ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м.Дніпро Справа № 904/366/20

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Верхогляд Т.А. (доповідач)

суддів: Мороза В.Ф., Паруснікова Ю.Б.,

секретар судового засідання Грачов А.С.

представники сторін до судового засідання не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" на додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 року (повний текст складено 05.04.2023 року) у справі №904/366/20 (суддя Золотарьова Я.С.)

за позовом ОСОБА_1 , м. Гайворон, Кіровоградська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення ринкової вартості частки пропорційно частці у статутному капіталі товариства, виплату належної частини прибутку, одержаного товариством,-

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області у справі № 904/366/20 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" про розподіл судових витрат залишено без задоволення.

Відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" у відшкодуванні судових витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції послався на те, що відповідачем ані при поданні відзиву на позов (перша заява по суті спору), ані під час розгляду справи не було заявлено про те, що він планує понести витрати на правову допомогу, що є підставою для відмови у віднесенні цих витрат до судових витрат по справі.

Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач звернувся до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою. Вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права.

Апелянт вказує, що:

- рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2023 року у справі № 904/366/20 відмовлено у позові ОСОБА_1 до ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" про стягнення частки в статутному капіталі, ринкової вартості частки у статутному капіталі товариства, виплати належної частини прибутку, одержаного товариством;

- після прийняття відповідного рішення, ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" звернулось до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення зі ОСОБА_1 судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.;

- на підтвердження витрат на професійну правову допомогу при повторному розгляді справи ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" надало до суду належним чином завірені копії письмових доказів щодо витрат на професійну правничу допомогу;

- на початку повторного розгляду позову (після повернення справи із касаційної інстанції), відповідачем направлена заява про попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрати від 18.05.2021 року, в якій був визначений попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач очікує понести в зв`язку із розглядом справи - витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.;

- заява про попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат від 18.05.2021 року направлена позивачу і до суду поштою, про що свідчать поштові квитанції від 22.05.2021 року.

Скаржник зазначає, що оригінал заяви про попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат із доказами про відправлення її копії позивачу міститься в матеріалах справи № 904/366/20. Аналогічна заява була зроблена в судовому засіданні усно і до закінчення судових дебатів.

Апелянт просить скасувати оскаржуване ним рішенням та ухвалити нове рішення про задоволення клопотання відповідача та стягнення з позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. Розгляд справи провести за відсутності скаржника.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

З матеріалів справи вбачається, що рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" про стягнення частки в статутному капіталі, ринкової вартості частки у статутному капіталі товариства, виплати належної частини прибутку, одержаного товариством. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102,00 грн. покладено на позивача. Стягнуто з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року у справі № 904/366/20 залишено без задоволення, оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року у справі № 904/366/20 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.03.2021 року касаційну скаргу позивача задоволено. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року у справі № 904/366/20 скасовано. Справу № 904/366/20 передано на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.02.2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю"ВІКТРАНСКОМ" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" належної позивачу частки в статутному капіталі в розмірі 20 000,00 грн.; ринкової вартості частки 40% від ринкової вартості усіх часток учасників, що належить виплаті ОСОБА_1 у розмірі 1 000,00 грн. та прибутку в розмірі 40% частки ОСОБА_1 , одержаного товариством у 2018 році до дати виключення в розмірі 1 000,00 грн. відмовлено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" 20 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

27.03.2023 року представник відповідача засобами поштового зв*язку звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу. Заява зареєстрована судом 03.03.2023 року.

В обгрунтування заяви посилався на те, що при новому розгляді справи, заявою від 18.05.2021 року, відповідач визначив попередній орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн., які він очікує понести у зв`язку з новим розглядом справи.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 09.02.2023 року представник відповідача був присутній під час прийняття рішення по суті спору, резолютивна частина якого була оголошена 09.02.2023 року.

На електронну пошту відповідача повний текст рішення суду доставлено 23.02.2023 року.

З тексту рішення по суті спору вбачається, що суд здійснив стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які поніс відповідач, але врахував лише першу заяву представника ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" про витрати в розмірі 20 000,00 грн., тобто, ті витрати, які поніс відповідач при першому розгляді даної справи.

Між тим, матеріали справи свідчать, що після скасування Верховним Судом рішення господарського суду Дніпропетровської області від 04.08.2020 року та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 03.12.2020 року у справі № 904/366/20 та повернення справи до суду першої інстанції, відповідач надав суду заяву від 24.05.2021 року про попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат, якою зазначав, що у зв*язку з повторним розглядом справи очікує понести судові витрати на професійну правову допомогу в розмірі 15 000,00 грн., які складаються з вивчення та аналізу документів, поданих позивачем у зв`язку з розглядом справи в розмірі 1 000,00 грн., складання документів правового характеру, в тому числі заяв та клопотань (вартість послуг 4 000,00 грн. та судове представництво ( в тому числі витрати на відрядження) 10 000,00 грн. (том 2 а.с.136).

До заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача надав відповідні докази, а саме:

- договір про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року;

-додаткова угоду №1 до договору про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року;

- замовлення на надання правової допомоги та погодження ціни послуг;

- рахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" за умовами договору про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року та додатку №2 від 11.05.2021 року;

- заяву про попередній орієнтовний розрахунок сум судових витрат;

- акт підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" за умовами договору про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року та додатку №2 від 11.05.2021 року;

- платіжну інструкцію №513 від 07.06.2021 року про оплату за правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року у розмірі 7 000,00 грн;

- довіреність №01/21 від 01.01.2021 року видану ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" адвокату Жуку Віктору Вікторовичу;

- ордер на надання правової допомоги №1063879 від 11.05.2021 року;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №0703 від 05.05.1997 року (том 3 а.с.164 179).

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Суд першої інстанції безпідставно зазначив в оскаржуваному додатковому рішенні, що відповідачем ані при поданні відзиву на позов (перша заява по суті), ані під час розгляду справи не було заявлено про те, що він планує понести витрати на правову допомогу.

Такий висновок суперечить як матеріалам справи, так і змісту рішення по справі, яке ухвалено 09.02.2023 року.

Колегія суддів зауважує, що у даній справі відповідач у відзиві на позовну заяву, яка є першою заявою по суті спору, зазначив про очікувані витрати на надання правничої допомоги.

Після повернення справи Верховним Судом для повторного розгляду відповідач також надав суду першої інстанції аналогічну заяву, яка зареєстрована судом 03.03.2023 року.

Однак, суд першої інстанції вказані обставини не врахував в належній мірі.

З матеріалів справи вбачається, що між Адвокатським бюро "ЖУК І ПАРТНЕРИ" (адвокатське бюро) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" (клієнт) було укладено договір про надання правової допомоги № 03/20 від 10.02.2020 року.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що Адвокатське бюро зобов`язується відповідно до завдань клієнта надавати йому правову/юридичну допомогу.

Між сторонами підписано замовлення на надання правової допомоги та погодження ціни послуг від 11.05.2021 року, в якому зазначено таке:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" звернулось до Адвокатського бюро "ЖУК І ПАРТНЕРИ" щодо надання правової допомоги у справі № 904/366/20 у зв`язку із новим розглядом у господарському суді Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" про стягнення ринкової вартості частки пропорційну частці у статутному капіталі товариства, виплати належної частини прибутку, одержаного товариством.

Види правової допомоги: вивчення матеріалів справи, консультації, підготовка позовної заяви, та інших документів пов`язаних із наданням правової допомоги, представництво в суді.

Для виконання юридичних послуг, зазначених в п. 1 цього замовлення, виконавець призначає Адвоката Жука Віктора Вікторовича.

Строк виконання послуг - до закінчення розгляду справи.

Вартість (ціна) послуг у зв`язку із повторним розглядом справи: 15 000,00 грн.

Оплата - згідно рахунку на протязі 10 банківських днів.

Порядок здавання і приймання виконаної роботи - за Актом.

На виконання умов договору Адвокатським бюро були надані послуги клієнту на загальну суму 15 000,00 грн., що підтверджується підписаним обома сторонами Актом від 23.02.2023 року, відповідно до якого найменування послуг:

- вивчення на аналіз документів поданих позивачем у зв`язку із розглядом справи 1 000,00 грн;

- складання документів правового характеру 4 000,00 грн.;

- судове представництво 16.06.2021, 29.06.20212, 06.12.2022, 09.02.2023 -10 000,00 грн.

Клієнтом були перераховані Адвокатському бюро грошові кошти у розмірі 7 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 513 від 07.06.2021 року.

Колегія суддів звертає увагу, що після повернення справи до суду першої інстанції на повторний розгляд представник відповідача подавав суду неодноразово письмові заяви, пояснення, заперечення на правову позицію позивача, в тому числі і щодо призначення у справі експертизи.

Також представник відповідача неодноразово приймав участь у судових засіданнях.

Викладене свідчить про те, що обсяг наданих відповідачу адвокатських послуг був необхідний, а вартість послуг є реальною та співмірною з обсягом наданої представником відповідача правової допомоги.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 статті 244 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В даному випадку судом при вирішенні спору по суті не прийнято рішення щодо понесених відповідачем витрат на правову допомогу після скасування попередніх рішень по даній справі.

Згідно з п.12 ч.3 ст.2 Господарського процесуального кодексу України однією із основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч.1, абз.1 ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з ч.3 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.2 ст.126 Господарського процесуального кодексу України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За приписами ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що факт понесення стороною судових витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів, зокрема на підставі договору про надання правничої допомоги та відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості. При цьому положення ч.2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України не конкретизують, які саме докази мають бути подані в підтвердження обсягу наданих послуг (виконаних робіт) та їх вартості.

Відповідно до приписів ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку, така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу, що представник відповідача у заяві про ухвалення додаткового рішення просив суд поновити йому строк на подання заяви та зазначав, що 09.02.2023 року у справі була оголошена вступна та резолютивна частина рішення по суті спору, повне рішення складено 20.02.2023 року та надійшло відповідачу 23.02.2023 року на електронну адресу. За таких обставин, не ознайомившись з повним текстом рішення, відповідач не мав можливості подати суду заяву про ухвалення додаткового рішення і строк подання заяви пропущений з поважних причин.

Як вказано вище, до заяви надано докази, які підтверджують понесені відповідачем витрати на правову допомогу на етапі повторного розгляду справи судом.

Оскільки представник відповідача подав заяву про відшкодування понесених витрат завчасно, до вирішення спору по суті (03.03.2023 року), то необхідність поновлення йому строку для звернення з відповідною заявою не вбачається.

Між тим, докази понесених витрат на суму 15 000,00 грн., а саме: додаткова угода №1 до договору про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року, замовлення на надання правової допомоги та погодження ціни послуг від 11.05.2021 року, розрахунок розміру витрат та Акт підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених ТОВ "ВІКТРАНСКОМ" за умовами договору про надання правової допомоги №03/20 від 10.02.2020 року та додатку №2 від 11.05.2021 року, яким факт надання послуг та їх прийняття відповідачем підтверджується, заявник подав суду з пропуском п`ятиденного терміну, визначеного ч.8 ст.129 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи відповідача колегія суддів відхиляє, вважає необгрунтованими та звертає увагу на те, що представник відповідача був присутній в судовому засіданні. Приписи ст.129 Господарського процесуального кодексу України не пов`язують право звернення до суду з заявою про відшкодування понесених судових витрат та надання доказів таких витрат з моментом отримання рішення, а чітко визначають протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Враховуючи викладене, заяву відповідача про ухвалення додаткового рішення суд першої інстанції мав залишити без розгляду відповідно до ч.8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, втім суд заяву відповідача розглянув та відмовив в її задоволенні з недоведених підстав, які вказані в оскаржуваному додатковому рішенні.

Такі мотиви прийнятого рішення колегія суддів вважає необгрунтованими.

Оскільки оскаржуване додаткове рішення прийнято з порушенням вимог процесуального права, це є підставою для його скасування відповідно до п.4 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Додаткове рішення господарського суду Дніпропетровської області від 27.03.2023 року у справі №904/366/20 скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІКТРАНСКОМ" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст складено та підписано 30.08.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя В.Ф. Мороз

Суддя Ю.Б. Парусніков