РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2023Справа № 910/6070/23

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Бондаренко - Легких Г.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні справу № 910/6070/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор» (01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, оф. 38/1)

До Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної Академії медичних наук України» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 75)

про стягнення 129 960, 16 грн

Без виклику представників сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної Академії медичних наук України» (відповідач) про стягнення 129 960, 16 грн.

Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати.

24.04.2023 Господарський суд міста Києва дослідивши матеріали позовної заяви, дійшов висновку про наявність підстав для залишення її без руху, про що постановив відповідну ухвалу та встановив позивачу п`ятиденний строк з дня вручення ухвали від 24.04.2023.

09.05.2023 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, якою позивач усунув недоліки встановлені ухвалою суду від 24.04.2023.

12.05.2023 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи ухвалив здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) представників сторін.

07.06.2023 до суду від відповідача надійшов відзив.

04.07.2023 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив.

Згідно з частиною 2 статті 252 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов на нього, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

1. Фактичні обставини, що стали підставою спору (підстави позову).

25.11.2022 між ТОВ «Перший енергетичний оператор» (постачальник) та Державною установою «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної Академії медичних наук України» (споживач) укладено Договір №107/ІМПК/КЕМ про закупівлю електричної енергії від 25.11.2022 (Договір), згідно умов якого постачальник продає електричну енергію для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купованої) електричної енергії згідно з умовами цього Договору (п. 1.1. Договору).

Згідно п. 1.3. Договору сторони визначили, що очікуваний обсяг постачання електричної енергії за цим договором складає 35 000 кВт*год та відповідає очікуваному обсягу закупівлі послуг з розподілу (передачі) електричної енергії у оператора системи.

Пунктом 2.1. Договору сторони погодили, що строк (термін) поставки товару: по 31 грудня 2022 року включно.

Пунктом 4.1. Договору сторони передбачили, що вартість товару за 1 кВт/год 6, 01 грн в т.ч. ПДВ - 1, 00 грн.

Пункт 4.3. Договору - ціна електричної енергії має зазначатися постачальником у рахунках про оплату електричної енергії (актах прийняття-передавання товарної продукції) за цим Договором.

Пункт 4.6. - розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць. Оплату вартості використання електричної енергії споживач здійснює на підставі ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України - лише за фактично використану електричну енергію, на підставі належним чином оформлених документів не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

30.12.2022 між сторонами була укладена Додаткова угода №1 до Договору, пунктом 1 якої сторони погодили зменшити суму Договору на постачання електричної енергії на 168 959, 16 грн. Остаточна сума Договору становить 41 390, 84 грн, в т.ч. ПДВ 6 898, 47 грн.

Позивач зазначає, що фактично відповідачем за період листопад - грудень 2022 було спожито електричної енергії на загальну суму 171 351, 00 грн (листопад 2022 - 6 887 кВт, грудень 2022 - 21 624 кВТ).

22.12.2022 відповідач здійснив розрахунок за спожиту електричну енергію у листопаді 2022 на суму 41 390, 84 грн. Проте, вартість фактично спожитої електричної енергії у грудні 2022 на суму 129 960, 16 грн залишається не оплаченою.

У зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з метою стягнення вартості фактичної спожитої електричної енергії у грудні 2022 в судовому порядку.

2. Предмет позову.

Предметом позову є матеріально-правова вимоги про стягнення з відповідача вартості фактичної спожитої електричної енергії у грудні 2022 у розмірі 129 960, 16 грн.

3. Доводи позивача щодо суті позовних вимог.

(1) згідно листа Оператора системи розподілу електричної енергії ПрАТ «ДТЕК Київські Електромережі» від 23.03.2023 №3/01/5/8854, обсяг спожитої відповідачем електроенергії у грудні 2022 становить 21 634 кВт/год;

(2) відповідачеві було направлено через електронне програмне забезпечення «M.E.Doc» акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №710 від 30.11.2022 (за листопад 2022) та рахунок на оплату №186 від 30.11.2022 на суму 41 390, 84 грн. Акт був погоджений відповідачем та повністю оплачений;

(3) також, позивачем через електронне програмне забезпечення «M.E.Doc» було направлено відповідачем акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №814 від 27.12.2022 (за грудень 2022) та рахунок на оплату №224 від 27.12.2022. Вказані документи були отримані відповідачем, однак відповідач так і не підписав акт за спожиту електричну енергію у грудні 2022. Згідно Акту №814 від 2712.2022 вартість спожитої електричної енергії у грудні 2022 становить 159 865, 90 грн з ПДВ;

(4) відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві вартість фактично спожитої електричної енергії у грудні 2022 у розмірі 129 960, 16 грн.

4. Заперечення відповідача щодо суті позовних вимог.

(1) Додатковою угодою №1 від 30.12.2022, сторони погодили зменшити обсяги постачання електричної енергії до 6 886, 995 кВт/год, загальна вартість яких становить 41 390, 84 грн з урахуванням ПДВ;

(2) відповідач повною мірою виконав договірні зобов`язання в частині оплати наданої електричної енергії, що підтверджується платіжним дорученням від 22.12.2022 №1323;

(3) підтвердженням виконання бюджетних зобов`язань та відсутності зареєстрованої кредиторської заборгованості за Договором є лист Управління Державної казначейської служби України у Голосіївському районі м. Києва №01/173 від 24.05.2023. Бюджетний період становить один календарний рік та починається з 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, відтак відповідач не може здійснити оплату за надані в грудні 2022 послуги, за якими пройшов бюджетний період;

(4) відповідач не отримував на поштову адресу з рекомендованим повідомленням про вручення Акт приймання-передачі електричної енергії №814 від 27.12.2022 за грудень 2022. Більше того, станом на дату підписання додаткової угоди 30.12.2022 позивач не повідомляв відповідача про наявність в нього заборгованості за грудень 2022;

5. Оцінка доказів судом та висновки суду.

Спір у справі виник у зв`язку наявність чи відсутністю зобов`язання відповідача здійснити оплату вартості фактично спожитої електричної енергії у грудні 2022 у розмірі 129 960, 16 грн. Отже, з метою правильного вирішення спору, суд повинен надати відповіді на такі питання:

- чим підтверджено вартість фактично спожитої відповідачем електричної енергії у грудні 2022 та в якому обсязі?

- чи передбачено умовами договору відповідальність відповідача за відхилення від договірних величин споживання електричної енергії?

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, Суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальних) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Нормами статті 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору, тобто відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Такі ж самі положення містяться й у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України за якими зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до пункту 4.21. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 14.03.2018 № 312 (надалі - ПРРЕЕ) оплата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію має здійснюватись згідно зі строками, встановленими договором та сформованим відповідним учасником роздрібного ринку платіжним документом. Зазначені строки не можуть бути меншими за 5 днів з дня надання платіжного документа споживачу.

Електропостачальник має право на своєчасне та в повному обсязі отримання коштів за продану електричну енергію відповідно до укладених договорів, а споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів (п. 5.2.1., 5.5.5. ПРРЕЕ).

Суд констатує, що Додатковою угодою №1 від 30.12.2022 до Договору сторони на підставі ч. 5 ст. 41 Закону України «Про публічні закупівлі» зменшили суму Договору на постачання електричної енергії та визначили остаточну суму Договору, що становить 41 390, 84 грн в т.ч. ПДВ 6 898, 47 грн.

Додаткова угода не оскаржувалась сторонами. Таким чином, як і зазначає відповідач у своєму відзиві, з огляду на вартість одиниці товару, що не була змінена такою додатковою угодою та становить 6, 01 грн за 1 кВт в т.ч. ПДВ 1, 00 грн (п. 4.1. Договору), відповідач мав спожити електричну енергію на зменшену суму, що становить 6 887 кВт, що було спожито відповідачем у листопаді 2022.

Дійсно, Додаткова угода була підписана між сторонами практично в останній день строку дії договору, проте фактично такою угодою було погоджено договірну величину споживання електричної енергії лише у листопаді 2022, а не в грудні 2022. Додаткова угода містить посилання на те, що інші умови Договору залишаються незмінними і сторони підтверджують по ним свої зобов`язання.

Вказані обставини не заперечуються сторонами та підтверджується підписаним Актом здачі-приймання робіт (надання послуг) №710 від 30.11.2022, що був повністю оплачений відповідачем згідно платіжного доручення №1323 від 22.12.2022 та щодо обсягу спожитої електричної енергії у листопаді 2022 на суму 41 390, 84 грн між сторонами відсутній спір.

Відповідач вказує, що ним виконано договірні зобов`язання в повному обсязі, з чим суд погодитися не може, оскільки спір стосується фактично спожитої електричної енергії відповідачем у грудні 2022.

Згідно п.1.3. Договору, що залишився незмінним - очікуваний обсяг постачання електричної енергії складає 35 000 кВт/год. При цьому, укладаючи додаткову угоду, сторони не зафіксували реальний обсяг фактично спожитої електричної енергії відповідачем за грудень 2022.

Згідно пункту 1.1.2. ПРРЕЕ договірна величина споживання електричної енергії - узгоджена в договорі між електропостачальником і споживачем величина обсягу електричної енергії на відповідний розрахунковий період.

В статтях 610, 611 Цивільного кодексу України закріплено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Таким чином, зважаючи на договірну величину обсягів споживання електричної енергії, що визначена в п. 1.3. Договору, який залишився незмінним. Підписання Додаткової угоди, якою зменшено остаточну суму договору, проте без погодження інших обсягів споживання електричної енергії та вартості одиниці товару, а ніж ті, що передбачені самими Договором, не звільняє відповідача від обов`язку здійснення оплат за фактично спожиту електричну енергію та не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно пункту 4.6. Договору розрахунковим періодом за цим Договором є 1 календарний місяць. Оплату вартості використання електричної енергії споживач здійснює на підставі ч. 1 ст. 49 Бюджетного кодексу України - лише за фактично використану електричну енергію, на підставі належним чином оформлених документів не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим.

Згідно п. 4.12. ПРРЕЕ розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Згідно наявного в матеріалах справи листа ПРАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» від 23.03.2023 за №3/01/5/8854 вбачається, що відповідач за грудень місяць 2022 року фактично спожив електричну енергію в обсязі 21 624, 00 кВт/год.

При цьому, відповідач у відзиві жодним чином не заперечує обсяг спожитої ним електричної енергії у грудні 2022 та не надає суду контррозрахунок проведених позивачем нарахувань.

Отже, суд дійшов висновку, що обов`язок відповідача з оплати вартості спожитої електричної енергії у грудні 2022 в обсязі 21 624, 00 кВт/год є таким, що настав та підлягає виконанню.

Крім того, суд звертає увагу відповідача, що відсутність державних асигнувань не звільняє відповідача від виконання своїх зобов`язань, які виникли зі споживанням електричної енергії в більшому обсязі. (ст. 4, 48, 51 Бюджетного кодексу України).

Перевіривши проведений позивачем розрахунок вартості спожитої електричної енергії з розрахунку за одиницю товару 1кВт/год = 6, 01 грн в т.ч. ПДВ 1, 00 грн, суд встановив, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі, що визначений позивачем та становить 129 960, 16 грн.

Разом з тим, суд відзначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору, а обов`язок судів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент сторін на підтримку кожної підстави. Відтак, інші доводи, на які посилалися сторони в своїх заявах по суті справи, не прийняті судом до уваги, як такі, що не спростовують висновків суду щодо задоволення позову.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до положень статті 129 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог суд покладає понесені судові витрати позивача, що складаються із судового збору у розмірі 2 684, 00 грн на відповідача.

Про інші судові витрати позивач суду не заявляв.

На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 73-77, 86, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор» до Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної Академії медичних наук України» про стягнення 129 960, 16 грн - задовольнити.

2. Стягнути з Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю. І. Кундієва Національної Академії медичних наук України» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 75; ідентифікаційний код: 22946309) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Перший енергетичний оператор» (01014, м. Київ, вул. Соловцова Миколи, буд. 2, оф. 38/1; ідентифікаційний код: 41009874) 129 960 (сто двадцять дев`ять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн 16 коп. фактично спожитої електричної енергії, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г. П. Бондаренко - Легких