим позовом, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, постановлено вважати відповідачем у даній справі Товариство з обмеженою відповідальністю «ІНВАЙСІ ТРЕЙДІНГ-2022» (далі ТОВ «Інвайсі Трейдінг-2022») та встановлено строки для подання заяв по суті справи (а.с.82-84).

Копію відповідної ухвали суду отримано позивачем 24.05.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №898 (а.с.86).

Поштове відправлення №550, у якому направлено копію відповідної ухвали відповідачу - ТОВ «Інвайсі Трейдінг-2022» повернуто з довідкою відділення зв`язку від 05.08.2023, у якій причиною повернення вказано: «за закінченням терміну зберігання» (а.с.92-95). Між тим адреса, за якою направлено відповідне поштове відправлення (88016, Закарпатська обл., м.Ужгород, вул. О. Богомольця, 21, оф.12/2), відповідає адресі відповідача з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у т.ч. станом на 19.05.2023, 30.08.2023 (а.с.81,96).

Окрім того, відповідна ухвала направлена до Єдиного державного реєстру судових рішень 19.05.2023. зареєстрована за №110960608 та оприлюднена 22.05.2023.

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався до прийняття рішення у справі та з клопотанням про поновлення відповідного строку до суду не звертався. При цьому, строк, встановлений для розгляду відповідної справи, визначений ст.248 ГПК України, - не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі закінчився.

У строк, встановлений ч.7 ст.252 ГПК України, клопотань від сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надходило.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

05.10.2021 між Державним підприємством «Білокоровицьке лісове господарство» (продавець, далі ДП «Білокоровицьке лісове господарство») та Товариством з обмеженою відповідальністю «МАДЕРАС» (покупець, ТОВ «Мадерас»), який у подальшому змінив назву на ТОВ «Інвайсі Трейдінг-2022», за результатами проведення аукціону із продажу необробленої деревини заготівлі 4 кварталу 2021 року, укладено договір купівлі-продажу необробленої деревини №5/05-10-2021/УЕБ/Жто/ОУЛМГ (далі - договір) (а.с.68-69).

Відповідно до умов договору продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, а покупець - прийняти товар та оплатити його на умовах та способом, вказаним у договорі (п.1.1 договору).

Договором визначено, що: товаром за цим договором є необроблена деревина, стандартизована в лоти та реалізована під час аукціону, а саме лоти: №8, №9; деталізована інформація про лоти зафіксована в специфікації, що додається до договору та є його невід`ємною частиною (п.п.1.3,1.4 договору, а.с. 70).

Загальна вартість товару, що є предметом договору, складає 272 500 грн (п.2.1 договору). Як домовились сторони договору, за фактом готовності партії товару продавець надає покупцеві повідомлення про готовність товарної партій та запрошення на відбір товару (до відвантажування).

В силу п. 2.3 договору: покупець протягом 3 робочих днів з моменту отримання запрошення, при необхідності, проводить відбір товару, за результатами якого складається специфікація та за необхідністю акт відбору; у разі, якщо відбір товару покупцем проводиться, рахунок виставляється продавцем через три дні з моменту направлення покупцю запрошення.

Відповідно до п.2.4 договору покупець здійснює оплату (передоплату 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 3 (трьох) банківських днів після дня отримання рахунку (рахунків).

У випадку ненадходження коштів на рахунок продавця протягом 5 (п`яти) банківських днів після дня направлення продавцем рахунків для оплати, покупець втрачає право на придбання неоплаченої партії товару і продавець може реалізувати цю партію на свій розсуд, при цьому сума гарантійного внеску продавцем не повертається (п. 2.5. договору).

Згідно п. 2.6 договору сума гарантійного внеску, перерахована покупцем на рахунок організатора для участі в аукціоні із продажу необробленої деревини, перераховується продавцю в якості частини оплати за проданий товар або повертається на рахунок покупця протягом 3 банківських днів.

Як визначено п.3.2 договору, продавець передає товар у власність покупця на умовах франко-склад продавця відповідно до специфікації, що є невід`ємною частиною договору.

Продавець зобов`язаний протягом 5 робочих днів передати покупцеві товар після отримання на свій рахунок 100% оплати за партію товару; під час передачі товару продавець надає покупцеві: товарно-транспортну накладну та рахунок-фактуру (п. 3.3 договору).

Датою передачі товару продавцем та прийому його покупцем (датою поставки) вважається дата товарно-транспортної накладної, а перехід права власності на товар відбувається з моменту відвантаження придбаного товару (п.п.3.4, 3.5 договору).

Одним із обов`язків покупця за відповідним договором є обов`язок своєчасно та у повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за товар на умовах та способом, передбаченими договором (п.4.4.1 договору).

В силу п.п.7.1, 7.2 договору сторони визначили, що такий договір вважається укладеним та набуває чинності з моменту підписання сторонами та його реєстрації організатором та він діє з 05.10.2021 по 31.12.2021.

У подальшому сторонами укладено додаткову угоду №1 до відповідного договору (а.с.72), згідно якої сторони погодились:

- доповнити специфікацію додатковою продукцією;

- змінити п. 2.1 договору та викласти його в наступній редакції: «Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, складається з вартості всіх партій товару, що будуть поставлені протягом всього терміну дії цього договору».

Також, за результатами аукціону відповідачу видано аукціонне свідоцтво №5/05-10-2021/УЕБ/ЖКо/ОУЛМГ про результати проведення аукціону з продажу необробленої деревини на електронному майданчику awex.com.ua по лотах №№8,9 (а.с.13)

Звертаючись до суду з відповідним позовом, позивач вказав, що ДП «Білокоровицьке лісове господарство» поставило відповідачу товар на умовах вказаного договору на загальну суму 230 448,42грн відповідно до товарно-транспортних накладних від: 01.02.2022 ЖТХ №3919752 на суму 26 811,56грн; 04.02.2022 ЖТЗ №392006 на суму 29320,02грн; 08.02.2022 ЖТЖ №762302 на суму 25 242,49грн; 10.02.2023 ЖТЗ №392064 на суму 27 566,29грн; 19.02.2023 ЖТЗ№392134 на суму 95 348,14грн; 19.02.2022 ЖТЗ №392135 на суму 26 159,92грн (а.с.63-66). При цьому, на виконання зобов`язань за договором щодо оплати товару за відповідним накладними відповідачем сплачено, як стверджує позивач лише 23 289грн, про відображено у довідці (а.с.7-8).

20.05.2023 ДП «Білокоровицьке лісове господарство» направило ТОВ «Мадерас» претензію від 17.05.2022 за №397, в якій повідомило про борг у розмірі 230 448,42 грн, який запропоновано оплатити (а.с.19, 19 зворот) .

Однак, як вказує позивач, станом на дату подання позову борг не погашений.

28.10.2022 наказом Державного агентства лісових ресурсів України №836 від 28.10.2022 вирішено припинити ДП «Білокоровицьке лісове господарство» шляхом реорганізації, а саме шляхом приєднання до ДП «Ліси України», яке визначено правонаступником прав та обов`язків ДП «Білокоровицьке лісове господарство» (а.с.20-22).

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що ДП «Білокоровицьке лісове господарство» перебуває у стані припинення, а до реєстру внесено відомості про реєстрацію відокремленого підрозділу - філії "Білокоровицьке лісове господарство" ДП "Ліси України"(код ЄДРПОУ ВП:45066737) (а.с.27).

Наказом Державного агентства лісових ресурсів України від 05.01.2023 №51 «Про затвердження передавального акту ДП «Білокоровицьке лісове господарство» (а.с.29) затверджено передавальний акт (а.с.30-38, 74-78), який передбачає передачу дебіторської заборгованості відповідача у розмірі 207159,42грн (рахунок 36) позивачу у справі ДП «Ліси України».

За таких обставин, особа, яка звернулась з даним позовом до суду з моменту передачі відповідний майнових прав набула права вимоги до відповідача у справі та є належним позивачем.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов`язку оплатити поставлений відповідно до вказаних товаро-траснпосртних накладних товар.

Заявлені вимоги є такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, а саме майново-господарських зобов`язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно ч.1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст. 712 ЦК України).

Так, в силу ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як визначено ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Між тим, укладеним сторонами договором змінено порядок виконання взаємних зобов`язань та строк виконання зобов`язання з оплати товару, оскільки фактично передбачено, що здійснюється 100% передплата товару (п.2.4 договору), що означає, що виконання зобов`язання з оплати мало передувати виконанню зобов`язання з поставки товару.

У встановленій формі простій письмовій (формі договору) сторонами не внесено змін до договору щодо строку виконання зобов`язання відповідачем з оплати або порядку виконання взаємних зобов`язань за договором.

Так, як установлено ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

В силу ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Поряд з цим, договір не забороняє дострокове виконання зобов`язання з поставки товару позивачем, а чинне законодавство дозволяє достроково виконувати зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, що визначено ст.531 ЦК України.

Однак, у даному випадку позивач не довів виконання ним достроково зобов`язання з передачі товару, який є предметом купівлі-продажу за договором, відповідачу в особі уповноваженій ним особи.

Так, як установлено ч.1 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.2 ст.527 ЦК України кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Судом встановлено, що у товарно-транспортних накладних, які надані позивачем у підтвердження виконання зобов`язання з передачі товару, у графі «прийняв до перевезення водій» зазначені прізвища осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Разом з тим, до поданої позовної заяви не додано доказів того, що відповідні особи уповноважені на отримання товару від імені відповідача, хоча позивач як божник у зобов`язанні передати у власність товар, що виникло в силу укладеного договору, мав право вимагати доказів наявності у відповідних осіб повноважень на прийняття виконання від імені кредитора відповідача у справі і несе ризик непред`явлення відповідної вимоги.

Також, суду під час розгляду даного спору не надано будь-яких інших доказів, які б свідчили про те, що відповідач визнав повноваження відповідних осіб діяти від його імені або визнав факт поставки товару за відповідними товарно-транспортними накладними.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст.74 ГПК України: кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Як визначено ч.2 ст.80 ГПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

З урахуванням зазначеного, оцінивши надані позивачем докази, суд дійшов висновку про не доведення факту виконання зобов`язання за договором позивачем щодо передачі у власність відповідача товару деревини, зазначеного у наданих товарно-транспортних накладних, тому вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 207 159,42 грн є такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.129 ГПК України витрати по оплаті судового збору, понесені позивачем у розмірі 3107,39 грн, суд покладає на позивача, враховуючи відмову у задоволенні заявлених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 129, 232-233, 237-238, 240, 252 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову Державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» (ідентифікаційний код 44768034; 01601, м. Київ, вул. Руставелі Шота, 9А) в особі філії «Білокоровицьке лісове господарство» ДП «Ліси України» (ідентифікаційний код 45066737; 11054, Житомирська область, Коростенський район, смт. Нові-Білокоровичі, вул. Гагаріна, 1) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВАЙСІ ТРЕЙДІНГ-2022» (ідентифікаційний код 44303928; 88009, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Богомольца Олександра, 21 офіс 12/2) про стягнення 207 159, 42грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення у порядку, встановленому ст.257 ГПК України.

Суддя А.Р. Ейвазова