ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року м. ОдесаСправа № 920/1116/22
Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

на рішення Господарського суду Одеської області

від 30 березня 2023 року (повний текст складено 30.03.2023)

у справі №920/1116/22

за позовом: Сумського обласного центру зайнятості в особі Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості

до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про стягнення 47 073,88 грн.,-

суддя суду першої інстанції: Літвінов С.В.

дата та місце винесення рішення: 30.03.2023, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2022 року Сумський міський центр зайнятості (далі позивач Центр зайнятості) звернувся до Господарського суду Сумської області з позовом про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, Пенсійний фонд) майнової шкоди у розмірі 47 073,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що несвоєчасне призначення відповідачем пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , право на яку остання отримала з 11.01.2022, призвело до перебування ОСОБА_1 на обліку по безробіттю та витрат на виплату останньої допомоги по безробіттю, що спричинило завдання позивачу матеріальної шкоди, яка полягає у виплачених ОСОБА_1 47 073,88 грн. як допомоги по безробіттю.

Ухвалою Господарського суду Сумської області від 04.01.2023 передано позовну заяву Сумського міського центру зайнятості (вх. №3303 від 28.12.2022) за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Господарського суду Одеської області.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №920/1116/22 (суддя С.В. Літвінов) позовні вимоги Сумського міського центру зайнятості задоволено повністю. Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь Сумського міського центру зайнятості заборгованість з виплаченої суми забезпечення та вартості наданих соціальних послуг позивачу у розмірі 47 073,88 грн. та 2 481 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Судове рішення мотивоване доведеністю позивачем належними доказами, які наявні в матеріалах справи, позовних вимог. А також підтвердженням неправомірних дій відповідача наявністю рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22, яке є преюдиційним для спірних правовідносин у даній справі.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №920/1116/22 та ухвалити нове рішення, яким відмовити Сумському міському центру зайнятості у задоволенні позову повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції не з`ясовані фактичні обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, в апеляційній скарзі скаржник наголошує на тому, що переплата допомоги по безробіттю за період з 11.01.2022 по 14.08.2022 в розмірі 47 073,88 грн. склалась в результаті неправомірних дій саме ОСОБА_1 , оскільки остання, перебуваючи на обліку у Центрі зайнятості як безробітна з 05.01.2022, повинна була повідомити Центр про факт свого звернення 11.01.2022 до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії у зв`язку з отриманням права на призначення пенсії за вислугу років.

Також, апелянт вказує, що сама лише наявність шкоди у вигляді безпідставної сплати допомоги по безробіттю, за відсутності інших цивільно-правових елементів шкоди, таких як, протиправність поведінки відповідача, причинно - наслідковий зв`язок між поведінкою відповідача та шкідливим результатом, що настав, не є підставою дійти висновку про наявність обов`язку відповідача відшкодувати позивачу шкоду. При цьому, відповідач переконаний, що у даному випадку причинно - наслідковий зв`язок між призначенням ОСОБА_1 пенсії за рішенням суду і виплатою останній допомоги по безробіттю не існує.

Водночас, скаржник звертає увагу на те, що Пенсійний фонд не був обізнаний, що ОСОБА_1 отримує відповідну допомогу, оскільки у трудовій книжці останньої, яку вона подала відповідачу із заявою від 11.01.2022 про призначення пенсії, був відсутній запис про перебування заявника на обліку та про отримання допомоги по безробіттю.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 10.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №920/1116/22. Крім того, відповідно до даної ухвали, розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.

17.05.2023 від Сумського обласного центру зайнятості в особі Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості через систему «Електронний суд» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу (у паперовій формі вказаний відзив надійшов до суду 30.05.2023), в якому позивач не погоджується з доводами останньої, вважає її необґрунтованої та зазначає, що викладені в апеляційній скарзі аргументи не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 23.05.2023 задоволено клопотання Сумського обласного центру зайнятості в особі Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості від 17.05.2023 про заміну позивача його правонаступником; замінено позивача у справі №920/1116/22 Сумський міський центр зайнятості () його правонаступником - Сумським обласним центром зайнятості в особі Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості (вул. Степана Бандери, 45, м. Суми, 40009, ).

Апеляційний суд зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану та у зв`язку із перебуванням суддів-членів колегії Колоколова С.І. та Разюк Г.П. у щорічній відпустці з 26.06.2023 по 28.07.2023, а головуючого судді Савицького Я.Ф. з 03.07.2023 по 04.08.2023, а також з огляду на принцип незмінності складу суду та на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №920/1116/22 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи.

Статтею 269 Господарського процесуального кодексу України унормовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 05.01.2022 ОСОБА_1 , яка не отримувала пенсію на пільгових умовах та за вислугу років, подала заяву до Сумського міського центру зайнятості про призначення виплати допомоги по безробіттю (а.с. 7-8).

Наказом Сумського міського центру зайнятості від 05.01.2022 №НТ220105 ОСОБА_1 надано статус безробітного. Наказом Сумського міського центру зайнятості від 11.01.2022 №НТ220111 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю; також вказаним Наказом розпочато виплату ОСОБА_1 допомоги по безробіттю (а.с. 11).

Разом з цим, як встановлено судом першої інстанції 11.01.2022 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

З урахуванням принципу екстериторіальності заява ОСОБА_1 розглянута ГУ ПФУ в Одеській області, рішенням якого від 19.01.2022 №1097/03-16 відмовлено у призначенні пенсії.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22 визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років; зобов`язано ГУ ПФУ в Сумській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 11.01.2022.

Пенсія за вислугу років призначена зворотною датою - з 11.01.2022 у порядку виконання рішення суду, що підтвержено листом ГУ ПФУ в Сумській області від 07.10.2022 №1800-0901-5/36811.

Тобто, за результатом судового оскарження і визнання судом протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про відмову у призначенні пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 пенсія призначена зворотною датою з 11.01.2022 і підлягала виплаті за минулі періоди включно.

05.09.2022 ОСОБА_1 звернулась до Сумського міського центру зайнятості із заявою про відмову від послуг служби зайнятості у зв`язку з призначенням їй пенсії за вислугу років Головним управлінням Пенсійного фонду України в Сумській області на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22.

Виплата допомоги по безробіттю ОСОБА_1 припинена з 15.08.2022, у зв`язку з припиненням реєстрації безробітного та призначенням пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 45 Закону України Про зайнятість населення та Порядку від 19.09.2018 №792.

Прийняті рішення Сумського міського центру зайнятості щодо безробітної ОСОБА_1 підтверджені витягом з наказів по ПК №00019 (а.с.11).

Згідно з довідкою від 01.11.2022 №446/104, за час перебування на обліку в Сумському міському центру зайнятості ОСОБА_1 за період з 11.01.2022 по 14.08.2022 отримала допомогу по безробіттю у загальному розмірі 47 073,88 грн.

Відповідні кошти перераховані на особовий рахунок ОСОБА_1 , що підтверджується Додатком №4 «Нарахування допомоги по безробіттю та платежі» до Персональної картки № 00019 (а.с.12).

ГУ ПФУ в Сумській області виконало рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22 та призначило ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 11.01.2022.

Сумським міським центром зайнятості прийнятий наказ від 04.11.2022 №43 про відшкодування ГУ ПФУ в Одеській області шкоди у розмірі виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 за період з 11.01.2022 по 14.08.2022 в сумі 47 073,88 грн.

04.11.2022 позивачем на адресу ГУ ПФУ в Одеській області надіслана претензія №07/891 про повернення коштів (а.с. 26).

Відповідачем претензію позивача залишено без задоволення (лист від 25.11.2022 №1500-0905-6/122725 ГУ ПФУ в Одеській області) (а.с. 28).

З урахуванням наведених обставин, Сумський обласний центр зайнятості в особі Сумської філії Сумського обласного центру зайнятості звернувся до господарського суду із відповідним позовом про стягнення з Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області 47 073,88 грн., виплачених гр. ОСОБА_1 як допомога по безробіттю.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Предметом даного спору є стягнення із ГУ ПФУ в Одеській області заподіяної шкоди Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття у розмірі суми, виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_1 , у розмірі 47 073,88 грн. за обставин непризначення їй пенсії за вислугу років.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Згідно з матеріалами справи факт неправомірного рішення - протиправної відмови Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 встановлено рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22, що набрало законної сили 12.08.2022.

Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років).

За умови своєчасного призначення пенсії ОСОБА_1 , остання належала би до категорії зайнятих осіб і підстав для виплати допомоги по безробіттю їй не було.

Відтак, причиною перебування ОСОБА_1 на обліку безробітною та отримання нею допомоги по безробіттю стала обставина непризначення ОСОБА_1 ГУ ПФУ в Одеській області пенсії за вислугу років, неправомірність якої перевірялась і встановлена Сумським окружним адміністративним судом у рішенні від 12.07.2022 у справі №480/1301/22.

Згідно з положеннями п. 3. ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі.

Способом захисту цивільних прав та інтересів відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Відповідно до положень ст. 107 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Пенсійний фонд, його органи та посадові особи за шкоду, заподіяну особам внаслідок несвоєчасного або неповного надання соціальних послуг, призначення (перерахунку) та виплати пенсій, передбачених цим Законом, а також за невиконання або неналежне виконання ними обов`язків з адміністративного управління Накопичувальним фондом несуть відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідальність органу державної влади настає у випадку незаконного рішення, незаконної дії чи бездіяльності, шкідливого результату такої поведінки (шкода), причинного зв`язку між протиправною поведінкою і шкодою.

Тобто, для застосування такої міри відповідальності, як стягнення шкоди з органу державної влади необхідні лише три елементи: неправомірні дії органу виконавчої влади, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, а відповідно до ст. 1173 Цивільного кодексу України відповідальність за шкоду, завдану органом державної влади, настає незалежно від вини цих органів, тобто і при випадковому завданні.

Окремо судова колегія звертає увагу також на те, що стаття 1166 Цивільного кодексу України в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди (позиція Верховного Суду від 05.09.2018 у справі №761/6010/15-ц).

При розгляді вищезазначеної справи №480/1301/22 було встановлено, що ОСОБА_1 мала достатньо стажу (більше 25 років) для призначення пенсії за вислугу років, станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії (11.01.2021), подані нею документи у повному обсязі надавали змогу Пенсійному фонду встановити дані факти та призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Проте, Пенсійний фонд відмовив ОСОБА_1 у такому призначенні, а тому рішення ГУ ПФУ в Одеській області від 11.01.2022 №66 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» не відповідає критеріям правомірності, передбаченим ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, що стало наслідком визнання протиправним та скасування зазначеного рішення у судовому порядку.

Отже, статусу пенсіонера ОСОБА_1 не набула унаслідок протиправної відмови відповідача у призначенні пенсії.

У зв`язку з невизнанням відповідачем за ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років, призначення пенсії здійснювалося на підставі рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22 та із указаної в рішенні дати з 11.01.2022.

Підстав для відмови ОСОБА_1 у статусі безробітного станом на 05.01.2022 та у праві на допомогу по безробіттю з 05.01.2022 у Сумського міського центру зайнятості не було.

Сума завданої позивачу шкоди вимірюється сумою допомоги по безробіттю, отриманою ОСОБА_1 у період з 11.01.2022 по 14.08.2022 у розмірі 47 073,88 грн. за рахунок коштів Фонду.

Виплата допомоги по безробіттю здійснювалась Сумським міським центром зайнятості на виконання вимог Закону України «Про зайнятість населення» і така виплата відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» не здійснювалася б у випадку своєчасного призначення та виплати відповідачем пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .

Наведені вище мотиви відповідають позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, висловленій у постанові від 15.05.2018 у справі №920/471/17.

Таким чином, підставами для стягнення шкоди з Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області є:

- протиправна поведінка, яка не відповідає вимогам закону, що полягає у відмові Головного управління Пенсійного Фонду України в Сумській області у призначенні пенсії ОСОБА_1 , що встановлено рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2022 у справі №480/1301/22, яке набрало законної сили;

- наявність шкоди у сумі витрат Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття на виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_1 з 11.01.2022 по 14.08.2022, права на яку остання не отримала би за умови своєчасного призначення пенсії за вислугу років і перебування у статусі пенсіонера;

- причинно-наслідковий зв`язок, який полягає у тому, що статус пенсіонера і статус безробітного є взаємовиключними згідно з положеннями ст. 43 Закону України «Про зайнятість населення».

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, шляхом стягнення з відповідача 47 073,88 грн. завданої шкоди, яка складається з виплаченої суми допомоги по безробіттю гр. ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів не приймає як належне твердження скаржника на відсутність причинного зв`язку між неправомірними діями органу виконавчої влади і заподіяною шкодою, як безпідставне та таке, що спростовується висновками суду першої інстанції, наведеними в оскаржуваному рішенні.

Щодо твердження відповідача про неправомірні дії з боку ОСОБА_1 , то як зазначалось вище, останній пенсія за вислугу років призначена з 11.01.2022 за рішенням суду, що підтверджується листом ГУ ПФУ в Сумській області від 07.10.2022 №1800-0901-5/36811.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" виплата допомоги по безробіттю припиняється у разі призначення чи отримання права на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, пенсії за вислугу років або досягнення особою встановленого законом пенсійного віку

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг.

З викладеного вбачається, що відповідальність застрахованої особи настає лише у випадку несвоєчасного подання нею інформації про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг або умисного невиконання особою своїх обов`язків та зловживання ними, щодо неповідомлення про існування таких обставин.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, на момент звернення ОСОБА_1 05.01.2022 з заявою про надання статуту безробітного, вона не отримувала пенсію на пільгових умовах та за вислугу років, тому підстави у Сумського міського центру зайнятості для відмови у наданні відповідного статусу були відсутні.

Про призначення пенсії з 11.01.2022 безробітна ОСОБА_1 повідомила Сумський міський центр зайнятості після винесення судового рішення у справі №480/1301/22.

Таким чином, апеляційна колегія зазначає, що відповідальність застрахованої особи в даному випадку виключається.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин, що мають значення для справи, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому, апеляційна колегія зазначає, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід сторін (рішення Суду у справі Трофимчук проти України по. 4241/03 від 28.10.2010 року).

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обгрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 09.12.1994 Європейського суду з прав людини у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Отже, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду рішення судом апеляційної інстанції, апелянт не подав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження власних доводів, які могли б бути прийняті та дослідженні судом апеляційної інстанції в розумінні ст.ст. 73, 76-79, 86 Господарського процесуального кодексу України. А тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Південно-західний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 30.03.2023 у справі №920/1116/22 - без змін.

Матеріали справи №920/1116/22 повернути до Господарського суду Одеської області.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова складена 04.09.2023 у зв`язку із перебуванням у відпустках суддів членів колегії Разюк Г.П. та Колоколова С.І. - з 26.06.2023 по 28.07.2023, головуючого судді Савицького Я.Ф. з 03.07.2023 по 04.08.2023, судді Разюк Г.П. - з 15.08.2023 по 27.08.2023.

Головуючий суддя Савицький Я.Ф.

Суддя Колоколов С.І.

Суддя Разюк Г.П.