ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023 року м. Дніпро Справа № 908/668/23

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. (доповідач)

суддів: Березкіної Е.В., Дарміна М.О.

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023р. (суддя Корсун В.Л., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 18.05.2023р.) у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія", м. Запоріжжя

до: Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вороніна 29", м. Запоріжжя

про стягнення 164 722,96 грн.

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст позовних вимог

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" звронулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Вороніна 29" про стягнення заборгованості за договором надання послуг з технічного та аварійного обслуговування інженерних та електричних мереж від 21.05.2021р. № 07-21 у розмірі 164 722,96 грн, а саме: 114 999,97 грн основного боргу, 32 307,30 грн пені, 2 162,33 грн. 3 % річних та 15 253,36 грн інфляційних збитків.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем в порушення умов укладеного між сторонами договору №07-21 від 21.05.2021р. про надання послуг з технічного та аварійного обслуговування інженерних та електричних мереж не оплачено надані у період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 року послуги, у зв`язку з чим станом на 24.02.2023р. обліковується заборгованість у сумі 114 999,97 грн за прострочення відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг позивачем нараховано пеню у розмірі 32 307,30 грн, 3% річних у сумі 2 162,33 грн та інфляційні збитки 15 253,36 грн.

2. Короткий зміст оскаржуваного судового рішення у справі

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

3. Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія", в якій просить рішення суду від 08.05.2023р. скасувати, позов задовольнити у повному обсязі. Одночасно, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про розгляд даної справи проводити за участю (викликом) сторін по справі.

4. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки викладені у рішенні господарського суду не відповідають обставинам справи та наданим документам.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції не розглянуто клопотання Позивача від 28.04.2023р. № юр-244/23 про поновлення строку на подання пояснення та додаткових бухгалтерських документів, які не були враховані при написанні відповіді на відзив від 24.03.2023р. № юр-1752/23.

Вказує на те, що судом першої інстанції не розглянуто пояснення від 28.04.2023р., яким Позивач надавав бухгалтерські документи, а саме: уточнюючий розрахунок заборгованості за весь період дії договору №07-21 від 21.05.2021р. з червня 2021 року по грудень 2022 року, сума нарахувань склала 175 599,97 грн. Відповідачем здійснена часткова сплата основного боргу, отже є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу.

Також апелянт звертає увагу, що судом першої інстанції зазначено, що в актах виконаних робіт за період грудень 2021 р. по березень 2022 р. вартість послуг вказана 10000,00 грн., в актах за квітень грудень 2022 року вартість робіт зазначається у сумі 8 333,33грн. Разом із тим, посилається на те, що Позивач надавав суду оригінали для огляду, копія міститься в матеріалах справи, згідно з якими Додатковою угодою №1 до договору №07-21 від 21.05.2021р. внесено зміни у договір, а саме в пункт 2.1. договору, вартість послуг складає 8 333,33 грн без ПДВ, та пункт 10.4. виклали в новій редакції: "З 01.04.2022р. Виконавець має статус платника єдиного податку третьої групи, який використовує особливості оподаткування. Відсоткова ставка податку встановлюється у розмірі 2 відсотки доходу. Платники єдиного податку третьої групи, які використовують особливості оподаткування, звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з податку на додану вартість з операцій з постачання товарів, робіт та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України. Не платник ПДВ".

Позивачем подано до суду апеляційної інстанції відповідь на відзив Відповідача, в якому він зазначає, що з метою вирішення питання в досудовому порядку направив Відповідачу лист щодо погашення заборгованості вих. №023-02/06 від 04.01.2023р. з додатками, що підтверджується накладною №238. Оскільки Відповідач порушив свій обов`язок щодо отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження, він на думку Позивача, не вправі посилатись на неотримання ним документів, як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника податків наслідків. Позивач вважає, що Відповідач умисно ухиляється від своїх обов`язків з оплати за Договором.

Позивач вказує на те, що між сторонами склалися договірні відносини, розірвання яких повинно відбуватись з підстав, що регулюються нормами Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України. До того ж, сторонами узгоджено строк дії договору №07-21 від 21.05.2021р., договір набрав сили з 01.06.2021р. та діє до 01.06.2023р., без права дострокового розірвання.

Також зазначає, що надання послуги з управління багатоквартирним будинком регулюється Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком, затвердженого постановою КМУ від 05.09.2018р. №712 (спеціальним нормативно-правовим актом), проте акт-претензія №1 від 11.03.2023р. про ненадання послуг та невиконання умов договору у період грудень 2021 року по період 2023 року, складений Відповідачем в односторонньому порядку, без дотримання процедури, визначеної цими Правилами, а тому за твердженням Позивача, не може бути прийнятий судом як доказ невиконання Керуючою компанією "Мрія" своїх обов`язків за договором.

5. Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу та в додаткових поясненнях не погоджується з доводами Позивача та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.

В обґрунтування заперечень Відповідач зазначає, що претензія Позивача щодо погашення заборгованості № 023-02/06 від 04.01.2023р. була отримана ним лише з ухвалою про відкриття провадження по справі №908/668/23 від 07.03.2023р. і позовною заявою. Відповідачем 16.03.2023р. було направлено на адресу позивача заперечення на претензію, також на адресу Позивача було направлено повідомлення про розірвання договору №07-21 від 21.05.2021р.

Відповідач стверджує, що ніякі послуги за вказаним договором йому не надавалися за період грудень 2021р., січень - грудень 2022р., жодної діяльності Позивачем не здійснювалось, послуги відсутні, а тому й обов`язок зі сплати не настає. Акти виконаних робіт за спірний період з боку відповідача не підписані, доказів надсилання або вручення актів виконаних робіт у строки, визначені п. 4.3. договору Позивачем не надано.

6. Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.06.2023р. для розгляду справи визначена колегія суддів у складі: головуючого судді - Кощеєв І.М. (доповідач), судді - Орєшкіна Е.В., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 13.06.2023р. витребувано у Господарського суду Запорізької області матеріали справи/копії матеріалів справи №908/668/23. Розгляд питання про залишення апеляційної скарги без руху, про повернення апеляційної скарги, відмову у відкритті апеляційного провадження або про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023р. по справі №908/668/23 відкладено до надходження матеріалів оскарження до суду апеляційної інстанції.

26.06.2023р. матеріали справи №908/668/23 надійшли до Центрального апеляційного господарського суду.

Згідно з ч. 1 ст. 247 ГПК України у порядку спрощеного провадження розглядаються малозначні справи.

Ч. 13 ст. 8 ГПК України визначено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 12 ГПК України, для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 1 ст. 270 ГПК України встановлено, що в суді апеляційної інстанції справи переглядаються в порядку спрощеного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у цій главі.

Ч. 10 ст. 270 ГПК України встановлено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

При розгляді цієї справи колегія суддів враховує, що предметом позову у цій справі є вимоги про стягнення суми, меншої ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто вказана справа відноситься до малозначних справ в розумінні ГПК України, і розглядає справу без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.06.2023р. відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023р., для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 28.08.2023р., у зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Чус О.В.,Орєшкіної Е.В., призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи № 908/668/23, відповідно до п. 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.2018р. зі змінами.

Автоматичною системою документообігу для розгляду справи визначено суддю-доповідача Кощеєва І. М. у складі колегії суддів:Березкіної Е.В., Дарміна М.О..

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.08.2023р., колегією суддів у складі: судді-доповідача Кощеєва І. М.,суддів: Березкіної Е.В., Дарміна М.О., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" на рішення Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023р. у справі №908/668/23 прийнято до свого провадження, для розгляду у порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

7. Встановлені судом обставини справи

21.05.2021р. між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку "Вороніна 29" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" (Виконавець) укладено договір №07-21 надання послуг з технічного та аварійного обслуговування інженерних та електричних мереж (надалі договір), за умовами п. 1.1 якого Виконавець приймає на себе зобов`язання здійснювати технічне та аварійне обслуговування інженерних мереж багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Вороніна, 29, а Замовник зобов`язується прийняти роботу та оплатити її вартість у строк та на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 2.1. договору вартість послуг (робіт) за цим договором складає 10000,00 грн на місяць. Перелік послуг визначена сторонами за взаємною домовленістю і вказана в Додатку №1 до цього договору, оплата здійснюється щомісяця не пізніше 20 числа, наступного за розрахунковим.

Пунктом 2.2. договору визначено, що оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування на розрахунковий рахунок Виконавця коштів протягом 2 банківських днів після дати підписання акту надання послуг.

В п. 2.4. договору обумовлено, що послуга вважається наданою, а акт прийнятий Замовником, в разі надання підписаного Виконавцем акту в термін трьох робочих днів Замовник не пред`явив претензії в письмовій формі.

Відповідно до п. 3.1. договору, договір набирає чинності з 01.06.21р. та діє до 01.06.23р. без права дострокового розірвання.

В позовній заяві Позивач стверджує, що ним в період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 р. були надані відповідні послуги, передбачені договором, на загальну суму 114999,97 грн.

Факт надання послуг, за твердженням Позивача, підтверджується відповідними актами виконаних робіт за спірний період та виставленими Позивачем рахунками на оплату, копії яких долучено до матеріалів справи.

Через невиконання Відповідачем зобов`язання з оплати наданих послуг у період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 року на суму 114999,97 грн, Позивачем на адресу Відповідача надіслано лист за вих. № 023-02/06 від 04.01.23р. щодо погашення заборгованості. До листа додано рахунки та акти виконаних робіт за вищезазначений період для узгодження та підписання (як зазначено у листі).

Несплата Відповідачем заборгованості у сумі 114 999,97 грн стала підставою для звернення Позивача до Господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення заборгованості в примусовому порядку.

За наслідками розгляду позову господарським судом прийнято оскаржуване рішення у даній справі.

8. Оцінка аргументів учасників справи і висновків суду першої інстанції

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1). Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 2). Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього (ч. 3). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 4).

Апеляційний господарський суд, переглядаючи в апеляційному порядку оскаржуване судове рішення, в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Предметом розгляду у даній справі є вимога Позивача про стягнення з Відповідача вартості наданих послуг з технічного та аварійного обслуговування інженерних та електричних мереж.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, місцевий господарський суд виходив із того, що акти виконаних робіт за період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 року з боку відповідача не підписані; доказів надсилання або вручення актів виконаних робіт за спірний період у строки, визначені п. 4.3. договору, позивачем не надано; відповідні акти та рахунки на оплату були надіслані відповідачеві лише разом з листом про погашення заборгованості 04.01.2023р.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Зазначений договір №07-21 від 21.05.2021р., за своєю правовою природою, є договором про надання послуг.

Статтею 901 ЦК України встановлено, що за договором про надання послуг, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 ЦК України).

Відтак, визначальним для оплати послуги є її фактичне надання замовнику та споживання останнім.

Суд встановив, що за умовами п. 2.2. договору, оплата здійснюється Замовником шляхом перерахування на розрахунковий рахунок виконавця коштів протягом 2 банківських днів після дати підписання акту надання послуг.

В п. 2.4. договору обумовлено, що послуга вважається наданою, а акт прийнятий Замовником, якщо в разі надання підписаного виконавцем акту в термін трьох робочих днів Замовник не пред`явив претензії в письмовій формі.

При цьому, пунктом 4.3. договору встановлено наступні обов`язки Виконавця:

- надати акт наданих послуг і рахунок не пізніше 15 числа місяця, який є розрахунковим;

- у термін до 10 робочих днів усунути за свій рахунок недоліки, виявлені Замовником в процесі контролювання якості наданих послуг Виконавцем згідно даного договору;

- забезпечувати порядок і правила безпеки по виконанню технічного обслуговування інженерних мереж з урахуванням приписів та рекомендацій Замовника.

Апеляційний господарський суд відзначає, що оцінка господарських операцій повинна проводитися на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов вчинення конкретного правочину, з обов`язковим урахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. Обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у сторін договору первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язок між фактом придбання послуги і подальшою господарською діяльністю (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 05.07.2019р. у справі №910/4994/18, постанові Верховного Суду від 18.03.2020р. у справі №927/986/17).

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, документами, які підтверджують виконання позивачем зобов`язання з надання послуг відповідачу, а також виникнення у відповідача зобов`язання з їх оплати, є акти надання послуг, які є первинними бухгалтерськими документами в розумінні вищевказаних положень законодавства та засвідчують факт здійснення сторонами господарських операцій і містять інформацію про вартість послуг.

У матеріалах справи наявні акти виконаних робіт за період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 року, які з боку Відповідача не підписані.

Доказів надсилання або вручення актів виконаних робіт за спірний період у строки, визначені п. 4.3. договору, Позивачем не надано.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідні акти та рахунки на оплату були надіслані Відповідачеві лише 04.01.2023р., разом з листом про погашення заборгованості.

В п. 4.2.2. договору обумовлено право Замовника здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу і якості виконуваних послуг.

Як зазначено судом першої інстанції, представниками відповідача в судовому засіданні неодноразово наголошувалось, що з боку відповідача є незгода з обсягом і якістю наданих по договору послуг, однак ненадання відповідних актів унеможливлює здійснити перевірку надання послуг.

Ненадання позивачем доказів надсилання відповідачеві актів виконаних робіт (наданих послуг) є порушенням умов договору, що призвело, в свою чергу, до порушення права замовника - відповідача у справі здійснювати контроль і технічний нагляд за відповідністю обсягу і якості виконуваних послуг.

За ч. ч. 1, 3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За визначенням ст. 73 ГПК України доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, яким суд має керуватися при вирішення справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: "баланс імовірностей" (balance of probabilities) або "перевага доказів" (preponderance of the evidence); "наявність чітких та переконливих доказів" (clear and convincing evidence); "поза розумним сумнівом" (beyond reasonable doubt).

Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.

Відповідно до ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.

З огляду на встановлені у справі обставини у їх сукупності, оскільки за ст. ст. 11, 509, 901, 903 ЦК України обов`язок замовника оплатити послуги виникає з факту їх надання, а не з факту передачі послуг на підставі акта приймання-передачі виконаних робіт, колегія суддів вважає, що ТОВ "КК "Мрія" не довело належними та допустимими доказами факт надання ним послуг ОСББ "Вороніна 29" за період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 року, про стягнення заборгованості за які заявлено позов у цій справі, а тому позовні вимоги про стягнення 114 999,97 грн заборгованості задоволенню не підлягають.

Відтак, немає підстав і для стягнення нарахованих позивачем 32 307,30 грн пені, 15 253,36 грн інфляційних втрат та 2 162,33 грн 3% річних, які є похідними вимогами від вимог про стягнення суми основного боргу.

Апеляційний господарський суд з огляду на доводи апеляційної скарги зазначає, що господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог про стягнення, оцінивши наявні в матеріалах справи докази у сукупності із встановленими у справі обставинами.

Окремо місцевий господарський суд зазначив, що в актах виконаних робіт за період грудень 2021 р. - березень 2022 р. вартість послуг вказана 10 000,00 грн. В актах за квітень - грудень 2022 року вартість робіт зазначається у сумі 8 333,33 грн.

Відповідно до п. 2.1. договору, вартість послуг (робіт) за цим договором складає 10000,00 грн на місяць.

В судовому засіданні 08.05.2023р. представник позивача посилався на те, що вартість наданих послуг була змінена додатковою угодою до договору. При цьому, додаткова угода до позовної заяви додана не була. В позовній заяві жодним чином позивачем не обґрунтовано зміни вартості послуг, що надавалися по договору, в т.ч. відсутні посилання на вищезазначену додаткову угоду.

Наведеним спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що позивач надавав суду оригінали для огляду, копія міститься в матеріалах справи, Додаткової угоди №1 до договору №07-21 від 21.05.2021р., якою внесено зміни у договір, а саме в пункт 2.1. договору щодо вартості послуг, оскільки колегією суддів також перевірено та встановлено відсутність в матеріалах справи вказаної додаткової угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Натомість, пославшись в апеляційній скарзі на Додаткову угоду №1 до Договору №07-21 від 21.05.2021р. надання послуг з технічного та аварійного обслуговування інженерних та електричних мереж від 15.04.2022р., Скаржником не обґрунтовано неможливості подачі визначеного доказу до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, тому апеляційна інстанція цей доказ до розгляду не приймає.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи Скаржника про те, що здійснена Відповідачем часткова сплата основного боргу є тією дією, яка свідчить про визнання ним боргу, оскільки подані Позивачем в матеріали справи копії платіжних доручень №26 від 23.06.2021р. на суму 250,00 грн (призначення платежу - плата за зварювальні роботи згідно дог.тех.обслуговування будинку від 01.06.21р.), № 27 від 24.06.2021р. на суму 350,00 грн (призначення платежу - плата за зварювальні роботи згідно дог.тех.обслуговування будинку від 01.06.21р.), №57 від 08.09.2021р. на 106000,00 грн (призначення платежу - аварійно-технічне обслуговування інженерних мереж за червень 2021р. згідно дог№07-21 від 21.05.21р. в т.ч. ПДВ-1666,67), №84 від 29.10.2021р. на суму 10000,00 грн (призначення платежу - аварійно-технічне обслуговування інженерних мереж за липень 2021р. згідно дог№07-21 від 21.05.21р. в т.ч. ПДВ-1666,67), №106 від 07.12.2021р. на суму 10000,00 грн (призначення платежу - аварійно-технічне обслуговування інженерних мереж за серпень 2021р. згідно дог№07-21 від 21.05.21р. в т.ч. ПДВ-1666,67), №131 від 25.01.2022р. на суму 10000,00 грн (призначення платежу - аварійно-технічне обслуговування інженерних мереж за вересень 2021р. згідно дог№07-21 від 21.05.21р. в т.ч. ПДВ-1666,67), №167 від 29.04.2022р. на суму 10000,00 грн (призначення платежу - аварійно-технічне обслуговування інженерних мереж за жовтень 2021р. згідно дог№07-21 від 21.05.21р. в т.ч. ПДВ-1666,67), №176 від 31.05.2022р. на суму 10000,00 грн (призначення платежу - аварійно-технічне обслуговування інженерних мереж за листопад 2021р. згідно дог№07-21 від 21.05.21р. в т.ч. ПДВ-1666,67) підтверджують сплату Відповідачем на користь Позивача коштів за надані останнім послуги в період з червня по листопад 2021 року, проте не доводять факт надання ТОВ "КК "Мрія" таких послуг ОСББ "Вороніна 29" у спірний період грудень 2021 року, січень - грудень 2022 року.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірних висновків суду першої інстанції.

9. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

У справі "Руїз Торіха проти Іспанії", ЄСПЛ вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів Скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006 р.).

Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

У даній справі суд дійшов висновку, що Скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на приписи ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.02.2006 р." Конвенція застосовується судами України як частина національного законодавства, а практика ЄСПЛ, через рішення якого відбувається практичне застосування Конвенції, застосовується судами як джерело права.

Отже, доводи заявника апеляційної скарги про порушення норм матеріального та процесуального права судом попередньої інстанцій під час прийняття оскаржуваного процесуального документу не знайшли свого підтвердження.

За змістом ст. 236 ГПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Звертаючись із апеляційною скаргою, Скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.

10. Судові витрати

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, на підставі ст. 129 ГПК України, покладаються на Скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275 - 285, 287 ГПК України, Центральний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 08.05.2023р. у справі №908/668/23 залишити без змін.

Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на Апелянта - Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Мрія".

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу.

Головуючий суддя І.М. Кощеєв

Суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О. Дармін