ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

"30" серпня 2023 р. Справа № 911/2616/23

Господарський суд Київської області у складі судді Щоткіна О.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» від 24.08.2023 про видачу судового наказу про стягнення з фізичної особи-підприємця Вітяка Максима Романовича 33312,41 грн

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» (далі заявник, ТОВ «Бізнес позика») звернулося до Господарського суду Київської області із заявою від 24.08.2023 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Вітяка Максима Романовича заборгованості за договором № 201416-КС-001 про надання кредиту від 01.04.2021 у сумі 33312,41 грн, з яких: суми прострочених платежів по тілу кредиту 15000,00 грн; суми прострочених платежів по процентах 16562,41 грн; суми прострочених платежів за комісією 1750,00 грн.

Дослідивши подану заяву і додані до неї документи, суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з огляду на таке.

Частиною першою статті 12 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) визначено, що господарське судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного).

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа-підприємець.

Відповідно до частини третьої статті 147 ГПК України заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.

Пунктом 4 частини першої статті 152 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині першій статті 175 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 175 ГПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Згідно із частиною дев`ятою статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, сформованого судом 29.08.2023 за № 31315118, підприємницька діяльність фізичної особи-підприємця Вітяка Максима Романовича (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) припинена, про що до Єдиного державного реєстру внесено запис за № 001026377 від 09.06.2021.

Отже заява про видачу судового наказу пред`явлена до особи, яка припинила свою господарську діяльність та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.

Звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження, визначаючи в якості боржника саме фізичну особу-підприємця, яка втратила статус суб`єкта господарювання, заявник не врахував, що процедура наказного провадження застосовується виключно щодо суб`єктів господарювання. Припинення статусу підприємця унеможливлює застосування до зазначених правовідносин процедури наказного провадження, оскільки під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.

За таких обставин, враховуючи факт державної реєстрації припинення підприємницької діяльності Вітяка Максима Романовича, суд дійшов висновку про відмову ТОВ «Бізнес позика» у видачі судового наказу на підставі пункту 4 частини першої статті 152 ГПК України.

Суд звертає увагу заявника на те, що згідно із частиною другою статті 153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви (частина друга статті 151 ГПК України).

Керуючись статтями 152, 154, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Бізнес позика» у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з фізичної особи-підприємця Вітяка Максима Романовича 33312,41 грн заборгованості за договором № 201416-КС-001 про надання кредиту від 01.04.2021.

Ухвала набирає законної сили у порядку, встановленому статтею 235 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржена в порядку та у строки, передбачені статтями 254-256 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя О.В. Щоткін