ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" липня 2023 р. Справа№ 927/29/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Гаврилюка О.М.

Суліма В.В.

за участю секретаря судового засідання Маренич Г.О.

за участю представників учасників справи згідно з протоколом судового засідання від 27.07.2023:

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут"

на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023

у справі № 927/29/23 (суддя - Федоренко Ю.В. )

за позовом керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут"

про визнання недійсними додаткових угод та стягнення 51 857,31 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заявлених вимог

Керівник Козелецької окружної прокуратури (далі - прокурор) звернувся в інтересах держави, в особі Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області (далі - позивач, Рада) до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (далі - позивач, ТОВ "Чернігівгаз Збут", скаржник), у якому просить суд визнати недійсними додаткові угоди:

- № 1 від 01.02.2021 щодо зміни ціни до договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладену між Козелецькою селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" ();

- № 2 від 02.02.2021 щодо зміни ціни до договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладену між Козелецькою селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" ();

- № 3 від 03.02.2021 щодо зміни ціни до договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладену між Козелецькою селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" ();

- № 4 від 04.02.2021 щодо зміни ціни до договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладену між Козелецькою селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" ();

- № 5 від 04.03.2021 щодо зміни ціни до договору постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладену між Козелецькою селищною радою () та Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" ().

Також у позовній заяві прокурор просить суд стягнути з відповідача на користь Козелецької селищної ради безпідставно отримані кошти в сумі 51 857,31 грн.

В обґрунтування позовних вимог керівник Козелецької окружної прокуратури посилається на те, що відповідачем всупереч інтересів держави та положень укладеного договору, без будь-яких належних підстав, у порушення норм Закону України "Про публічні закупівлі" укладено додаткові угоди, згідно з якими суттєво збільшено ціну за 1 куб. м. газового палива з 6,4370 грн. до 9,90 грн., тобто більше ніж на 10%.

Укладення спірних додаткових угод про зміну істотних умов Договору закупівлі свідчить про недобросовісність дій відповідача після перемоги на аукціоні та порушення вимог п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", що має наслідком визнання додаткових угод недійсними у порядку ст.203, 215 Цивільного кодексу України та стягнення з відповідача 51 857,31 грн. оплати за непоставлений товар на підставі ч.1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Прокурор зазначає про належне обґрунтування підстав представництва інтересів держави в суді та звернення до суду із вказаним позовом з огляду на незаконне використання бюджетних коштів шляхом укладення оспорюваних додаткових угод, на підставі яких сплачено кошти у надмірній сумі, і невжиттям уповноваженим органом у спірних правовідносинах, заходів щодо усунення таких порушень та повернення надмірно сплачених коштів.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 позовні вимоги керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі позивача: Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області - задоволено повністю. Визнано недійсними Додаткові угоди щодо зміни ціни №1 від 01.02.2021, №2 від 02.02.2021, №3 від 03.02.2021, №4 від 04.02.2021, №5 від 04.03.2021, укладені між Товариством з обмеженою відповідністю "Чернігівгаз Збут" та Козелецькою селищною радою до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідністю "Чернігівгаз Збут" на користь Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області грошові кошти в сумі 51 857,31 грн.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач (Козелецька селищна рада) як сторона Договору, розпоряджалася не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що Додаткові угоди щодо зміни ціни № 1 від 01.02.2021, № 2 від 02.02.2021, № 3 від 03.02.2021, № 4 від 04.02.2021, № 5 від 04.03.2021 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021, підлягають визнанню недійсними.

Також суд першої інстанції дійшов висновку, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка газу, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного Договору, у зв`язку із чим суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача коштів у розмірі 51 857,31 грн. підлягають задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі №927/23/23 та ухвалити нове, яким відмовити керівнику Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Чернігівської області в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- прокурором обрано невірний спосіб захисту інтересів держави, надавач послуг не несе відповідальності за порушення з боку замовника законодавчих актів, якщо таке порушення мало місце, замовник має право не укладати додаткові угоди, якщо вони суперечать укладеному Договору або закону;

- визначення Козелецької селищної ради як позивача, суперечить ч.2 ст.45 ГПК України, свідчить про відсутність законних підстав для представництва прокуратурою інтересів держави та є підставою для залишення позову без розгляду згідно з п.1 ч.1 ст. 226 ГПК України;

- прокурором безпідставно залишено поза увагою положення ст. 627 Цивільного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу», які дають підстави вносити будь-які зміни до Договору та самостійно погоджувати ціну або ж її збільшення у граничних розмірах, визначених законодавством;

- у прокурора відсутні підстави вимагати повернення коштів на підставі ч.1 ст. 670 ЦК України, за поставлений природний газ в січні-квітні 2021 року, оскільки такі підстави виникають у споживача лише у випадку, якщо він сплатив за кількість товару, передбачену договором, а отримав при цьому меншу кількість товару;

- сторонами Договору було обумовлено вірогідність остаточного розрахунку саме за фактичний обсяг поставленого природного газу, при цьому фактичне споживання може не відповідати плановим обсягам постачання газу та мати відхилення як в меншу, так і в більшу сторону;

- прокурором не доведено наявності протиправних наслідків спірних угод, вину сторін у формі умислу, не доведено, що дії сторін були спрямовані на заподіяння шкоди суспільним, економічним та соціальним інтересам держави;

- підписання спірних угод не завдало збитків у розумінні чинного законодавства України.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу, письмові пояснення та клопотання учасників апеляційного провадження

08.05.2023 через відділ документального забезпечення суду від прокурора надійшов відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а саме рішення залишити без змін.

Узагальнені доводи відзиву зводяться до того, що оспорювані додаткові угоди укладені з порушенням вимог п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», оскільки ціна за одиницю товару збільшувалася без документального підтвердження коливання на ринку.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті та клопотання учасників апеляційного провадження

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.04.2023 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23 передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді: Ткаченка Б.О., суддів - Суліма В.В., Гаврилюка О.М.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.04.2023 витребувано справу № 927/29/23.

25.04.2023 справа № 927/29/23 надійшла на адресу Північного апеляційного господарського суду.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23. Розгляд апеляційної скарги ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та без повідомлення учасників справи (без проведення судового засідання).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.05.2023 ухвалено здійснювати розгляд справи за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23 за правилами загального позовного провадження. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23. Повідомлено учасників справи, що апеляційна скарга розглядатиметься у судовому засіданні призначеному на 29.06.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 29.06.2023 задоволено клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" про відкладання розгляд справи № 927/29/23 на іншу дату. Відкладено розгляд справи № 927/29/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 на 27.07.2023.

19.07.2023 на адресу Північного апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" надійшла заява про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у приміщенні Чернігівського районного суду Чернігівської області (вулиця Хлібопекарська, 4, Чернігів, Чернігівська область, 14039).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" про проведення судового засідання у режимі відеоконференції в приміщенні суду.

Позиції учасників справи та явка представників сторін у судове засідання

У судове засідання 27.07.2023 з`явився прокурор, який проти доводів апеляційної скарги заперечував та просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

У судове засідання 27.07.2023 з`явився відповідач (скаржник), який підтримав апеляційну скаргу з викладених у ній підстав, просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Позивач у судове засідання 27.07.2023 представників не направив, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги та справи повідомлявся належним чином.

Ч.12 ст.270 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції враховуючи те, що учасники справи про розгляд справи повідомлені належним чином, явка учасників обов`язковою не визнавалась, у зв`язку з чим неявка представників позивача не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 202, ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки представники учасників справи, що не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, участь представників сторін у судовому засіданні судом обов`язковою не визнавалась, суду не наведено обставин, за яких апеляційну скаргу не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що у випадку, коли представники сторін чи інші учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Відтак, неявка представників учасників справи у судове засідання за умови належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, не є безумовною підставою для відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги - відсутні.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Козелецькою селищною радою Чернігівського району Чернігівської області 14.12.2020 на веб-порталі публічних закупівель "Prozorro" розміщено оголошення №UA-2020-12-14-004714-b про проведення процедури відкритих торгів на закупівлю природного газу обсягом 55000 куб.м. за бюджетні кошти та розміщено тендерну документацію з вимогами до учасників та предмету закупівлі.

Відповідно до протоколу розкриття тендерних пропозицій від 30.12.2020 переможцем відкритих торгів визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" з пропозицією закупівлі 354035,00 грн. (з ПДВ).

Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" є торгівля газом через місцеві (локальні) трубопроводи.

22.01.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" (далі - постачальник) та Козелецькою селищною радою (далі - споживач) укладено Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 з додатками (далі - Договір).

За умовами п.1.1.-1.4. Договору постачальник зобов`язується передати у власність споживачу у 2021 році природний газ, за ЄЗС ДК 021:20-6 - газове паливо), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором.

Річний плановий обсяг постачання газу - 55000 куб. м.

Планові обсяги постачання газу по місяцях визначено у Додатку 1, що є невід?ємною частиною цього Договору.

Передача газу за цим Договором здійснюється на межах балансової належності об`єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік точок комерційного обліку споживача вказаний у додатку 2, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Згідно з п.3.1. Договору розрахунки за поставлений споживачеві газ здійснюються за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що ознайомлений з тим, що протягом дії договору ціна на газ може змінюватись, про що сторони укладатимуть відповідні додаткові угоди. Підписуючи цей договір, споживач підтверджує, що йому надане належне повідомлення про порядок зміни ціни газу протягом дії договору і ніяких інших повідомлень про зміну ціни газу не вимагається.

За умовами п.3.2., 3.3., 3.6. Договору ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 6,4370 грн, в т.ч. ПДВ 20%.

Зміна ціни узгоджується шляхом підписання додаткової угоди до цього Договору.

Загальна сума договору складається із місячних сум вартості газу, поставленого споживачеві за даним договором, і складає 354 035,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Відповідно до п.10.1., п.10.2. Договору цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів ТОВ "Чернігівгаз Збут" в інформаційній платформі оператора ГТС, а саме з 01.01.2021 по 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Дія договору про закупівлю може бути продовжена на строк, достатній для проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі на початку наступного року в обсязі, що не перевищує 20% суми, визначеної в початковому договорі, якщо видатки для досягнення цієї цілі затверджено в установленому порядку.

Пунктами 10.5., 10.6. Договору сторони узгодили, що будь-які зміни та доповнення до договору вважаються дійсними, якщо вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на це представниками сторін шляхом укладення додаткової угоди. Будь-які зміни, доповнення та додатки до цього договору, внесені належним чином, є його невід`ємними частинами.

Сторони в п.10.7. Договору погодили, що істотні умови цього договору не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків, передбачених ст.41 Закону України «Про публічні закупівлі» (додаток №4 до договору), зокрема, зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків замовника; збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

01.02.2021 укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №1 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - 50 004,52 куб.м. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 7,08006 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Викладено додаток 1 до договору в новій редакції.

02.02.2021 укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №2 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - 45 462,77 куб.м. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 7,78736 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Викладено п.3.6. у наступній редакції: загальна сума договору складає 354 034,96 грн. Викладено додаток 1 до договору в новій редакції.

03.02.2021 укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №3 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - 41 333,53 куб.м. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 8,56532 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Викладено п.3.6. у наступній редакції: загальна сума договору складає 354 034,91 грн. Викладено додаток 1 до договору в новій редакції.

04.02.2021 укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №4 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - 37579,33 куб.м. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 9,421 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Викладено п.3.6. у наступній редакції: загальна сума договору складає 354 034,87 грн. Викладено додаток 1 до договору в новій редакції.

04.03.2021 укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №5 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - 35 902,03 куб.м. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу складає 9,90 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Викладено п.3.6. у наступній редакції: загальна сума договору складає 354 034,81 грн. Викладено додаток 1 до договору в новій редакції.

23.06.2021 укладено додаткову угоду щодо зміни ціни №6 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою п.1.2. викладено у наступній редакції: річний плановий обсяг постачання газу - 34 616,06 куб.м. Пункт 3.2. договору викладено в наступній редакції: ціна 1 куб.м. природного газу включає компенсацію вартості послуги доступу до потужності, а також ПДВ 20%. Загальна ціна 1 куб.м. природного газу з 01.06.2021 складає 10,87264 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Викладено п.3.6. у наступній редакції: загальна сума договору складає 354 034,71 грн. Викладено додаток 1 до договору в новій редакції.

11.08.2021 укладено додаткову угоду №7 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою викладено п.3.6. у наступній редакції: загальна сума договору складає 235 264,82 грн.

13.08.2021 укладено додаткову угоду №8 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021, згідно з якою сторони дійшли згоди розірвати з 15.08.2021 Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021.

На підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України матеріали справи містять копії цінових довідок Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021, №1361/21 від 22.06.2021.

Також до матеріалів справи прокурором додано листи Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" Щодо зміни ціни на природний газ №14704-Сл-341/256-0121 від 25.01.2021, №14704-Сл-341/257-0121 від 26.01.2021, №14704-Сл-341/258-0121 від 27.01.2021, №14704-Сл-341/259-0121 від 28.01.2021, №14704-Сл-844/1-0221 від 02.02.2021, 14704-Сл-5123/122-0621 від 04.06.2021, направлені Козелецькій селищній раді, у яких зазначається про те, що відповідно до ч.2 ст. 12 Закону України "Про ринок природного газу" та п.2 ч.5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" ціна ТОВ "Чернігівгаз Збут" за 1 куб.м. природного газу з урахуванням вартості послуги доступу до потужності та податку на додану вартість:

- з 01.01.2021 становить 7,08006 грн. за 1 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; на підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №1757/20 від 04.01.2021; направляються два примірники підписаної додаткової угоди щодо зміни ціни на природний газ з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та в найкоротші терміни повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут";

- з 01.01.2021 становить 7,78736 грн. за 1 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; на підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №62/21 від 14.01.2021; направляються два примірники підписаної додаткової угоди щодо зміни ціни на природний газ з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та в найкоротші терміни повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут";

- з 01.01.2021 становить 8,56532 грн. за 1 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; на підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №116/21 від 20.01.2021; направляються два примірники підписаної додаткової угоди щодо зміни ціни на природний газ з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та в найкоротші терміни повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

- з 01.01.2021 становить 9,421 грн. за 1 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; на підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №163/21 від 27.01.2021; направляються два примірники підписаної додаткової угоди щодо зміни ціни на природний газ з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та в найкоротші терміни повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

- з 01.02.2021 становить 9,90 грн. за 1 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; на підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №232/21 від 02.02.2021; направляються два примірники підписаної додаткової угоди щодо зміни ціни на природний газ з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та в найкоротші терміни повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

- з 01.06.2021 становить 10,87264 грн. за 1 куб.м., в т.ч. ПДВ 20%; на підтвердження коливання ціни на природний газ на ринку України, надається копія цінової довідки Харківської торгово-промислової палати України №1043/21 від 06.05.2021; направляються два примірники підписаної додаткової угоди щодо зміни ціни на природний газ з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та в найкоротші терміни повернути на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Листом №14704-Сд-8562-0721 від 13.07.2021 Щодо розірвання договору, направленого Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" Козелецькій селищній раді, ТОВ "Чернігівгаз Збут" ініціює розірвання Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021 з 15.08.2021 та направляє додаткову угоду щодо розірвання Договору з проханням підписати зазначену додаткову угоду, підписи скріпити печаткою та повернути примірник на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут".

Матеріали справи містять копії витягів із сайту Української енергетичної біржі щодо середньозважених цін на природний газ за результатами електронних біржових торгів станом на 22.01.2021, 25.01.2021, 01.02.2021, 02.02.2021, 03.02.2021, 04.02.2021, 04.03.2021.

За доводами прокурора, викладеними у позовній заяві, за актами приймання-передачі природного газу до Договору, складеними сторонами в двосторонньому порядку в період з січня по квітень 2021 року, відповідач передав, а позивач прийняв природний газ обсягом 28 492,7 куб.м. загальною вартістю 235 264,82 грн., а саме:

- у січні 2021 року природний газ обсягом 2912,91 куб.м., загальною вартістю 27 442,52 грн. (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81001134 від 23.02.2021);

- у лютому 2021 року природний газ обсягом 19110,65 куб.м., загальною вартістю 143 777,82 грн. (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81002234 від 22.03.2021);

- у березні 2021 року природний газ обсягом 4373,21 куб.м., загальною вартістю 43 294,78 грн. (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81003504 від 22.04.2021);

- у квітні 2021 року природний газ обсягом 2095,93 куб.м., загальною вартістю 20 749,70 грн. (з ПДВ) (акт №ЧРЗ81004633 від 24.05.2021).

На підставі виставлений відповідачем позивачу рахунків на оплату: №61000453, №61000779, №61001501, №61001707, позивач повністю розрахувався за природний газ, поставлений на підставі перерахованих вище актів, про що свідчать наступні платіжні доручення: №953 від 23.02.2021 на суму 27 442,52 грн., №1041 від 25.03.2021 на суму 72 295,86 грн., №1044 від 26.03.2021 на суму 71 481,96 грн., №1106 від 22.04.2021 на суму 43 294,78 грн., №1221 від 24.05.2021 на суму 20749,70 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги у даній справі прокурор зазначає, що недійсність додаткових угод № 1 від 01.02.2021, № 2 від 02.02.2021, № 3 від 03.02.2021, № 4 від 04.02.2021, № 5 від 04.03.2021 до Договору є наслідком того, що ціна за угодами фактично перевищує ціну за одиницю товару більше ніж на 10%, визначених в п.2 ч.5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі», у порівнянні з основним Договором. Неодноразове збільшення ціни на газ свідчить про недобросовісність дій відповідача після перемоги на аукціоні та порушення принципів закупівель, визначених Договором, робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів позивачем - Козелецькою селищною радою.

Межі, мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Щодо підстав представництва інтересів держави прокурором у даній справі, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частинами 3-5 ст. 53 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 174 цього Кодексу.

У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив позицію про те, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (п. 3 мотивувальної частини).

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Наведене Конституційним Судом України розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. ст.1311 Конституції України та ст. 23 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно (аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 806/1000/17, від 26.07.2018 у справі № 926/1111/15, від 08.02.2019 у справі № 915/20/18).

За доводами керівника Козелецької окружної прокуратури, правовідносини, пов`язані з використанням бюджетних коштів становлять суспільний інтерес, а незаконність (якщо така буде встановлена) договору, на підставі якого ці кошти витрачаються, такому суспільному інтересу не відповідає. Порушення законодавства про публічні закупівлі при укладенні додаткових угод про збільшення ціни товару за природний газ після укладення договору про закупівлю, не сприяє раціональному та ефективному використанню бюджетних коштів і створює загрозу порушення економічних інтересів держави. Як наслідок, укладення додаткових угод з порушенням вимог законодавства може призвести до необхідності додаткового витрачання коштів з бюджету та свідчить про нераціональне та неефективне використання бюджетних коштів, що створює загрозу порушення інтересів держави у бюджетній сфері. Таким чином, у даному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.

Підставою для звернення з даним позовом до суду, прокурором зазначено безпідставне укладення додаткових угод внаслідок неправомірного збільшення ціни на природний газ, у зв`язку з чим позивачем сплачено відповідачу кошти у надмірному розмірі за товар, який не був поставлений, що суттєво порушує інтереси держави, а тому є підставою для звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі позивача: Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області.

Виходячи з приписів статті 23 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Аналіз ч. 3 статті 23 Закону України "Про прокуратуру", який визначає підстави для звернення прокурора до суду свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох "виключних" випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює компетентний орган; 2) у разі відсутності такого органу.

Аналогічна позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18, від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц.

При цьому поняття "компетентний орган" вживається у значенні органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Перший "виключний випадок" передбачає наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

"Не здійснення захисту" виявляється в усвідомленій пасивній поведінці уповноваженого суб`єкта владних повноважень - він усвідомлює порушення інтересів держави, має відповідні повноваження для їх захисту, але всупереч цим інтересам за захистом до суду не звертається.

"Здійснення захисту неналежним чином" виявляється в активній поведінці (сукупності дій та рішень), спрямованій на захист інтересів держави, але яка є неналежною.

"Неналежність" захисту може бути оцінена з огляду на встановлений порядок захисту інтересів держави, який серед іншого включає досудове з`ясування обставин порушення інтересів держави, обрання способу їх захисту та ефективне здійснення процесуальних прав позивача.

Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні компетентні органи, а не прокурор.

Прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави (аналогічну правову позицію викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 23.10.2018 у справі №906/240/18, від 01.11.2018 у справі №910/18770/17, від 05.11.2018 у справі №910/4345/18).

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.

Прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу. Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

У постанові від 26.06.2019 у справі №587/430/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями в спірних правовідносинах.

Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.

Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.

Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі 912/2385/18.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово зазначала, що у випадку, коли держава вступає в цивільні правовідносини, вона має цивільну правоздатність нарівні з іншими їх учасниками. Держава набуває і здійснює цивільні права й обов`язки через відповідні органи, які діють у межах їхньої компетенції. Отже, поведінка органів, через які діє держава, розглядається як поведінка держави у відповідних, зокрема, цивільних правовідносинах. Тому у відносинах, в які вступає держава, органи, через які вона діє, не мають власних прав і обов`язків, а наділені повноваженнями (компетенцією) представляти державу у відповідних правовідносинах (див. висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в пунктах 6.21., 6.22. постанови від 20.11.2018 у справі № 5023/10655/11, в пунктах 4.19., 4.20. постанови від 26.02.2019 у справі № 915/478/18, пункт 26 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду також звертала увагу на те, що в судовому процесі держава бере участь у справі як сторона через її відповідний орган, наділений повноваженнями у спірних правовідносинах (пункт 35 постанови від 27.02.2019 у справі № 761/3884/18). Тобто, під час розгляду справи в суді фактичною стороною у спорі є держава, навіть якщо позивач визначив стороною у справі певний орган (пункт 27 постанови від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц).

Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на положення ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. У контексті цього засадничого положення відсутність у Законі інших окремо визначених заборон на здійснення представництва прокурором, окрім спеціальної заборони на представництво державних компаній, не слід розуміти як таку, що розширює встановлені в абзаці першому частини третьої статті 23 Закону межі для здійснення представництва прокурором законних інтересів держави.

Такий правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 № 911/2169/20.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України).

Аналогічна норма передбачена ч.6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", зокрема, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Щодо звернення прокурора в інтересах держави в особі Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області, колегія суддів зазначає таке.

Виходячи з приписів ч.2 ст.2 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Одним із основних принципів місцевого самоврядування за статтею 4 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" є судовий захист прав місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 18-1 Закону України "Про місцеве самоврядування" орган місцевого самоврядування має право звертатись до суду, якщо це необхідно для реалізації його повноважень і забезпечення виконання функцій місцевого самоврядування.

За приписами ч.1 ст. 22 Бюджетного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет) (п.3 ч.5 ст. 22 Бюджетного кодексу України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

За твердженням керівника Козелецької окружної прокуратури, порушення норм законодавства у сфері публічних закупівель у зв`язку з укладенням з порушенням вимог закону додаткових угод, призвело до безпідставної зміни істотних умов договору після його укладення та збільшення ціни за одиницю товару, покладення на бюджетну установу економічно невигідних зобов`язань щодо необґрунтованого витрачання бюджетних коштів.

Виконання зобов`язань за додатковими угодами до спірного договору, укладеними з порушеннями законодавства у сфері публічних закупівель, призвело до нераціонального та неефективного використання бюджетних коштів, що свідчить про порушення економічних (майнових) інтересів держави у бюджетній сфері та у сфері публічних закупівель, внаслідок дій уповноваженого (компетентного) органу - Козелецької селищної ради, до функцій якого належить захист інтересів у цій сфері, чим порушено інтереси держави. Порушення вимог Закону України «Про публічні закупівлі» завдають шкоди територіальній громаді у вигляді незаконних витрат коштів, унеможливлюють раціональне та ефективне використання місцевих коштів і здатне спричинити істотної шкоди інтересам територіальної громади.

Козелецька окружна прокуратура листом №2777вих-22 від 07.11.2022 просила Козелецьку селищну раду повідомити чи зверталась селищна рада з позовом до суду про визнання додаткових угод недійсними до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021 та стягнення з ТОВ «Чернігівгаз збут» зайво сплачених коштів в сумі 51 857,31 грн., і чи буде звертатися в подальшому.

Козелецька селищна рада листом №1790/03-09 від 11.11.2022 повідомила Козелецьку окружну прокуратуру про те, що з позовом до суду про визнання додаткових угод недійсними до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021 та стягнення з ТОВ «Чернігівгаз збут» зайво сплачених коштів в сумі 51 857,31 грн., не зверталася та звертатися не буде.

За певних обставин прокурор може звертатися до суду в інтересах держави і в особі органу місцевого самоврядування, зокрема тоді, коли цей орган є стороною правочину, про недійсність якого стверджує прокурор. Оскільки таку позовну вимогу вправі заявити, зокрема, будь-яка сторона правочину, відповідний орган як така сторона може бути позивачем. У такій ситуації прокурор для представництва інтересів держави в особі компетентного органу як сторони правочину має продемонструвати, що цей орган не здійснює або неналежним чином здійснює захист відповідних інтересів, не реагуючи на повідомлення прокурора про наявність підстав для звернення до суду (п.38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2020 у справі №469/1044/17).

Тобто, підставою реалізації прокурором представницьких функцій стала усвідомлена пасивна поведінка Козелецької селищної ради щодо захисту порушених інтересів держави.

Попри виявлені порушення вимог законодавства про публічні закупівлі уповноваженим органом - Козелецькою селищною радою не вживались належні заходи до визнання недійсними додаткових угод щодо зміни ціни № 1 від 01.02.2021, № 2 від 02.02.2021, № 3 від 03.02.2021, № 4 від 04.02.2021, № 5 від 04.03.2021 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021 та повернення надмірно сплачених коштів, у тому числі шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

20.12.2022 керівник Козелецької окружної прокуратури направив Козелецькій селищній раді повідомлення №3266вих-22 в порядку ч.4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" про направлення до Господарського суду Чернігівської області позовної заяви про визнання додаткових угод недійсними та стягнення коштів для розгляду по суті.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що прокурор правильно визначив позивача у цій справі, оскільки Козелецька селищна рада є стороною спірних правочинів, юридичною особою, яка може від свого імені набути майнові права та виконувати обов`язки, є розпорядником бюджетних коштів, що здійснює процедуру закупівель товарів, робіт і послуг за рахунок коштів місцевого бюджету згідно із законодавством України, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги щодо визначення Козелецької селищної ради як позивача, суперечить ч.2 ст.45 ГПК України, колегією суддів відхиляються як необґрунтовані.

Щодо позовних вимог по суті, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частина 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлює, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено, що ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Причиною виникнення спору у даній справі стало питання щодо наявності чи відсутності підстав для визнання недійсними Додаткових угод щодо зміни ціни № 1 від 01.02.2021, № 2 від 02.02.2021, № 3 від 03.02.2021, № 4 від 04.02.2021, № 5 від 04.03.2021 до Договору № 41АВ147-112-21 від 22.01.2021 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" та Козелецькою селищною радою.

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад визначено Законом України "Про публічні закупівлі", яким передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі").

Згідно з пунктами 6, 11, 22 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі": договір про закупівлю - господарський договір, що укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі та передбачає платне надання послуг, виконання робіт або придбання товару; замовники - суб`єкти, визначені згідно із статтею 2 цього Закону, які здійснюють закупівлі товарів, робіт і послуг відповідно до цього Закону. При цьому предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі або в межах проведення спрощеної закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції/пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі).

Відповідно до ст. 180 Господарського кодексу України (істотні умови господарського договору) зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті. що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов, Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

За приписами ч. 4 ст. 41 вказаного Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі або узгодженої ціни пропозиції учасника у разі застосування переговорної процедури, крім випадків визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті та/або випадків перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення ціни тендерної пропозиції/пропозиції учасника без зменшення обсягів закупівлі.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", у чинній на час спірних правовідносин редакції, істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов`язань сторонами в повному обсязі, крім випадків збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю, - не частіше ніж один раз на 90 днів з моменту підписання договору про закупівлю. Обмеження щодо строків зміни ціни за одиницю товару не застосовується у випадках зміни умов договору про закупівлю бензину та дизельного пального, газу та електричної енергії.

Абзацом 2 ч. 3 ст. 6 Цивільного кодексу України визначено, що сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Таким чином, Закон України "Про публічні закупівлі" встановлює імперативну норму, згідно з якою зміна істотних умов договору про закупівлю може здійснюватися виключно у випадках, визначених ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі", зокрема, за пунктом 2 частини 5 наведеної норми - у випадку збільшення ціни за одиницю товару до 10 відсотків пропорційно збільшенню ціни такого товару на ринку у разі коливання ціни такого товару на ринку за умови, що така зміна не призведе до збільшення суми, визначеної в договорі про закупівлю.

Колегією суддів вище встановлено, що Договір постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021, укладений Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" та Козелецькою селищною радою за результатами процедури відкритих торгів на виконання вимог Закону України "Про публічні закупівлі", і на момент підписання Договору сторонами були погоджені всі істотні умови - предмет, ціну та строк виконання зобов`язань за Договором відповідно до вимог частини третьої статті 180 Господарського кодексу України та Закону України "Про публічні закупівлі".

Так, відповідно до пунктів 1.2, 3.2., 3.6. Договору річний плановий обсяг постачання газу - 55 000 куб.м.; ціна газу на момент укладання Договору становила 6,4370 грн. за 1 куб.м., в т. ч. ПДВ 20%; загальна сума Договору - 354 035,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%.

Водночас згідно з оспорюваними додатковими угодами №1-5 п`ять разів змінено істотні умови Договору, а саме: збільшено ціну за одиницю товару з 6,4370 до 9,90 грн. за 1 куб. м. та зменшено кількість товару з 55 000,00 куб.м. до 35 902,03 куб.м.

Тобто, з вищевикладеного вбачається, що фактично ціна за 1 куб.м. (одиницю товару) збільшилася на 3,463 грн., а об`єм газу, який підлягав поставці, було зменшено на 19 097,97 куб.м., у порівнянні з погодженим під час закупівлі.

Необхідність укладення оспорюваних додаткових угод №1-5 до Договору обґрунтовано відповідачем коливанням ціни газу на ринку, на підтвердження якого (коливання) відповідачем було надано цінові довідки Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021.

Водночас, колегія суддів зазначає, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено ані переліку органів, які уповноважені надавати інформацію щодо коливання ціни на товар на ринку, ані форму/вигляд інформації щодо такого коливання. Внесення змін до договору про закупівлю можливе лише у випадку коливання ціни такого товару на ринку та повинно бути обґрунтованим і документально підтвердженим.

Зокрема, у документі, який видає компетентний орган, має бути зазначена чинна ринкова ціна на товар і її порівняння з ринковою ціною станом на дату, з якої почалися змінюватися ціна на ринку, як у бік збільшення, так і у бік зменшення (тобто, наявність коливання). Необхідність зазначення такої інформації зумовлюється також тим, що у випадку коливання цін, зміни до договору про закупівлю вносяться з урахуванням показників такого коливання, що стали підставою для здійснення попередніх змін до договору. Кожна зміна до договору має містити окреме документальне підтвердження. Документ про зміну ціни повинен містити належне підтвердження викладених в ньому даних, проведених досліджень коливання ринку, джерел інформації тощо.

Однак постачальнику треба не лише довести підвищення ціни на певний товар на певному ринку за допомогою доказів, але й обґрунтувати для замовника самі пропозиції про підвищення ціни, визначеної у договорі. Постачальник повинен обґрунтувати, чому таке підвищення цін на ринку зумовлює неможливість виконання договору по запропонованій замовнику на тендері ціні, навести причини, через які виконання укладеного договору стало для нього вочевидь невигідним. Постачальник також має довести, що підвищення ціни є непрогнозованим (його неможливо було передбачити і закласти в ціну товару на момент подання постачальником тендерної пропозиції). (постанова Об`єднаної Палати Верховного Суду у справі №927/491/19 від 18.06.2021).

Під коливанням ціни необхідно розуміти зміну за певний період часу ціни природного газу на ринку чи то в сторону зменшення, чи в сторону збільшення. І таке коливання має відбуватись саме в період після укладання договорів і до внесення відповідних змін до нього.

Коливання ціни на ринку повинно розцінюватися саме після підписання договору, оскільки ч. 5 ст. 41 Закону України "Про публічні закупівлі" урегульовано саме зміну істотних умов у разі виникнення такого явища, як коливання ціни на ринку.

Виходячи із викладеного, внесення змін до договору є правомірним лише у випадку документального підтвердження коливання ціни на товар у період з моменту укладення договору до моменту укладення додаткової угоди (або отримання пропозиції про її укладення).

Проте, як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з вказаних цінових довідок Харківської торгово-промислової палати, які стали підставою для укладення спірних додаткових угод №1-5, довідки №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021 були видані ще до укладення Договору від 22.01.2021.

Довідки Харківської торгово-промислової палати №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021 видані після укладення Договору від 22.01.2021, проте за своїм змістом зазначені довідки Харківської торгово-промислової палати є документами довідково-інформаційного характеру, що демонструють діапазон цін на природний газ на відповідний місяць в залежності від умов та обсягу постачання, що склались для різних постачальників на внутрішньому ринку, середньозважену ціну газу місячного ресурсу, яка розраховувалась на підставі даних, опублікованих на офіційному сайті ТБ "Українська енергетична біржа" та згідно з інформацією з офіційних сайтів суб`єктів ринку природного газу. Вказані в ціновій довідці №163/21 від 27.01.2021 дані щодо вартості природного газу з 01 січня 2021 мали бути відомі відповідачу на дату укладення договору з позивачем, а дані про середньозважену ціну по всіх умовах оплати з її коливанням в бік збільшення на 29,73% за період з грудня 2020 по лютий 2021 (станом на 22.01.2021) не підтверджує збільшення ціни на природній газ з дати укладення договору - 22.01.2021 по дату укладення додаткової угоди №4 до нього - 04.02.2021. Відповідно і цінова довідка №232/21 від 02.02.2021 містить інформацію про середньозважену ціну на природній газ за період з січня 2021 (станом на 04.01.2021) по лютий 2021 (станом на 19.01.2021) і не підтверджує збільшення ціни на природній газ з дати укладення договору - 22.01.2021 по дату укладення додаткової угоди №5 до нього - 04.03.2021.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що вказані цінові довідки лише констатують рівень цін станом певні дати та не містять інформації про ціну природного газу станом на дату розкриття тендерної пропозиції - 30.12.2020. Самі по собі дані, викладені у цінових довідках, не можуть підтверджувати наявність/відсутність коливання ціни станом на дату укладення спірних додаткових угод до договору.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що довідки Харківської торгово-промислової палати №1757/20 від 04.01.2021, №62/21 від 14.01.2021, №116/21 від 20.01.2021, №163/21 від 27.01.2021, №232/21 від 02.02.2021 не підтверджують коливання ціни такого товару на ринку в період від дати укладення договору (22.01.2021) до дати підписання Додаткових угод щодо зміни ціни №1-5 (01.02.2021, 02.02.2021, 03.02.2021, 04.02.2021, від 04.03.2021), а отже при укладенні Додаткових угод №1-5 щодо зміни ціни, така зміна здійснена без належного підтвердження коливання цін у сторону їх збільшення за відповідні періоди.

Вказані у витягах із сайту Української енергетичної біржі відомості про середньозважені ціни на природний газ за результатами електронних біржових торгів станом на 22.01.2021, 25.01.2021, 01.02.2021, 02.02.2021, 03.02.2021, 04.02.2021, 04.03.2021 свідчать про те, що в період між укладенням договору (22.01.2021) та укладенням додаткових угод №1-5 відбулось незначне коливання ціни газового палива на ринку, що не могло вплинути на зміну ціни за природний газ в сторону збільшення та стати беззаперечною підставою для укладення додаткових Щодо зміни ціни до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021.

Інших доказів на підтвердження ринкової вартості вказаного товару на момент укладення договору, що дало б можливість порівняти рівень цін та дійти висновку про зменшення або збільшення ціни, матеріали справи не містять.

Також колегія суддів зазначає, що метою Закону України "Про публічні закупівлі" є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції.

Відповідно до ст. 5 ЗУ "Про публічні закупівлі", закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Перемога у тендері (закупівля за державні кошти) та укладення договору з однією ціною та її подальше підвищення шляхом укладення "каскадних" додаткових угод є нечесною і недобросовісною діловою практикою з боку продавця. Можливість зміни ціни договору внаслідок недобросовісних дій сторін (сторони) договору робить результат закупівлі невизначеним та тягне за собою неефективне використання бюджетних коштів, що є прямим порушенням принципів процедури закупівлі, визначених преамбулою та ст. 5 Закону України "Про публічні закупівлі".

Кожна сторона договору має добросовісно користуватися наданими їй правами, не допускати зловживання правом, його використання на шкоду іншим особам (ст. 13 ЦК України).

Будь-який суб`єкт підприємницької діяльності діє на власний ризик. Укладаючи договір поставки товару на певний строк у майбутньому, він гарантує собі можливість продати свій товар, але при цьому несе ризики зміни його ціни. Підприємець має передбачати такі ризики і одразу закладати їх у ціну договору.

Таким чином, беручи участь у процедурі публічних закупівель, товариство самостійно визначаючи ціну на предмет закупівлі, з урахуванням власного економічного обґрунтування рентабельності підприємства і можливості виконати взяті зобов`язання упродовж дії договору, чітко усвідомлювало свою можливість поставки товару за заявленими цінами протягом дії договору, адже вчиненню таких дій повинні передувати організаційні дії щодо закупки товару до сезонного здорожчання та його зберігання. Саме по собі коливання цін на ринку - природна обставина ринкових відносин, яка повинна братися до уваги при укладенні договорів з урахуванням підприємницького ризику. Саме лише коливання цін не є безумовною підставою внесення змін до договору.

Крім того, колегія суддів вважає, що сторони не могли не розуміти особливостей функціонування ринку газу (коливання цін на газ, їх сезонне зростання-падіння), що було прогнозовано, а тому вони не були позбавлені можливості визначити у договорі порядок зміни ціни, зокрема, які коливання ціни надають право на перерахунок ціни (порогові показники), формулу розрахунку нової ціни, якими саме документами має підтверджуватися коливання цін на ринку товару.

Також матеріали справи не містять жодних доказів, що скаржник у період застосування спірних Додаткових угод №1-5 дійсно змушений був придбавати природний газ для його подальшої передачі позивачу на виконання обов`язків за Договором за цінами, вказаними у відповідних цінових довідках.

Покупець товару, за звичайних умов, не може бути зацікавленим у збільшенні його ціни, а відповідно й у зміні відповідних умов договору. Тобто, навіть за наявності росту цін на ринку відповідного товару, який відбувся після укладення договору, покупець має право відмовитися від підписання невигідної для нього додаткової угоди, адже ціна продажу товару вже визначена в договорі купівлі-продажу чи поставки.

На переконання колегії суддів, Козелецька селищна рада мала беззаперечне право на отримання газу по ціні, визначеній в укладеному сторонами Договорі, без надання письмових заперечень чи проведення переговорів щодо необґрунтованих пропозицій відповідача про збільшення ціни, підписав спірні додаткові угоди, внаслідок чого ціна 1 куб.м. газу збільшилась більш ніж на 10%, а обсяг поставки газу за Договором зменшився.

Судом першої інстанції доречно вказано, що укладення додаткових угод до договору щодо зміни ціни на товар, за відсутності для цього визначених Законом України "Про публічні закупівлі" підстав, спотворює результати торгів та нівелює економію, яку було отримано під час підписання Договору.

Відповідно до ч.1 ст. 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу.

Законодавство про публічні закупівлі встановлює спеціальний порядок зміни істотних умов договору, укладеного на відкритих торгах. Споживач (Козелецька селищна рада) як сторона Договору, розпоряджалася не власними коштами, а коштами місцевого бюджету, тобто коштами відповідної громади. Відтак, таке розпорядження було неефективним, здійсненим на шкоду інтересам держави та громади, з порушенням норм Закону України "Про публічні закупівлі" та засад цивільного законодавства (добросовісного користування правами), з огляду на що, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Додаткові угоди щодо зміни ціни № 1 від 01.02.2021, № 2 від 02.02.2021, № 3 від 03.02.2021, № 4 від 04.02.2021, № 5 від 04.03.2021 до Договору постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АВ147-112-21 від 22.01.2021, підлягають визнанню недійсними.

Щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 51 857,31 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

За приписами ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Частиною 2 статті 712 ЦК України передбачено, що до договору постачання застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 669 ЦК України визначено, що кількість товару, що продається, встановлюється у договорі купівлі-продажу у відповідних одиницях виміру або грошовому вираженні.

Відповідно до частини першої статті 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Недійсність спірних додаткових угод означає, що зобов`язання сторін регулюються виключно Договором, тобто і поставка газу, і його оплата мають здійснюватися сторонами відповідно до умов саме первісної редакції укладеного Договору.

Відповідно до умов Договору відповідач повинен був поставити позивачу 55 000 куб.м. газу за ціною 6,4370 грн. за куб.м., у той час як встановлено колегією суддів вище, скаржником у січні-квітні 2021 року поставлено позивачу природний газ загальним об`ємом 28 492,7 куб.м. за який останній сплатив кошти у розмірі 235 264,82 грн.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що враховуючи ціну, обумовлену позивачем та відповідачем у п. 3.2. Договору, позивач повинен був сплатити відповідачу за спожитий у січні-квітні 2021 року природний газ кошти у розмірі 183 407,50 грн., а отже розмір надмірно сплачених коштів становить 51 857,31 грн. (235 264,82 - 183 407,50).

Відповідно, отримана відповідачем оплата у сумі 51 857,31 грн. за товар, який не був поставлений відповідачем, підлягає стягненню з відповідача на підставі ч.1 ст. 670 ЦК України.

За змістом пункту 10.1. Договору, Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін (за наявності) і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до Реєстру споживачів Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз Збут" в інформаційній платформі Оператора ГТС, з 01.01.2021 по 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення.

Підсумовуючи вищевикладене та спростовуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів констатує, що оскільки між сторонами існують договірні відносини, то правовою підставою для задоволення вимог про стягнення надмірно сплачених коштів (коштів, сплачених за товар, який так і не було поставлено) є ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.06.2021 у справі №927/491/19, від 22.06.2022 у справі № 917/1062/21, від 07.09.2022 у справі №927/1058/21. Зазначене спростовує твердження відповідача про відсутність підстав вимагати повернення коштів на підставі ч.1 ст.670 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого та правомірного висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача коштів у розмірі 51 857,31 грн. підлягають задоволенню.

Всі інші доводи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, колегією суддів до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи, а також не впливають на вірне вирішення судом першої інстанції даного спору. Також, відсутні підстави для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення в розумінні ст. 277 ГПК України з викладених в апеляційній скарзі обставин.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

У відповідності до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 №3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Суду у справі Трофимчук проти України №4241/03 від 28.10.2010 Європейським судом з прав людини зазначено, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод сторін.

Згідно частини 1 статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. (ст. 76 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 79 Господарського процесуального кодексу України визначено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Ч. 1 статті 276 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, Північний апеляційний господарський суд визнає, що доводи скаржника викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, викладених в оскаржуваному рішенні, оскаржуване рішення ухвалено з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, а також з дотриманням норм процесуального та матеріального права, у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваного рішення Господарського суду міста Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23, за наведених скаржником доводів апеляційної скарги.

Розподіл судових витрат

Судовий збір розподіляється відповідно до вимог статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 129, 240, 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут" на рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 27.03.2023 у справі № 927/29/23 - залишити без змін.

3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Товариством з обмеженою відповідальністю "Чернігівгаз збут".

4. Матеріали справи №927/29/23 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 287 та 288 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено 29.08.2023. (після виходу суддів Ткаченка Б.О., Суліма В.В. та Гаврилюка О.М. з відпустки)

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.М. Гаврилюк

В.В. Сулім