ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А
04.09.2023 Справа № 905/1166/23
до осіб, що можуть набути статус учасників справи (відповідачів):
29.08.2023 Міністерство юстиції України звернулось до Господарського суду Донецької області із заявою про забезпечення позову (до його подання)
У вказаній заяві Міністерство юстиції України просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом:
В обґрунтування поданої заяви, Міністерство юстиції зазначає, що рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14 заборонено діяльність Комуністичної партії України, передано майно, кошти та інші активи Партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.
У ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України у власність держави встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту Комуністичною партією України відчужене належне їй майно на користь Громадської організації «Європейська асоціація соціальної взаємодопомоги» на підставі договору дарування, який на думку Мін`юсту є фіктивним, а тому підлягає визнанню недійсним у судовому порядку.
Однак, згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про політичні партії в Україні» у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду. Перехід такого майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Оскільки на сьогодні частина майна, яка належала партії та її структурним осередкам, зокрема спірне майно, перебуває у власності пов`язаної із партією Громадської організації, тому існують реальні ризики того, що останньою можуть бути вжиті заходи для відчуження цього майна до прийняття рішення у справі, що розглядатиметься. При цьому, види забезпечення позову, а саме накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо спірного майна, відповідають позовним вимогам та не перешкоджатимуть діяльності Громадської організації.
Також заявник зазначає, що потенційне завдання збитків Громадській організації, які можуть виникнути в результаті застосування забезпечувальних заходів, не передбачається. Таким чином підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.
Розглянувши заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких вона ґрунтується, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.
У відповідності до ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Частиною 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу встановлено, що позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві, або виконувати щодо нього інші зобов`язання; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.
У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачу вчиняти певні дії. При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Зі змісту поданих заявником документів вбачається, що в подальшому буде пред`явлено позов до Комуністичної партії України та Громадської організації «Європейська асоціація соціальної взаємодопомоги» про визнання недійсними договорів дарування №990 та №991 від 19.09.2014 та повернення спірного майна у власність Комуністичної партії і в подальшому передання його державі, оскільки укладення вказаних договорів було спрямовано не на реальне настання наслідків, а мало на меті уникнення передачі майна у державну власність.
Із доданих до матеріалів заяви інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що станом на 15.08.2023 право власності на спірне майно з 19.09.2014 зареєстровано за Громадською організацією «Європейська асоціація соціальної взаємодопомоги».
Таким чином, станом на сьогоднішній день Громадська організація «Європейська асоціація соціальної взаємодопомоги» має правомочності щодо розпорядження майном, в тому числі, має можливість його відчужити на користь третіх осіб чи обтяжити зобов`язаннями шляхом передачі в іпотеку тощо.
Такі обставини вказують на обґрунтовану необхідність у збереженні існуючого на сьогоднішній день кола суб`єктів спірних правовідносин та відображеної в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно інформації щодо відповідного майна.
З огляду на наявність рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили, і положення ст. 21 Закону України «Про політичні партії в Україні», а також враховуючи реальну можливість вчинення відповідачем-1 дій, направлених на відчуження нерухомого майна, яка є предметом договорів дарування, вимоги про визнання недійсним яких має намір подати позивач, суд вбачає наявність зв`язку між заявленими заходами забезпечення позову щодо спірного майна і предметом майбутнього спору, співмірність та адекватність заходів із позовними вимогами, адже наявний спір щодо законності укладення договорів дарування та реєстрації вибуття спірного майна із власності Комуністичної партії України.
Суд також враховує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо майна є співмірними і ефективними заходами забезпечення позову та не призведе до негативних наслідків для жодної зі сторін спору, а будь-які подальші дії відповідача-1 з приводу відчуження майна, договори дарування якого будуть предметом спору, можуть створити юридичну невизначеність та істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів за захистом яких заявник має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявлені Міністерством юстиції України заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно та заборони вчинення реєстраційних дій щодо майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки перебувають у прямому зв`язку із позовними вимогами, які має намір заявити Міністерство юстиції України та є найбільш дієвими заходами, що реально спрямовані на ефективний захист (відновлення) порушених прав позивача у разі задоволення позову.
При цьому, суд враховує, що вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту та встановлення відповідної заборони не обмежить права та законні інтереси як суб`єктів спірних правовідносин, так і інших осіб, адже такі заходи мають тимчасовий характер та не впливають на господарську діяльність Громадської організації «Європейська асоціація соціальної взаємодопомоги» чи інших осіб.
Разом з тим, зважаючи на характер правовідносин та вжиті судом заходи забезпечення позову, у цьому випадку суд не вбачає правових підстав для зустрічного забезпечення позову з метою відшкодування можливих збитків учасників справи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 136, 137, 140, 231-235 Господарського процесуального кодексу України, суд
1. Заяву Міністерства юстиції України про забезпечення позову до подання позовної заяви задовольнити.
2. Накласти арешт на нерухоме майно, а саме:
3. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна:
6. Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з 04.09.2023, підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження відповідно до ч. 1 ст. 144 Господарського процесуального кодексу України.
7. Ухвала про забезпечення позову може бути пред`явлена до виконання в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження» протягом 3 (трьох) місяців з наступного дня після набрання ухвалою законної сили.
8. Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.
Суддя М.В. Хабарова