ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
УХВАЛА

"01" вересня 2023 р. Cправа № 902/1139/23

Суддя Господарського суду Вінницької області Тісецький С.С., розглянувши матеріали

за заявою: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність

В С Т А Н О В И В :

29.08.2023 року до Господарського суду Вінницької області надійшла заява ОСОБА_1 б/н від 29.08.2023 року (вх. № 1149/23) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями (з присвоєним єдиним унікальним номером судової справи № 902/1139/23) від 29.08.2023 року, вказану заяву передано на розгляд судді Тісецькому С.С.

Суд, оглянувши матеріали поданої заяви, дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно зі статтею 129 Конституції України одними з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ГПК України, завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 3 ГПК України, судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ).

Цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.

Частина 1 ст. 2 КУзПБ передбачає, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України. Застосування положень Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України здійснюється з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ст. 113 КУзПБ, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Згідно з ч. 1 КУзПБ, справи про банкрутство розглядаються господарськими судами за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, фізичної особи або фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 116 КУзПБ, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається місце проживання боржника.

Згідно з ч. 3 ст. 27 ГПК України, для цілей визначення підсудності відповідно до цього кодексу місцем проживання фізичної особи, яка не є підприємцем, визнається зареєстроване у встановленому законом порядку місце її проживання або перебування.

Законом України "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" врегульовано відносини у сфері надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання (перебування) фізичних осіб в Україні, встановлює порядок надання таких послуг та порядок внесення, обробки, обміну відповідними відомостями в електронних реєстрах, базах даних для надання таких послуг.

Згідно ст. 1 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", дія цього Закону поширюється на громадян України, а також на іноземців та осіб без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, відповідно до їхніх прав та свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні", реєстрація місця проживання (перебування) особи - внесення за заявою про реєстрацію місця проживання (перебування), поданою особою в паперовій формі, до реєстру територіальної громади інформації про місце проживання (перебування) особи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" особа одночасно може мати лише одне задеклароване або одне зареєстроване місце проживання (перебування).

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЗУ Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні.

Частиною 6 ст. 5 ЗУ "Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні" також визначено, що реєстрація місця проживання (перебування) особи здійснюється за заявою такої особи, поданою в паперовій формі до органу реєстрації або через центр надання адміністративних послуг, за адресою житла будь-якої форми власності.

Так, звертаючись до суду з заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, ОСОБА_1 зазначає, що наразі ніде не зареєстрований, а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про що до заяви додано розписку від 25.08.2023 року, за його власним підписом.

Також, до матеріалів заяви додано витяг з реєстру територіальної громади від 09.05.2023 року, згідно якої ОСОБА_1 11.01.2022 року був знятий з реєстрації адреси місця проживання: АДРЕСА_2 .

Будь-яких інших доказів щодо зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання заявника до суду не надано.

Також, як встановлено судом з відомостей Єдиного державного демографічного реєстру, отриманих на запит судді Тісецького С.С., адреса реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 ; дата зняття з реєстрації: 11.01.2022 року. Інших відомостей щодо актуальної адреси реєстрації заявника, витяг не містить.

Відтак, заявником не надано до суду належних доказів на підтвердження його місця проживання фізичної особи за вказаною адресою.

При цьому, суд зауважує, що розписка від 25.08.2023 року, складена ОСОБА_1 про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_1 не є належними та допустимими доказами місця фактичного проживання заявника.

Положенням ч. 3 ст. 37 КУзПБ передбачено, що господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Статтями 162, 164 ГПК України встановлені вимоги щодо форми, змісту позовної заяви, а також встановлено перелік документів, які необхідно додати до позовної заяви.

В свою чергу вимоги щодо форми, змісту та перелік документів, які необхідно додати до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність встановлені статтею 116 КУзПБ.

Як зазначено вище, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 116 КУзПБ, у заяві про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність зазначається місце проживання боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 ГПК України - суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 174 ГПК України - в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За таких обставин, оскільки заявником не надано належних доказів на підтвердження відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, зазначена заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху до виправлення недоліків та подання суду відповідних доказів.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 37, 113, 115-116 КУ з процедур банкрутства, ст. 3, 12, 18, 73, 74, 76-79, 86, 162, 164, 174, 234-235 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 б/н від 29.08.2023 року (вх. №1149/23) про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, залишити без руху.

2. Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків заяви: протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

3. Встановити ОСОБА_1 спосіб усунення недоліків заяви шляхом надання до суду: відомостей про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання або перебування заявника станом на момент подачі заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

4. Копію ухвали надіслати рекомендованим листом згідно переліку та на відомі суду електронні адреси: ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1

Згідно ч. 2 ст. 235 ГПК України, ухвали, постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала підписана суддею - 01.09.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тісецький С.С.

Віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )