РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

10.08.2023Справа № 910/7952/23

За позовом Антимонопольного комітету України

до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс»

про стягнення грошових коштів

Суддя Котков О.В.

Секретар судового засідання Горенюк Т.О.

Представники учасників справи:

від позивача Попов Я.О.;

від відповідача Полішко Л.О.

В судовому засіданні 10.08.2023 року, відповідно до положень ст. 233, 240 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення, повідомлено представників позивача та відповідача, що повне рішення буде складено 05.09.2023 року.

СУТЬ СПОРУ:

22 травня 2023 року до Господарського суду міста Києва від Антимонопольного комітету України (позивач) надійшла позовна заява № 300-20.3/02-2176 від 05.04.2023 року до Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (відповідач) про стягнення пені у розмірі 2 605 133,00 грн. (два мільйони шістсот п`ять тисяч сто тридцять три гривні).

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем рішення Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу № 75-р/тк від 15.07.2021 року, у зв`язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 2 605 133,00 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечив. Заперечення відповідача мотивовані тим, що відповідач самостійно 23.12.2022 року сплатив штраф у розмірі 2 605 133,00 грн., тому підстави для нарахування пені відсутні. Відповідач вказує, що сплата пені у заявленому розмірі поставить під загрозу функціонування підприємства в умовах введеного на території України воєнного стану.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 910/7952/23, ухвалено розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 15.06.2023 року.

В підготовчому засіданні 15.06.2023 року судом оголошувалася перерва.

За ч. 4 ст. 233 Господарського процесуального кодексу України ухвали суду, які оформлюються окремим документом, постановляються в нарадчій кімнаті, інші ухвали суд може постановити, не виходячи до нарадчої кімнати.

Так, в підготовчому засіданні 20.07.2023 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, яка занесена до протоколу судового засідання, та призначено справу № 910/7952/23 до судового розгляду по суті на 10.08.2023 року.

В судовому засіданні 10.08.2023 року представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити позов. Представник відповідача проти позовних вимог заперечив та просив суд відмовити в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.07.2021 року № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" у період з 05.03.2019 по 05.01.2021 займало монопольне (домінуюче) становище на ринку продажу прав на експлуатацію майданчиків для паркування транспортних засобів у м. Києві, як таке, що не мало на цьому ринку жодного конкурента; визнано дії Комунального підприємства "Київтранспарксервіс", які полягають у встановленні в період з 05.03.2019 по 05.01.2021 для переможців електронних аукціонів щодо продажу прав на експлуатацію майданчиків для паркування транспортних засобів у м. Києві обов`язку зі сплати одноразового платежу за право укладання договору про передачу в експлуатацію відповідних майданчиків для паркування та забезпечувального платежу, а також штрафів за відмову від укладання вказаного договору або підписання актів приймання-передачі таких майданчиків в експлуатацію, порушенням, передбаченим пунктом 2 статті 50 та пунктом 1 частини другої статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку продажу прав на експлуатацію майданчиків для паркування транспортних засобів у м. Києві шляхом встановлення таких умов придбання товару, які неможливо було б встановити за умов існування значної конкуренції на цьому ринку.

За порушення, визначене у пункті 2 резолютивної частини цього рішення, накладено на Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" штраф у розмірі 2 605 133,00 грн.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Рішення (витяг з нього за вилученням інформації з обмеженим доступом, а також визначеної відповідним державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, головою територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації, розголошення якої може завдати шкоди інтересам інших осіб, які брали участь у справі), розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Супровідним листом від 22.07.2021 року № 130-26.13/01-11012 позивачем було направлено на адресу відповідача копію рішення від 15.07.2021 року № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20.

Рішення від 15.07.2021 року № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 разом із супровідним листом від 22.07.2021 року № 130-26.13/01-11012 було вручено уповноваженій особі відповідача 02.08.2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Вказане рішення було оскаржено відповідачем шляхом звернення до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування рішення від 15.07.2021 року № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 в частині пунктів 2, 3 його резолютивної частини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 року у справі № 910/16055/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 року та постановою Верховного Суду від 22.12.2022 року, в задоволенні позову Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» відмовлено.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на сплату штрафу, накладеного рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.07.2021 року № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20, після закінчення двомісячного строку встановленого Законом України «Про захист економічної конкуренції» на його сплату, внаслідок чого позивачем нараховано до стягнення з відповідача пеню у розмірі 2 605 133,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 238 Господарського кодексу України за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків. Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

Статтею 239 Господарського кодексу України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб`єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції: вилучення прибутку (доходу); адміністративно-господарський штраф; стягнення зборів (обов`язкових платежів); застосування антидемпінгових заходів; припинення експортно-імпортних операцій; застосування індивідуального режиму ліцензування на умовах та в порядку, визначених законом; зупинення дії ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання певних видів господарської діяльності; анулювання ліцензії (патенту) на здійснення суб`єктом господарювання окремих видів господарської діяльності; обмеження або зупинення діяльності суб`єкта господарювання; ліквідація суб`єкта господарювання; інші адміністративно-господарські санкції, встановлені цим Кодексом та іншими законами.

Стаття 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" пов`язує початок перебігу строку для добровільної сплати штрафу особою, на яку його накладено, саме з днем одержання відповідного рішення органу АМК України.

Як вже зазначалося судом вище, рішення від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 супровідним листом № 130-26.13/01-11012 від 22.07.2021 року було направлено на адресу відповідача та вручено уповноваженій особі відповідача 02.08.2021 року.

Таким чином, строк для сплати штрафу, накладеного рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України, розпочався 03.08.2021 року та спливав 04.10.2021 року (02.10.2021 року та 03.10.2021 року припадали на вихідні дні).

Не погодившись із рішенням від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20, КП «Київтранспарксервіс» у двомісячний строк звернулося із позовною заявою до Господарського суду міста Києва про визнання недійсним останнього в частині пунктів 2, 3 його резолютивної частини.

Отже, відповідач скористався своїм правом на оскарження рішення від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20, звернувшись з позовом до Господарського суду міста Києва.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2022 року у справі № 910/16055/21, залишеним без змін постановою Північного апеляційного господарського суду від 10.11.2022 року та постановою Верховного Суду від 22.12.2022 року, в задоволенні позову Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» відмовлено.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» передбачено, що господарським судам слід враховувати, що строки оскарження рішень органу Антимонопольного комітету України не може бути відновлено.

Відтак, зазначені строки є присічними. Таким чином рішення від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 є законним та обов`язковим до виконання.

Згідно п. 8 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом п`яти днів з дня сплати штрафу суб`єкт господарювання зобов`язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач накладений на нього рішенням від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 штраф сплатив 23.12.2022 року, що підтверджується платіжним дорученням № 7869 від 23.12.2022 року на суму 2 606 133,00 грн.

Так, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 605 133,00 грн. за прострочення сплати штрафу за періоди з 08.06.2022 року по 31.07.2022 року; з 11.11.2022 року по 23.11.2022 року.

Господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання у ГК України визнаються штрафними санкціями (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 1 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

Згідно зі статтею 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» нарахування пені зупиняється на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Нарахування пені зупиняється на час розгляду органом Антимонопольного комітету України заяви особи, на яку накладено штраф, про перевірку чи перегляд рішення у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

У п. 20.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» роз`яснено, що абзацами третім - п`ятим частини п`ятої ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» передбачено зупинення нарахування пені на час розгляду чи перегляду господарським судом: справи про визнання недійсним рішення органу Антимонопольного комітету України про накладення штрафу; відповідного рішення (постанови) господарського суду.

Отже, тривалість такого зупинення визначається виключно періодом часу, протягом якого фактично здійснювався зазначений розгляд чи перегляд (наприклад, у суді першої інстанції - від дня порушення провадження у справі до дня прийняття рішення в ній; у судах апеляційної та касаційної інстанцій - від дня прийняття апеляційної чи касаційної скарги до дня прийняття постанови), і в цей період не включається час знаходження матеріалів справи у суді, коли згадані розгляд чи перегляд не здійснювалися.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі № 904/3536/18, від 16.04.2019 року у справі № 910/11550/18 та від 31.10.2019 року у справі № 904/3778/18.

Сума штрафу, накладеного рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20, складає 2 605 133,00 грн.; розмір пені за один день складає 39 076,995 грн. (2 605 133,00 грн.*1,5%).

За перерахунком суду, враховуючи оскарження відповідачем рішення в межах справи Господарського суду міста Києва № 910/16055/21 та періоди перебування рішення на перегляді в суді апеляційної та касаційної інстанцій, розмір пені за прострочення сплати штрафу відповідачем перевищує розмір стягнутого рішенням від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 штрафу, а відтак, сума пені, що підлягає стягненню з урахуванням встановлених ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» обмежень, становить 2 605 133,00 грн.

Враховуючи несплату відповідачем накладеного рішенням від 15.07.2021 № 75-р/тк у справі № 38/60/42-рп/к.20 штрафу у передбачений Законом строк, позовні вимоги щодо стягнення 2 605 133,00 грн. пені є обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Підсумовуючи викладені вище фактичні обставини, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства та матеріалів справи в цілому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Приймаючи до уваги встановлені судом факти та обставини, що були наведені вище, суд дійшов висновку, що викладені відповідачем у відзиві заперечення на позов не спростовують зазначених позивачем в позові доводів за встановлених вище судом фактів та обставин.

З приводу висвітлення всіх доводів відповідача суд враховує практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 року Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 39 077,00 грн. відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73, 86, 129, 219, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (ідентифікаційний код 35210739, адреса: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) пеню у розмірі 2 605 133,00 грн. (два мільйони шістсот п`ять тисяч сто тридцять три гривні), зарахувавши зазначену суму в дохід загального фонду Державного бюджету України (отримувач: ГУК у м. Києві/Соломян. р-н, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN): UA0026010, код класифікації доходів бюджету: 21081100.

3. Стягнути з Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (ідентифікаційний код 35210739, адреса: 01030, м. Київ, вул. Леонтовича, 6) на користь Антимонопольного комітету України (ідентифікаційний код 00032767, адреса: 03035, м. Київ, вул. Митрополита Липківського, 45) судовий збір - 39 077,00 грн. (тридцять дев`ять тисяч сімдесят сім гривень).

4. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 05.09.2023р.

Суддя О.В. Котков