ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.08.2023 Справа №905/810/23

Господарський суд Донецької області у складі судді Лейби М.О., при секретарі судового засідання Лабуня С.Є., розглянувши у судовому засіданні матеріали справи

за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега», м.Дніпро

до відповідача Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації, м.Москва

про відшкодування збитків у розмірі 1078125,16 доларів США.

Представники:

від позивача (в режимі відеоконференції): адвокат Ромащенко К.В.

від відповідача: не з`явився

Суть справи:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Омега», звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про відшкодування збитків у розмірі 1078125,16 доларів США.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України позивачем вимушено закрито супермаркети Varus у містах Донецької області, у зв`язку з чим позивач зазнав збитків.

Ухвалою від 03.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.08.2023.

Суд зазначає, що предметом позову є відшкодування шкоди (збитків), завданої збройною агресією Російської Федерації проти України; місцем завдання шкоди (збитків) є територія суверенної держави Україна; передбачається, що шкода завдана агентами Російської Федерації, які порушили принципи та цілі, закріплені у Статуті ООН, щодо заборони військової агресії, вчиненої стосовно іншої держави - України; вчинення актів збройної агресії іноземною державою не є реалізацією її суверенних прав, а свідчить про порушення зобов`язання поважати суверенітет та територіальну цілісність іншої держави - України, що закріплено у Статуті ООН. У зв`язку з повномасштабним вторгненням Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року Україна розірвала дипломатичні відносини з Росією, що, у свою чергу, з цієї дати унеможливлює направлення різних запитів та листів до посольства Російської Федерації в Україні, у зв`язку із припиненням його роботи на території України. До таких висновків щодо розірвання дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією дійшов Верховний Суд у постановах від 14 квітня 2022 року у справі №308/9708/19, від 18 травня 2022 року №760/17232/20, а також Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2022 року у справі №635/6172/17, провадження №14-167цс20 (пункт 58).

Відповідно до частин 5, 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі №990/80/22, Російська Федерація, вчинивши неспровокований та повномасштабний акт збройної агресії проти Української держави, численні акти геноциду Українського народу, не вправі надалі посилатися на свій судовий імунітет, заперечуючи тим самим юрисдикцію судів України на розгляд та вирішення справ про відшкодування шкоди, завданої такими актами агресії.

При цьому, Верховний Суд виходив з того, що країна-агресор діяла поза межами свого суверенного права на самооборону, навпаки, віроломно порушила усі суверенні права України, діючи на її території, тому безумовно Російська Федерація надалі не користується в такій категорії справ своїм судовим імунітетом. Вказані висновки наведено в постановах Верховного Суду від 08 та 22 червня 2022 року у справах №490/9551/19 та №311/498/20.

Таких самих висновків дійшов Верховний Суд і у постановах від 18 травня 2022 року у справі №428/11673/19 та у справі №760/17232/20-ц, зазначивши додаткові аргументи непоширення судового імунітету Російської Федерації у спірних правовідносинах, а саме: підтримання юрисдикційного імунітету Російської Федерації позбавить позивача ефективного доступу до суду для захисту своїх прав, що є несумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції; судовий імунітет Російської Федерації не застосовується з огляду на звичаєве міжнародне право, кодифіковане в Конвенції ООН про юрисдикційні імунітети держав та їх власності (2004); підтримання імунітету Російської Федерації є несумісним з міжнародно-правовими зобов`язаннями України у сфері боротьби з тероризмом; судовий імунітет Російської Федерації не підлягає застосуванню з огляду на порушення нею державного суверенітету України, а отже, не є здійсненням Російською Федерацією своїх суверенних прав, що охороняються судовим імунітетом.

Ухвалою від 03.08.2023 за результатами підготовчого засідання закрито підготовче провадження та розгляд справи по суті призначено в судовому засідання 29.08.2023.

14.08.2023 через систему «Електронний суд» від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи повідомлення відповідача про розгляд справи у судовому засіданні 29.08.2023.

Судом враховано, що до повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України порядок передачі судових та позасудових документів для вручення на території Російської Федерації регулювався Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, до якої Україна приєдналася 19.12.1992, прийнявши відповідний нормативний акт - постанову Верховної Ради України "Про ратифікацію Угоди про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності" від 19.12.1992 шляхом направлення доручення компетентному суду або іншому органу Російської Федерації.

У зв`язку з Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", за зверненням Мін`юсту, Міністерство закордонних справ України повідомило депозитаріїв конвенцій Ради Європи, Гаазької конференції з міжнародного приватного права та ООН, а також сторони двосторонніх міжнародних договорів України про повномасштабну триваючу збройну агресією Росії проти України та неможливість у зв`язку з цим гарантувати у повному обсязі виконання українською стороною зобов`язань за відповідними міжнародними договорами та конвенціями на весь період воєнного стану.

Згідно з листом Міністерства юстиції України №25814/12.1.1/32-22 від 21.03.2022 "Щодо забезпечення виконання міжнародних договорів України у період воєнного стану" з урахуванням норм звичаєвого права щодо припинення застосування міжнародних договорів державами у період військового конфлікту між ними, рекомендується не здійснювати будь-яке листування, що стосується співробітництва з установами Російської Федерації на підставі міжнародних договорів України з питань міжнародно-правових відносин та правового співробітництва у цивільних справах та у галузі міжнародного приватного права.

Крім того, у зв`язку з агресією з боку Росії та введенням воєнного стану АТ "Укрпошта" з 24.02.2022 припинила обмін міжнародними поштовими відправленнями та поштовими переказами з Російською Федерацією.

Міністерство юстиції України листом №91935//12.1.1 від 06.10.2022 щодо вручення судових документів резидентам Російської Федерації в порядку ст. 8 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року повідомило, що за інформацією МЗС України (лист № 71/14-500-77469 від 03.10.2022) 24.02.2022 розірвано дипломатичні відносини між Україною та Російською Федерацією у зв`язку з широкомасштабною збройною агресією останньої проти України. Функціонування закордонних дипломатичних установ України на території РФ та діяльність її дипломатичних установ на території України зупинено. Комунікація МЗС з органами влади РФ за посередництва третіх держав також не здійснюється.

Таким чином, передача будь-яких документів компетентним органам російської федерації, у тому числі дипломатичними каналами, наразі неможлива.

За наведених обставин, суд не має можливості для направлення ухвал суду ані безпосередньо на адресу відповідача, ані шляхом направлення доручення, ані іншими дипломатичними каналами, у зв`язку з чим єдиним можливим та належним повідомленням відповідача про розгляд справи є розміщення оголошень на сайті «Судової влади України» на сторінці Господарського суду Донецької області в провадженні якого знаходиться данна справа.

При цьому позивачем додано до матеріалів справи лист №11-08-23/1 від 11.08.2023 на адресу Посольства Російської Федерації в Польщі з повідомленням про розгляд справи №905/810/23 в судовому засіданні 29.08.2023 об 11:30год. та докази направлення вказаного листа (повідомлення) адресату.

Отже, з огляду на викладене, з метою належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, судом були розміщені відповідні оголошення-повідомлення на сайті «Судової влади України» на сторінці Господарського суду Донецької області. Крім того, процесуальні документи щодо розгляду даної справи офіційно оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень веб-порталу "Судова влада України" в мережі Інтернет (www.reyestr.court.gov.ua), відомості якого є офіційними та знаходяться у вільному доступі. Доступ до реєстру безоплатний та цілодобовий згідно Закону України "Про доступ до судових рішень".

Присутній в судовому засіданні 29.08.2023 в режимі відеоконференції представник позивача підтримав вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів, викладених у позові.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Згідно з частиною 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У відповідності до частини 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Приймаючи до уваги, що відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, однак не подав до суду відзиву на позов у межах визначеного законом процесуального строку на подання відзиву, а відтак не скористався наданими йому процесуальними правами, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, суд вважає, за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними в ній матеріалами відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, господарський суд

встановив:

28.09.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Востторг-Т» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега» (орендар, позивач у справі) укладено договір оренди нежитлового приміщення №11/09-19, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину нежитлового приміщення (об`єкт оренди, приміщення) площею 948,0кв.м. за адресою - Донецька обл., м.Бахмут (до перейменування Артемівськ), вул.Ювійлейна, 69 (п.1.1. договору)

Приміщення надається в оренду для використання у підприємницькій діяльності (п.2.1 договору).

Дата передання орендодавцем орендарю об`єкта оренди в орендне користування - дата підписання акту приймання-передачі. Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.06.2027 (п.8.1, п.8.3. договору.).

Договір та додатки до нього підписано представниками обох сторін, без зауважень. Підписи представників скріплено печатками Товариств.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Покинтелицею Д.В. та зареєстровано в реєстрі за №1250.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі зареєстровано за ТОВ «Омега» речове права - право користування (оренди) нежитловим приміщенням на підставі договору оренди від 28.09.2019.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, з причин ведення активних бойових дій, евакуацією населення, неможливістю подальної роботи супермаркетів, генеральним директором ТОВ «Омега» підписано наказ №118 від 04.04.2022 «Про консервацію супермаркету». Відповідно до якого виведено з експлуатації та припинено роботу супермаркету Варус-601, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м.Бахмут, вул.Ювілейна, 69. Строк консервації - з 08.04.2022 до закінчення військового стану.

Дніпропетровська торгово-промислова палата засвідчила, що закриття супермаркету Varus у м.Бахмут, вул.Ювілейна, 69 і неможливість використання приміщення є форс-мажорними обставинами (сертифікат №1200-22-0146 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

04.10.2019 між гр. ОСОБА_1 (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега» (орендар, позивач у справі) укладено договір оренди нежитлового приміщення, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування (оренду) частину споруди магазину, площею 507,7кв.м. на першому та підвальному поверсі будівлі, відмічену на схемі (додаток №1), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (п.1.1. договору).

Цільове призначення об`єкту оренди - є організація та здійснення орендарем роздрібної торгівлі продовольчими товарами і непродовольчими товарами повсякденного ужитку, розміщення офісу орендаря тощо (п.1.3. договору).

Договір оренди набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Термін оренди обчислюється з моменту підписання акту приймання-передачі «Об`єкта оренди» і діє до 01 червня 2017 року (пункт 6.1. договору).

Договір та додатки до нього підписано представниками обох сторін, без зауважень.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Журжою Ю.Г. та зареєстровано в реєстрі за №725.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі зареєстровано за ТОВ «Омега» речове права - право користування (оренди) нежитловим приміщенням на підставі договору оренди від 04.10.2019.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, з причин ведення активних бойових дій, евакуацією населення, неможливістю подальної роботи супермаркетів, генеральним директором ТОВ «Омега» підписано наказ №126 від 04.04.2022 «Про консервацію супермаркету». Відповідно до якого виведено з експлуатації та припинено роботу супермаркету Варус-603, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м.Білозерське, вул.Будівельна, 17. Строк консервації - з 07.04.2022 до закінчення військового стану.

Дніпропетровська торгово-промислова палата засвідчила, що закриття супермаркету Varus у м.Білозерське, вул.Будівельна, 17 і неможливість використання приміщення є форс-мажорними обставинами (сертифікат №1200-22-0145 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

15.07.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «ЄВРОПЛАЗА» (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Омега» (орендар, позивач у справі) укладено договір оренди нерухомого майна №090721, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування об`єкт оренди: нежитлові приміщення Торгівельного комплексу на першому поверху, що розташований за адресою: Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Приймаченко Марії (вулиця Гвардійців Кантемірівців) будинок 15. Площа об`єкту оренди становить 1200кв.м. (п.1.1., п.1.2. договору)

Цільове призначення об`єкту оренди - є організація та здійснення орендарем роздрібної торгівлі продовольчими товарами і непродовольчими товарами повсякденного ужитку, розміщення офісу орендаря тощо (п.2.1 договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.07.2031 (п.8.1 договору.).

Договір та додатки до нього підписано представниками обох сторін, без зауважень.

Договір посвідчено приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Райською Т.М. та зареєстровано в реєстрі за №3476.

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права в Державному реєстрі зареєстровано за ТОВ «Омега» речове права - право користування (оренди) нежитловим приміщенням на підставі договору оренди від 15.07.2021.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, з причин ведення активних бойових дій, евакуацією населення, неможливістю подальної роботи супермаркетів, генеральним директором ТОВ «Омега» підписано наказ №119 від 05.04.2022 «Про консервацію супермаркету». Відповідно до якого виведено з експлуатації та припинено роботу супермаркету Варус-606, що знаходиться за адресою: Донецька обл., м.Краматорськ, вул.Марії Приймаченко, 15. Строк консервації - з 10.04.2022 до закінчення військового стану.

Дніпропетровська торгово-промислова палата засвідчила, що закриття супермаркету Varus у м. Краматорськ, вул.Марії Приймаченко, 15 і неможливість використання приміщення є форс-мажорними обставинами (сертифікат №1200-22-0141 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

За твердженнями позивача згідно розрахунку складових витрат ТОВ «Омега» на оренду приміщеннь станом на дату закриття сумермаркетів Varus №601, Varus №603, Varus №606, ТОВ «Омега» інвестувало в об`єкт оренди:

супермаркет Varus №601 у м.Бахмут, 8855107,67грн. (еквівалент іноземної валюти 302688,02 доларів США), в тому числі: 4719979,21грн. (основні засоби), 3544097,64грн. (будівельно-монтажні роботи), 186330,00грн. (попередня оплата за оренду), 395021,49грн. (попередня оплата за комунальні послуги), 4849,95грн. (оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами), 4829,38грн. (вартість тари);

супермаркет Varus №603 у м.Білозерське - 3275085,36грн. (еквівалент іноземної валюти 111949,98 доларів США), в тому числі: 2056633,43грн. (основні засоби), 86956,52грн. (попередня оплата за оренду), 1117231,70грн. (будівельно-монтажні роботи), 3455,55грн. (оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами), 10808,16грн. (вартість тари);

супермаркет Varus №606 у м.Краматорськ - 19410250,53грн. (еквівалент іноземної валюти 663487,16 доларів США), в тому числі: 11454023,07грн. (основні засоби), 7303927,05грн. (будівельно-монтажні роботи), 336000,00грн. (попередня оплата за оренду), 33280,00грн. (попередня оплата за експлуатаційні послуги), 5111,09грн. (оплата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами), 21980,11грн. (вартість тари), 255926,21грн. (товарно-матеріалі цінності).

На підтвердження вказаних інвестицій у супермаркети та реального розміру збитків станом на дату закриття супермаркетів позивачем надано висновки судового експерта Семенової Н. за результатами проведення судової економічної експертизи №19/01/2-23 від 12.04.2023, №19/01/4-23 від 10.04.2023, №19/01/3-23 від 07.04.2023.

Загальна сума збитків, що спричинені ТОВ «Омега» врезультаті закриття і неможливості використання майна, визначена та заявлена позивачем до стягнення у сумі 1078125,16 доларів США (302688,02 + 111949,98 + 663487,16).

Надаючи правову кваліфікацію встановленим обставинам суду виходить з такого:

Статтею 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно із статтею 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, що кореспондується із статтею 20 Господарського кодексу України по відношенню до суб`єктів господарювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обов`язок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

Способами захисту прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відповідно до статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини 1 статті 3, статті 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

Частинами 1, 2 статті 22 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, в тому числі: втрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до вимог статтей 76, 77 Господарського процесуального кодексу України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд зазначає, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. Відсутність хоча б одного з таких елементів виключає відповідальність за заподіяння шкоди. Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Відповідно до Резолюції Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02 березня 2022 року військова агресія Російської Федерації була засуджена як така, що порушує статтю 2 (4) Статуту ООН, а також суверенітет, незалежність та територіальну цілісність України. Крім того, Російську Федерацію було зобов`язано припинити застосування сили проти України та вивести свої збройні сили за межі міжнародновизнаних кордонів України.

Аналогічних висновків дійшов і Міжнародний суд ООН, який у своєму наказі про забезпечувальні заходи від 16 березня 2022 року у справі щодо звинувачень в геноциді за конвенцією про попередження та покарання злочину геноциду (Україна проти Російської Федерації) зобов`язав Російську Федерацію припинити військову агресію проти України.

Також Генеральна Асамблея ООН прийняла Резолюцію ES-12/1 від 24 березня 2022 року, якою додатково засуджує військову агресію Росії проти України, вимагає від Російської Федерації припинення військових дій, в тому числі проти атак проти цивільних осіб та цивільних об`єктів, а також засуджує всі порушення міжнародного гуманітарного права та порушення прав людини та вимагає безумовного дотримання міжнародного гуманітарного права, включно із Женевськими Конвенціями 1949 року та Додаткового протоколу І 1977 року до них.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 14 квітня 2022 року про заяву Верховної Ради України Про вчинення Російською Федерацією геноциду в Україні визнано геноцидом Українського народу дії Збройних сил, політичного і військового керівництва Росії під час збройної агресії проти України, яка розпочалася 24 лютого 2022 року, а також доручено Голові Верховної Ради України спрямувати цю заяву до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї НАТО, урядів та парламентів іноземних держав. Голові Верховної Ради України надано повноваження звернутися до Генеральної прокуратури, Міністерства закордонних справ України та Міністерства юстиції України щодо невідкладного вжиття заходів для належного документування фактів вчинення Збройними силами Російської Федерації та її політичним і військовим керівництвом геноциду Українського народу, злочинів проти людяності, воєнних злочинів, інших тяжких злочинів на території України та ініціювання притягнення до відповідальності всіх винних осіб.

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №210/4458/15-ц, від 30 січня 2020 року у справі 287/167/18-ц, ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 серпня 2017 року у справі № 761/9437/15-ц висловлено правову позицію про те, що факт збройної агресії Російської Федерації проти України встановленню в судовому порядку не потребує.

Преамбулою Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що Україна згідно з Конституцією України є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншим міжнародно-правовим актам є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Відповідно до частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування.

Отже, протиправність діяння відповідача, як складового елементу факту збройної агресії Росії проти України в розумінні частини 3 статті 75 Господарскього процесуального кодексу України є загальновідомим фактом, який закріплено державою на законодавчому рівні.

Щодо вини, як складового елемента цивільного правопорушення, законодавством України не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди; діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. В контексті зазначеного, саме відповідач повинен доводити відсутність своєї вини у спірних правовідносинах. Близький за змістом висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 21 квітня 2021 року у справі № 648/2035/17, постанові від 14 лютого 2018 року у справі №686/10520/15-ц.

Обов`язковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний зв`язок між вчиненими порушеннями і завданими збитками. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового зв`язку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою здійснення своєї господарської діяльності позивачем укладено договір оренди нежитлового приміщення №11/09-19 від 28.09.2019, договір оренди нежитлового приміщення №01/10-19 від 04.10.2019, договір оренди нерухомого майна №090721 від 15.07.2021, та взято в тимчасове платне користування приміщення, які розташовані за адресою: м.Бахмут, вул.Ювілейна, 69 (згідно договору 11/09-19 від 28.09.2019), м.Білозерське, вул.Будівельна, 1 (згідно договору №01/10-19 від 04.10.2019), м.Краматорськ, вул. Приймаченко Марії, буд.15 (згідно договору №090721 від 15.07.2021).

За результатами дослідження зазначених вище доказів, наявних у матеріалах справи, судом встановлено, що саме внаслідок війської збройної агресії Російської Федерації проти України позивач фактично втратив можливість користуватись приміщеннями переданими йому в оренду та здійснювати свою господарську діяльність з використанням вказаних приміщень.

Заявлений позивачем до стягнення з відповідача розмір збитків підтверджено висновками експерта за результатами проведення судових економічних експертиз, в яких зазначено про розмір збитків, що призели до завдання майнової шкоди ТОВ «Омега» в результаті закриття і неможливості використання майна у супермаркетах Varus №601, №603, №606. Розмір збитків становить вартість основних засобів, тари, будівельно-монтажних робіт, попередньої плати за оренду та комунальні (експлуатаційні) послуги, оплати за ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами.

Таким чином, на переконання суду, позивачем у даній справі доведено повний склад правопорушення, що є умовою та підставою для застосування до відповідача такого заходу відповідальності як відшкодування шкоди.

Судом встановлено, що загальна сума збитків спричинених позивачу становить 1078125,16 доларів США.

З огляду на встановлені обставини справи та мотиви з яких виходить суд, позовні вимоги ТОВ «Омега» до Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про стягнення збитків є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

При цьому суд враховує, що при зверненні з позовом позивач не сплачував судовий збір, оскільки звільнений від його сплати в силу приписів пункту 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» - від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах за позовами до держави-агресора Російської Федерації про відшкодування завданої майнової та/або моральної шкоди у зв`язку з тимчасовою окупацією території України, збройною агресією, збройним конфліктом, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Відповідно до частини 2 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» установлено з 1 січня 2023 року та на дату звернення прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 2684,00 грн.

Відтак, беручи до уваги, висновок суду про задоволення позовних вимог, стягненню з відповідача підлягає: до Державного бюджету України судовий збір у сумі 591382,91грн., що дорівнює 1,5% від 39425527,72грн. (гривневого еквівалента задоволеної суми - на дату ухвалення рішення); на користь позивача витрати з оплати експертизи в розмірі 2013,21 доларів США.

Керуючись статтями 2, 3, 4, 12, 13, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 178, 236-238, 241, 256 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» до відповідача Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації про відшкодування збитків у розмірі 1078125,16 доларів США, задовольнити.

Стягнути з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (адреса: 125993, Російська Федерація, м.Москва, вул. Велика Дмитрівка, буд. 15а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омега» (; адреса: 49041, Дніпропетровська обл., м.Дніпро, вул.Панікахи, буд. 15) суму збитків в розмірі 1078125,16 доларів США (один мільйон сімдесят вісім тисяч сто двадцять п`ять доларів США, 16 центів) та судові витрати в сумі 2013,21 доларів США (дві тисячі тринадцять доларів США, 21 цент).

Стягнути з Російської Федерації в особі Генеральної прокуратури Російської Федерації (адреса: 125993, Російська Федерація, м.Москва, вул. Велика Дмитрівка, буд. 15а) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 591382,91грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Згідно із статтею 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга відповідно до статті 256 Господарського процесуального кодексу України на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга може бути подана учасниками справи до Східного апеляційного господарського суду.

У судовому засіданні 29.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 29.08.2023.

Суддя М.О. Лейба