ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 Справа № 904/2777/23
За позовом: Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз, м. Кривий Ріг

До : Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз», смт. Слобожанське

Про : стягнення 106 323,74грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

Без участі представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до ТОВ «Дніпрорегіонгаз» (відповідач) про стягнення 106 323,74грн. заборгованості ( в т.ч. : 46 068,96грн. - основний борг, 9 740,15грн. - 3% річних, 50 514,63грн. - інфляційні втрати).Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором найму №НМ-01 від 01.11.13р. в частині своєчасної оплати за користування майном ( експлуатаційних витрат ).

Ухвалою суду від 05.06.23р. відкрите провадження у справі №904/2777/23 за правилами спрощеного позовного провадження, встановленими ГПК України, без призначення судового засідання та виклику сторін - за наявними у ній матеріалами.

Ухвала суду від 05.06.23р., яка направлялась за адресою місцезнаходження відповідача згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повернулась до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Зважаючи на те, що в силу приписів п.5 ч.6 ст. 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, в тому числі день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси, суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи.

ТОВ «Дніпрорегіонгаз» (відповідач) своїм правом на подання до суду відзиву на позов не скористався, про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.2 ст. 178 ГПК України у раз неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.11.13 р. між ПАТ «Криворіжгаз» (наймодавець , нове найменування АТ «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз») та ТОВ «Дніпрорегіонгаз» (наймач) укладено договір найму №НМ-01. Згідно з умовами цього договору наймодавець зобов`язується передати за плату наймачу в строкове користування, а наймач зобов`язується прийняти у строкове користування майно, що визначене у цьому договорі, та зобов`язується сплачувати наймодавцю плату за користування майном. (п.1.1) Склад, вартість та місцезнаходження майна, що передається наймачу згідно з даним договором, визначені в переліку майна (додаток №1 до договору)(п.1.2). Стан та недоліки майна, що існують на момент передачі останнього в користування, визначаються в акті приймання-передачі. (п. 1.3). Передача наймачу майна здійснюється на підставі акту приймання-передачі майна, який підписується сторонами і є невід`ємною частиною цього договору. В акті приймання-передачі майна зазначається технічний стан майна, його придатність до використання, недоліки. Підписаний сторонами, акт приймання-передачі майна засвідчує, факт передачі наймачу майна від наймодавця для користування. (п.п. 3.3., 3.4). Договір набуває чинності з моменту його укладання сторонами. Строк дії договору починає свій перебіг з моменту його укладання сторонами та закінчується 31.12.14р. Строк користування майном починає свій перебіг з дати прийняття майна наймачем за актом приймання-передачі та закінчується 31.12.14р. (п.4.1) Відповідно до умов п. 5.1. щомісячна плата за користування майном встановлюється в розмірі 95 562,12грн., в т.ч. ПДВ 15 927,02грн. Розрахунки за користування майном у поточному місяці проводяться шляхом перерахування наймачем на поточний рахунок наймодавця суми, передбаченої п. 5.1 договору, до 10 числа кожного поточного місяця на підставі виставленого наймодавцем рахунку.(п.5.2) Документом, підтверджуючим факт надання послуг користування майном за попередній календарний місяць є підписаний з обох сторін та скріплений печатками акт здачі-приймання послуг (п.5.3) ( а.с.15-20)

Сторонами визначено та погоджено перелік майна , що передається в найом (додаток №1 до договору найму №НМ-01 від 01.11.13р.) (а.с.21-24)

Додатковою угодою №1 від 12.03.15р. сторонами затверджено новий перелік майна, що передається в найом (додаток №1 до договору найму №НМ-01 від 01.11.13р.) (а.с.25-29)

31.12.15р. сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору найму №НМ-01 від 01.11.13р., якою внесено зміни до п.4.1 договору та викладено його в наступній редакції: «Договір набуває чинності з моменту його укладання сторонами. Строк дії договору починає свій перебіг з моменту його укладання сторонами та закінчується 31.10.16р. Строк користування майном починає свій перебіг з дати прийняття майна наймачем за актом приймання-передачі та закінчується 31.10.16р. ( а.с.30)

Відповідно до акту приймання-передачі від 01.11.16р. наймач повернув орендоване майно наймодавцю ( а.с.31-36).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт використання наймачем майна в своїй господарській діяльності за період з 01.11.13р. по 01.11.16р.

Згідно з п.6.3.6 договору наймач зобов`язаний забезпечити належне утримання інженерних комунікацій (водопроводу, каналізації, електричних та опалювальних мереж) майна; у випадку аварії оперативно усувати їх за власний рахунок, у строк на більше 5 банківських днів з моменту отримання сплачувати рахунки наймодавця на відшкодування експлуатаційних послуг.

Як зазначає позивач, відповідачем здійснено часткову оплату експлуатаційних витрат у розмірі 1 835,46грн у зв`язку з чим утворилась заборгованість з експлуатаційних витрат за період з квітня 2016року по жовтень 2016року у розмірі 46 068,96грн., що підтверджується актами надання послуг ( а.с.49-55). На час розгляду справи відповідачем доказів погашення заборгованості в розмірі 46 068,96грн. суду не надано.

Суб`єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (частина перша статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Частиною другою статті 530 ЦК України передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошових зобов`язань на вимогу кредитора, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім стягнення заборгованості позивач розрахував та вимагає стягнення з відповідача 3% річних за період 05.05.16р. по 22.05.23р. у розмірі 9 740,15грн. та інфляційних втрат в розмірі 50 514,63грн. за вказаний період.

Судом здійснено перевірку наданих позивачем розрахунків 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що розрахунок інфляційних втрат здійснено арифметично правильно.

Таким чином, неналежне виконання відповідачем зобов`язання щодо оплати експлуатаційних витрат є підставою для задоволення заявлених вимог та стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 106 323,74грн. ( в т.ч.: 46 068,96грн. - сума основного боргу, 9 740,15грн. - 3% річних, 50 514,63грн. інфляційні втрати).

Згідно приписів ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного , керуючись ст.ст. 73, 74, 77-79, 86, 129, 233, 236-241, 247, 252, 326 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позовні вимоги задовольнити.

2.Стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрорегіонгаз» (52005, Дніпропетровська область, смт. Слобожанське, Дніпровський район, вул. Виробнича, 23, ) на користь позивача - Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» (52005, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, 1, ): 46 068,96грн. основної заборгованості, 9 740,15грн. 3% річних, 50 514,63грн. інфляційних втрат та 2 684,00грн. - витрат на сплату судового збору.

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України рішення складено та підписано без його проголошення 04.09.23р.

Відповідно до вимог ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно до вимог ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду , зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 257 ГПК України апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Васильєв О.Ю.