ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м. Дніпро Справа № 904/8532/21

м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал засідань 207

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Березкіної О.В. (доповідач),

суддів Дарміна М.О., Верхогляд Т.А.

при секретарі судового засідання Ковзикові В.Ю.

За участю (найменування сторін та інших осіб, що беруть участь у справі):

Представник позивача Сивоконь А.І. (ЦАГС)

Представник відповідача Чернець Ірина Андріївна (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року у справі №904/8532/21

за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях

до Приватного акціонерного товариства "Київстар"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача Дніпровський державний технічний університет, м. Кам`янське

про стягнення заборгованості з неустойки та виселення.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях звернулося до Приватного акціонерного товариства "КИЇВСТАР" із позовом про стягнення заборгованості з неустойки у розмірі 6 801,32 грн. та виселення Відповідача з незаконно займаного нерухомого майна, що належить до державної власності - частина приміщення підвалу та частина зовнішньої поверхні стіни загальною площею 1,8 (0,6+1,2) кв.м, розміщене за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), вул. Дніпробудівська, 2, підвальне приміщення 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпровського державного технічного університету.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2022, залишеним без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 09.06.2022 у справі № 904/8532/21, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Київстар" на користь Фонду до Державного бюджету України, заборгованість з неустойки у розмірі 2 478,31 грн. та 3 097,16 грн. судового збору. Виселено ПАТ "Київстар" з незаконно займаного нерухомого майна, що належить до державної власності - частина приміщення підвалу та частина зовнішньої поверхні стіни загальною площею 1,8 кв.м, розміщене за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), вул. Дніпробудівська, 2, підвальне приміщення 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпровського державного технічного університету. В іншій частині позову відмовлено.

Задовольняючи позовні вимоги, господарські суди виходили з того, що положення частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (№ 2269-XII) та положення статті 764 Цивільного кодексу України свідчать про те, що заперечення орендодавця проти користування орендованим приміщенням протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди є самостійним юридичним фактом, який припиняє правовідносини сторін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 05.10.2022 року касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" задоволено частково.

Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 09.06.2022 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2022 у справі № 904/8532/21 скасовано.

Справу № 904/8532/21 направлено на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Скасовуючи судові рішення, Верховний Суд зазначив, що в межах даної справи, з урахуванням предмету та підстав позову, а також зважаючи на доводи касаційної скарги, саме обставини своєчасного направлення повідомлення про припинення договору оренди підлягали встановленню судами попередніх інстанцій.

Після нового розгляду справ, рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023р. позовні вимоги Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях задоволено частково.

Суд закрив провадження у справі в частині стягнення неустойки 2478 грн. 31 коп.

Суд виселив Приватне акціонерне товариство Київстар (вул. Дегтярівська, буд. 53, м. Київ, 03113, ) з незаконно займаного нерухомого майна, що належить до державної власності - частина приміщення підвалу та частина зовнішньої поверхні стіни загальною площею 1,8 (0,6+1,2) кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), вул. Дніпробудівська, 2, підвальне приміщення 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпровського державного технічного університету.

Суд стягнув з Приватного акціонерного товариства Київстар (03113, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 53, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна 6, ) судовий збір 2270 грн.

В решті позовних вимог суд відмовив.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, відповідач - Приватне акціонерне товариство Київстар звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року по справі № 904/8532/21, та позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Приватного акціонерного товариства "Київстар" залишити без задоволення.

В обґрунтування своєї скарги апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме не було застосовано норми ч.2 ст.17 та ст.9 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХП, неповне з`ясування обставин справи.

Апелянт вважає, що позивачем не було надано суду жодного документу, що відповідає встановленій законодавством формі та який містить необхідну інформацію, за допомогою якої можна визначити факт існування певних обставин, а саме надсилання на адресу ПрАТ «Київстар» листа від 16.03.2020р. №11-02-01558 про припинення договору оренди у строк, передбачений умовами Договору, як зазначив і Верховний Суд у постанові від 05.10.2022р.у справі № 904/8532/21.

Таким чином, фіскальний чек не може підтвердити направлення Орендодавцем Орендареві заяви про припинення договору у строк, встановлений Договором і законом.

Апелянт посилається на те, що станом на дату закінчення строку дії договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку було відсутнє заперечення орендодавця щодо продовження договору.

Апелянт також вказує на те , що суд не дослідив той факт, що Позивач посилаючись на лист від 16.03.2020р. № 11- 02-01558, як на заяву про припинення договору, зазначає що рішення про припинення договору було прийнято на підставі того, що Відповідач не виконував умови договору.

В той же час, Суд не прийняв до уваги те, що в листі від 16.03.2020р. № 11-02-01558 Позивач не зазначає, які умови договору не були виконані Відповідачем.

Крім того, Суд не надав оцінку тому, що Позивач не виконав вимог ст. 32 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та Наказу ФДМУ № 655 від 14.05.2012р. щодо виконання контрольних функцій у сфері оренди.

Апелянт зазначає, що у випадку не виконання Відповідачем умов договору, відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду державного та комунального майна » N 2269-ХІ від 10 квітня 1992 року та наказу Фонду державного майна України "Щодо виконання контрольних функцій Фонду державного майна України у сфері оренди" від 14.05.2012 N 655, Позивач зобов`язаний був скласти звіт в якому мав би зафіксувати порушення умов договору. Але ні до 01.03.2020р., ні в подальшому, звітів з фіксацією порушення умов договору Позивачем складено не було.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставами для скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14 березня 2023 року по справі № 904/8532/21 та відмови у позові.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 року у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Чус О.В.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 24.04.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Київстар"на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року у справі №904/8532/21. Розгляд справи № 904/8532/21 призначено у судовому засіданні на 12.06.2023 року об 10:00 год. в приміщенні Центрального апеляційного господарського суду за адресою: м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 65, зал судових засідань №207.

Відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, у зв`язку з відпусткою судді Дарміна М.О. призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі №904/8532/21.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.06.2023 року у даній справі визначена колегія суддів у складі: головуючий, суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Чус О.В., Іванов О.Г.

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 12.06.2023 року розгляд апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Київстар" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року у справі №904/8532/21 відкладено на 14.08.2023 рік об 09:00 годину.

У зв`язку з відпусткою суддів судді Чус О.В., Іванова О.Г відповідно до пункту 2.4.6 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Центральному апеляційному господарському суді, затверджених рішенням, оформленим протоколом зборів суддів Центрального апеляційного господарського суду №2 від 08.10.18р. зі змінами, призначено автоматичну зміну складу колегії суддів у судовій справі № 904/8532/21.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.08.2023 року у даній справі визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. (доповідач), судді Дармін М.О., Верхогляд Т.А.

В судове засідання з`явився представник позивача, який заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив її залишити без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року по справі № 904/8532/21 залишити без змін, а представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на боці позивача Дніпровський державний технічний університет, м. Кам`янське в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду справи судом апеляційної інстанції було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 42 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

14.08.2023 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Центральний апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Приватним акціонерним товариством "КИЇВСТАР" підписано договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності №12/02-5727-ОД від 31.03.2015р. (далі-Договір).

Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно частини приміщення підвалу та частини зовнішньої поверхні стіни (реєстровий номер 02070737.1.ВГАБЖН022) (далі - Майно) загальною площею 1,8 (0,6+1,2) кв.м, розміщене за адресою: м.Дніпродзержинськ, вул.Дніпробудівська, 2 підвальне приміщення 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпродзержинського державного технічного університету (далі-Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на "30" жовтня 2014 і становить за незалежною оцінкою 2683,00 грн. (п. 1.1 Договору).

Майно передається в оренду з метою розміщення оператора телекомунікацій, який надає послуги з рухомого зв`язку. Використання орендованого державного майна не за призначенням забороняється (п. 1.2 Договору).

Орендар вступає у строкове платне користування державним Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору (у разі оренди нерухомого майна на строк не менше ніж три роки - не раніше дати державної реєстрації Договору) та акта приймання-передачі Майна (п. 2.1 Договору).

Орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорцій її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року №786 (зі змінами) (далі-Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку лютий 2015 - 104,35 грн. ( п. 3.1 Договору)

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України (п. 3.3 Договору).

У разі користування Майном протягом неповного календарного місяця (першого та/або останнього місяців оренди) добова орендна плата за дні користування визначається згідно з чинною Методикою розрахунку на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування (п. 3.4 Договору).

Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із сторін у разі зміни Методики розрахунку, істотної зміни стану об`єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством (п. 3.5 Договору).

Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж: 50 % до державного бюджету по місцю реєстрації орендаря у податковій інспекції на рахунки відкриті відділенням казначейства у розмірі 52,18 грн; 50 % балансоутримувачу у розмірі 52,17 грн щомісяця не пізніше 15 числа місяця наступного за звітним (п. 3.6 Договору).

Цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 31.03.2015 по 30.03.2016 включно (п. 10.1 Договору).

Умови цього договору зберігають силу протягом усього цього Договору у тому числі у тому числі у випадках, коли після його укладення законодавством установлено правила, що погіршують становище Орендаря, а в частині зобов`язань Орендаря щодо орендної плати- до виконання зобов`язань (п. 10.2 Договору).

Зміни до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою Стороною (п. 10.3 Договору).

У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця Договір уважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковим договором, який є невід`ємною частиною Договору при обов`язковій наявності дозволу органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди (п. 10.4 Договору).

Чинність цього Договору припиняється, зокрема, внаслідок закінчення строку дії, на який його було укладено (п. 10.6 Договору).

У разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу. У разі якщо орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження. (п. 10.9 Договору).

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання атку приймання-передавання між орендарем та балансоутримувачем, один примірник якого надається Орендарем Орендодавцю у двотижневий термін з моменту його підписання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря (п. 10.10 Договору).

Позивачем та відповідачем підписано акт приймання-передачі в оренду нерухомого майна - площею 1,8 (0,6+1,2) кв. м., що знаходиться на балансі Дніпродзержинського державного технічного університету за адресою: м. Дніпродзержинськ, вул. Дніпробудівська, 2 від 31.03.2015р.

Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Приватним акціонерним товариством "КИЇВСТАР" підписано додаткову угоду від 26.04.16р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 31.03.2015 №12/02-5727-ОД.

Даною додатковою угодою викладено пункт 3.3 Розділу 3.Орендна плата в наступній редакції: " Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Оперативна інформація про індекси інфляції, розраховані Державною службою статистики України, розміщується на веб-сайті Фонду державного майна України. (відповідно до п.9 Прикінцевих положень ЗУ "Про державний бюджет на 2016 рік" дія п. 3.3 призупинена на 2016 рік в частині індексації орендної плати).".

Регіональним відділенням Фонду державного майна України у Дніпропетровській області та Приватним акціонерним товариством "КИЇВСТАР" підписано додаткову угоду від 29.06.17р. про внесення змін до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.03.2015 №12/02-5727-ОД.

В даній додатковій угоді зазначено, що на виконання Наказу РВ ФДМУ по Дніпропетровській області від 19.06.2017 №12/02-183-ПОД, згідно з вимогами діючого законодавства України внести зміни до договору оренди нежитлового приміщення від 31.03.2015 №12/02-5727-ОД укладеного та пролонгованого терміном дії по 30.03.2017 включно. Абзац 2 п. 10.1 розділу 10 Строк чинності, умови зміни та припинення договору викласти в наступній редакції: "Цей договір є пролонгованим з 31.03.2017 по 29.02.2020 включно".

Звертаючись до Приватного акціонерного товариства "Київстар" із позовом про стягнення заборгованості з неустойки у розмірі 6 801,32 грн. та виселення Відповідача з незаконно займаного нерухомого майна, що належить до державної власності - частина приміщення підвалу та частина зовнішньої поверхні стіни загальною площею 1,8 (0,6+1,2) кв.м, розміщене за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), вул. Дніпробудівська, 2, підвальне приміщення 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпровського державного технічного університету, позивач - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях посилався на

безпідставне користування Відповідачем нерухомим майном, що належить до державної власності, оскільки договір оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що належить до державної власності № 12/02-5727-ОД від 31.03.2015 фактично та юридично припинився за закінченням строку на який його було укладено з 01.03.2020 р., внаслідок чого Листом від 16.03.2020 р. № 11-02-01558 Регіональне відділення повідомило ПрАТ «Київстар» та Дніпровський державний технічний університет, що договір оренди від 31.03.2015 р. № 12/Р2-5727-ОД припинив свою дію 01.03.2020 р.

Закриваючи провадження щодо стягнення неустойки, господарський суд першої інстанції виходив з того, що на час прийняття рішення у справі відповідачем сплачено на адресу позивача неустойку у сумі 2478 грн. 31 коп., що є підставою для закриття провадження у справі у вказаній частині на підставі приписів ст. 231 ч. 1 п. 2 ГПК України.

Задовольняючи позовні вимоги щодо виселення, господарський суд першої інстанції виходив з того, що Договір оренди припинив свою дію у строк, визначений позивачем; на час прийняття рішення у справі відсутній дозвіл органу, уповноваженого управляти об`єктом оренди, визначеного п. 1.1 Договору; позивач повідомив відповідача про припинення договору оренди; продовження договору не було оформлено додатковий договором.

Проте, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно зі статтею 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (чинного на час виникнення спірних правовідносин) орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Наведена норма визначає можливість продовження договору оренди на той самий термін і на тих самих умовах. При цьому для такого автоматичного продовження договору оренди передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї зі сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.

Згідно із частиною четвертою статті 284 Господарського кодексу України строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суть поновлення договору оренди у розумінні наведених норм полягає у тому, що орендар продовжує користуватися орендованим майном після закінчення строку оренди, а орендодавець, відповідно, не заперечує протягом одного місяця після закінчення строку договору в його поновленні. Відсутність такого заперечення може мати прояв у "мовчазній згоді" і у такому випадку орендар у силу закону може розраховувати, що договір оренди вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічні положення визначені у частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (чинного на час виникнення спірних правовідносин), відповідно до яких у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

У контексті наведених норм заява орендодавця про припинення договору оренди за закінченням строку договору є одностороннім правочином, який відображає волевиявлення орендодавця у спірних правовідносинах, що не потребує узгодження з орендарем в силу прямої норми закону, і є підставою для припинення відповідних зобов`язальних правовідносин. Повідомлення орендодавцем орендаря про припинення договору є юридично значимою дією, яка засвідчує наявність такого волевиявлення та забезпечує своєчасну обізнаність з ним іншої сторони, є передумовою для настання обумовлених таким одностороннім правочином наслідків також для іншої особи за правилами абзацу 3 частини третьої статті 202 Цивільного кодексу України (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19).

Відповідна вимога (заява) про припинення чи зміну договору оренди може бути направлена однією із сторін у формі листа, телеграми, факсограми тощо. Істотне значення у цьому випадку має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною.

Отже, якщо на дату закінчення строку договору оренди або протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється. Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 25.05.2021 у справі № 910/9949/20, від 30.01.2020 у справі № 904/1207/19, від 28.05.2019 у справі № 911/2980/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 29.05.2018 у справі № 923/854/17.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 також зазначила, що здійснюючи підприємницьку діяльність, підприємець вступає у повсякденні відносини з іншими суб`єктами господарської діяльності, а тому останні можуть потребувати оперативної взаємодії з підприємцем у такій діяльності, зокрема задля проведення переговорів, співпраці у здійсненні прав та виконанні обов`язків, вчинення односторонніх правочинів, можливості обміну інформацією за договором. З викладеного, зокрема, випливає обов`язок підприємця забезпечити доступність власних контактів, у тому числі можливість звернення до підприємця письмово в розумний строк.

Загальний порядок укладання, зміни та розірвання господарських договорів, які вчиняються в письмовій формі, пов`язує момент реалізації учасником правовідносин власного волевиявлення на виникнення, зміну чи припинення правовідносин зі здійсненням ним такого волевиявлення в належний спосіб.

Пунктом 6 статті 3 Цивільного кодексу України закріплений принцип справедливості, добросовісності та розумності. Зазначений принцип включає, зокрема, обов`язок особи враховувати потреби інших осіб у цивільному обороті, проявляти розумну дбайливість та добросовісно вести переговори.

Правове регулювання процедури припинення орендних правовідносин, наведене у статті 764 Цивільного кодексу України та частині другій статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", спрямовано на досягнення справедливого балансу між правом орендодавця, як власника майна, володіти, користуватися та розпоряджатися майном на власний розсуд і правом орендаря очікувати на стабільність та незмінність його майнового становища. У контексті наведених вище норм настання наслідків у виді припинення чи продовження договору є пов`язаним із дотриманням сторонами орендних правовідносин добросовісної та послідовної поведінки, обумовленої змістом укладеного договору, положеннями господарського законодавства, а також усталеними звичаями ділового обороту та документообігу.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач звернувся до позивача з листом від 16.01.2020р. №1025/07, в якому просив продовжити термін дії договору оренди №12/02-5727-ОД від 31.03.2015р. державного нерухомого майна, яке розміщене за адресою: м. Кам`янське, вул. Дніпробудівська, 2, на строк 2 роки 11 місяців.

Таким чином, вбачається дотримання відповідачем, як орендарем, умов договору та вимог законодавства щодо своєчасного повідомлення про намір продовження дії договору.

В той же час, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач, як орендодавець, надав відповідачу свої заперечення проти продовження строку дії договору.

При цьому, суд зазначив, що своє заперечення позивач виклав відповідачу та Дніпровському державному технічному університету листом від 16.03.2020р. №11-02-01558 про припинення договору оренди.

За текстом листа регіональне відділення повідомляє, що відповідно до ч.2 ст. 26 Закону України „Про оренду державного та комунального майна", у зв`язку із закінченням терміну дії договору оренди 29.02.2020, враховуючи невиконання орендарем умов договору оренди - договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 31.03.2015 №12/02-5727-ОД є припиненим з 01.03.2020.

Як зазначив суд першої інстанції, Лист від 16.03.2020р. №11-02-01558 про припинення договору оренди направлено на адресу відповідача 30.03.2020р., що підтверджується фіскальним чеком АТ "УКРПОШТА".

Разом з цим, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав неналежну правову оцінку зазначеним доказам, та ухвалив рішення на припущенні направлення цього листа та саме зазначеного змісту, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження направлення вказаного листа позивач надав суду лише фіскальний чек про направлення рекомендованого листа ( л.с. 144 т.1)

Відповідно до правової позиції, яка викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19 негативні наслідки неодержання орендарем звернення до нього, якщо таке звернення здійснене добросовісно і розумно, покладаються на орендаря, а факт наявності відповідної заяви орендодавця та доказів її належного надсилання орендарю свідчить про добросовісне звернення орендодавця до орендаря, а відтак і про припинення договірних відносин між сторонами відповідно до приписів чинного законодавства.

Разом із тим без достеменного та однозначного встановлення обставин стосовного того, чи мало місце у спірних правовідносинах повідомлення орендодавцем орендаря про припинення дії договору оренди та чи було таке повідомлення направлене в межах строку, визначеного законом, неможливо дійти обґрунтованого висновку про продовження чи навпаки терміну (строку) дії договору оренди та, як наслідок, наявності або відсутності підстав для задоволення позовних вимог у справі.

Оцінюючи на предмет належності фіскального чеку як доказу направлення листа відповідачу, колегія суддів зазначає, що даний фіскальний чек підтверджує лише направлення рекомендованого листа на ім`я отримувача- ПРАТ «Київстар» у м. Київ 03113.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 2 Правил повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - це повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача

Згідно з пунктом 90 Правил адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку. Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

Прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти (пункт 94 Правил).

Відповідно до пункту 105 Правил одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Тобто повідомлення про вручення поштового відправлення є документом, який оформлюється з метою отримання відправником відомостей щодо факту вручення поштового відправлення, дати такого вручення та щодо особи, яка отримала це поштове відправлення від імені адресата.

Згідно з пунктом 3.1.2.1 Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого та введеного в дію наказом УДП ПЗ "Укрпошта" 12.05.2006 № 211 (далі - Порядок) при прийманні рекомендованого поштового відправлення працівник зв`язку наклеює ШКІ відповідного зразка вгорі ліворуч адресного боку відправлення (у разі відсутності місця під адресою відправника, як виняток - на вільному місці адресного боку).

Відповідно до пункту 3.1.2.2 Порядку про прийняте для пересилання рекомендоване поштове відправлення відправнику видається касовий чек або розрахункова квитанція. У розрахунковій квитанції зазначається: порядковий номер розрахункової квитанції; номер поштового відправлення (через дріб після номера квитанції), вид поштового відправлення, особлива відмітка, якщо рекомендоване відправлення подається з повідомленням про вручення, з відміткою "Судова повістка", "Вручити особисто"; місце призначення; його маса; сума плати за пересилання тощо. У визначеному місці розрахункової квитанції проставляється відбиток календарного штемпеля. Касовий чек повинен містити таку саму інформацію, за виключенням номера розрахункової квитанції.

Пунктом 3.1.3.1 Порядку визначено, що приймання рекомендованих листів, поштових карток, секограм, бандеролей здійснюється відповідно до вимог пункту 3.1.2.1, 3.1.2.2 Порядку.

Відповідно до пункту 3.1.3.2. Порядку після наклеювання на рекомендоване поштове відправлення ШКІ до АРМ ВЗ вводяться всі реквізити, необхідні для формування інформації про прийняте поштове відправлення та тарифікації: тип відправника, вид оплати, найменування та повна адреса одержувача, вид відправлення, категорія, номер відправлення, спосіб пересилання, маса, особливі відмітки. Після закінчення приймання рекомендованого поштового відправлення на РРО роздруковується касовий чек, який видається відправнику

Сукупний аналіз наведеного свідчить про те, що при відправленні рекомендованого поштового відправлення у відділенні поштового зв`язку на ньому проставляється відбиток календарного штемпеля, що відповідає даті подання письмової кореспонденції для пересилання, та наклеюється штриховий кодовий ідентифікатор, відомості про який містяться у розрахунковій квитанції.

При цьому, сам по собі розрахунковий документ підтверджує надання послуг поштового зв`язку та дозволяє встановити інформацію щодо найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надали послугу, дату прийняття до пересилання поштового відправлення, вид послуги, її вартість і одержувача, однак не містить інформації щодо адреси направлення та змісту відправлення.

В такий спосіб, копія лише самого фіскального чеку рекомендованого поштового відправлення без долучення до нього рекомендованого повідомлення про вручення із штриховим кодовим ідентифікатором, або копії конверта, у якому направлявся лист від 16.03.2020 № 11-02-01558, не може бути підтвердженням надіслання його засобами поштового зв`язку, оскільки копія фіскального чеку не містить інформації про те, що саме було направлено засобами поштового зв`язку і на яку адресу, у зв`язку із чим стверджувати про факт направлення повідомлення від 16.03.2020 № 11-02-01558 на адресу Відповідача неможливо.

З огляду на вищезазначене, фіскальний чек рекомендованого поштового відправлення без додання до нього оригіналу або копії рекомендованого повідомлення про вручення, яке дозволяє ідентифікувати направлення передбаченого законом повідомлення саме на адресу Відповідача та його отримання або неотримання із зазначенням причин, свідчать про недоведеність виконання позивачем свого обов`язку щодо повідомлення орендаря про заперечення у продовженні строку договору оренди.

Крім того, з наданого фіскального чеку достеменно не випливає, що рекомендований лист надсилався саме Позивачем.

Опосередковано про відсутність наміру позивача відмовити у продовженні строку договору оренди свідчать дії позивача, який 27.01.2020 направив листа до Міністерства освіти і науки, як органу управління, для отримання погодження продовження з відповідачем строку дії договору оренди ( л.с. 24 т.1)

Відповідно до ст. 9 Закону України « Про оренду державного та комунального майна» в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п`ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про можливість оренди та умови договору оренди. Якщо орендодавець не одержав у встановлений термін висновків органу, уповноваженого управляти державним майном, дозволу, відмови чи пропозиції укласти договір оренди нерухомого майна з бюджетною установою, організацією, висновків органу Антимонопольного комітету України, укладення договору оренди вважається з цими органами погодженим.

Оскільки від Міністерства освіти, як уповноваженого органу управління державним майном не надходило заперечення щодо продовження договору оренди станом на 01 березня 2020 року, мала місце «мовчазна згода» на продовження договору оренди.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що Балансоутримувач - Державний вищий навчальний заклад Дніпровський державний технічний університет не заперечував проти продовження оспорюваного договору оренди і вважає, що 01.03.2020р. відбулось продовження строку дії договору за мовчазливою згодою.

З листа Міністерства освіти і науки України від 15.12.2021 року вбачається, що Міністерство не надсилало ПрАТ «Київстар» та Дніпровському державному технічному університету письмового попередження про намір використовувати майно- частину приміщення підвалу та частину зовнішньої повехні стіни загальною площею 1,8 (0,6+1,2) кв.м., розміщене за адресою: м. Дніпродзержинськ (Кам`янське), вул. Дніпробудівська, 2, підвальне приміщення 4-х поверхової будівлі, що перебуває на балансі Дніпровського державного технічного університету ( л.с. 176 т. 1)

Посилання суду першої інстанції на відсутність укладеної між сторонами додаткової угоди до договору, є безпідставним, оскільки для «автоматичного» продовження дії договору в порядку ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», ст.764 ЦК України та ч.4 ст.284 ГК України (продовження на той же строк і на тих самих умовах), що реалізується внаслідок мовчазної згоди сторін договору і для продовження дії договору не вимагається обов`язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи відповідача про неможливість спростувати надсилання йому Позивачем не листа-повідомлення про припинення спірного договору оренди, направлення якого підтверджується фіскальним чеком, а листа іншого характеру, з огляду на значну кількість укладених між сторонами договорів оренди і без можливості ідентифікувати відповідні відправлення.

Посилання позивача на те, що відповідачем не були дотримані умови договору, а саме, п. 5.16, що стало підставою для припинення договору оренди і про що зазначено у листі від 16.03.2020 року, є необґрунтованим з огляду на наступне.

Так, зі змісту листа від 16.03.2020 року вбачається, що у зв`язку із закінченням строку дії договору оренди та враховуючи невиконання орендарем умов договору оренди- договір оренди нерухомого майна припинений з 01.03.2020 року ( л.с. 144 т.1).

Проте, окрім відсутності доказів належного направлення даного листа, жодного посилання на те, що відповідач не виконав умови саме п. 5.16 договору, лист не містить.

Відповідно до п. 5.16 договору, у разі наміру продовжити строк дії договору оренди, орендар зобов`язаний не пізніше ніж за місяць до закінчення терміну дії договору оренди подати Орендодавцю про це заяву з документами щодо виконання умов договору оренди ( копія договору страхування державного майна, копія договору страхування цивільної відповідальності, платіжні доручення про сплату страхового платежу).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов п. 5.16 договору, відповідач здійснив страхування державного майна за Договором від пошкодження, втрати та загибелі, про що свідчить Сертифікат № 4 від 01.01.2020 року до договору добровільного страхування загальної цивільно-правової відповідальності та відповідальності товаровиробника № 0014116/3301/3200003 від ПАТ «Уніка», Сертифікат № 7 від 01 січня 2021 року до Договору добровільного страхування загальної цивільно-правової відповідальності від ПрАТ «Страхова компанія`ЄВРОІНС Україна», Сертифікат № 301 від 18 березня 2020 року ( л.с. 47-58 т.1).

Той факт, що дані Сертифікати не були долучені до листа відповідача про продовження строку дії договору оренди, не може бути підставою для відмови у продовженні строку договору за умов дотримання орендарем вимог статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 № 2269-ХІІ (чинного на час виникнення спірних правовідносин).

Крім того, колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що відповідно до статей 4 і 5 Закону України «Про Фонд державного майна України» та статті 32 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» саме на Позивача покладено обов`язок здійснення контролю за виконанням умов договорів оренди та за використанням орендованого державного майна, під час якого Регіональне відділення Фонду державного майна України повинно перевіряти: відповідність цільового використання майна; технічний стан об`єкта оренди; наявність/відсутність суборенди; виконання умов договору оренди. Оскільки, Позивач не надав суду в якості доказу жодного документу, що свідчив би про факт порушення ПрАТ «Київстар» умов договору оренди, а саме: умов щодо страхування орендарем взятого в оренду майна, яке Позивач мав виявити і зафіксувати у звіті, що складається за результатами здійснення контролю, то наведене свідчить, що за весь час дії договору з боку Позивача не було зафіксовано жодного факту порушення виконання умов діючого договору оренди, в тому числі і щодо страхування орендованого майна, що свідчить про належне виконання орендарем умов договору.

З матеріалів справи також вбачається, що після 01 березня 2020 року відповідач сплачував орендну плату відповідно до умов договору позивачу та балансоутримувачу, які отримували орендну плату і не повертали її орендарю, про що свідчать платіжні доручення за означений період часу ( л.с. 59-111 т.1)

З огляду на вищезазначені обставини, вбачається встановленим факт належного виконання відповідачем умов договору оренди та дотримання ним положень Закону України «Про оренду державного та комунального майна», та недоведеністю позивачем належними та допустимими доказами надання своїх заперечень щодо продовження строку дії договору оренди, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову та виселення відповідача.

Таким чином, оскільки господарський суд Дніпропетровської області дав неналежну правову оцінку доказам, що привело до неправильного застосування норм матеріального права, у відповідності до ст. 277 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.275-282 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київстар" задовольнити.

Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 року у справі №904/8532/21 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях до Приватного акціонерного товариства "Київстар" відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення її повного тексту з підстав, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Верхогляд Т.А. у період з 15.08.2023 по 25.08.2023 (включно) повний текст постанови виготовлено та підписано 28.08.2023року.

Головуючий суддя О.В.Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя Т.А.Верхогляд