номер провадження справи 27/229/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

23.08.2023 справа № 908/2015/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Дроздової С.С., при секретарі судового засідання Вака В.С., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» (51400 Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, буд. 128, ідентифікаційний номер юридичної особи 32501994)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстраційний завод» (69032 м. Запоріжжя, пров. Туристський, буд. 5, ідентифікаційний код юридичної особи 00384147)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі південного Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) (49051 м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 42, ідентифікаційний номер юридичної особи 34984493)

про скасування арешту нерухомого майна

представники сторін:

від позивача: Зарвій Р.Л., ордер серія АЕ № 1204733 від 19.06.2023, в режимі відеоконференцзв`язку

від відповідача: Хижня Л.Є., ордер серія АІ № 1423573 від 02.08.2023

відтретьої особи: не прибув

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» звернулося до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстраційний завод» про скасування арешту нерухомого майна, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2011 Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно на суму 14346 грн. ВП № 27581950. Реєстраційний номер обтяження: 11385123.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 здійснено автоматизований розподіл позовної заяви між суддями, присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 908/2015/23 та визначено до розгляду судді Дроздовій С.С.

Ухвалою суду від 26.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 908/2015/23, присвоєно справі номер провадження 27/229/23 розгляд справи по суті призначено на 02.08.2023 за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 02.08.2023 відкладено підготовче провадження. Засідання призначено на 23.08.2023.

21.08.2023 через підсистему «Електронний суд» від Приватного акціонерного товариства «Пологівський олійноекстраційний завод» надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд закрити провадження у справі № 908/2015/23 на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

22.08.2023 на електронну адресу суду від Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі південного Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшли заперечення проти позову, у яких останній просить суд закрити провадження у справі № 908/2015/23.

23.08.2023 через підсистему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» надійшла відповідь на відзив.

Підготовче судове засідання проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, з використанням власних технічних засобів позивача.

Відповідно до ст. 222 Господарського процесуального кодексу України, за наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу - таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом з`ясовано у представників позивача та відповідача про наявність заяв чи клопотань.

23.08.2023 представник відповідача оголосив клопотання про закриття провадження у справі у справі № 908/2015/23 на підставі п.1 ч. 1 ст. 231 ГПК України.

23.08.2023 представник позивача заперечив проти закриття провадження у справі, зазначив, що наявний арешт на все майно позивача унеможливлює розпорядження ним та порушує його права власності, яке може бути захищено шляхом звернення до суду, зокрема господарського.

Представник третьої особи у судове засідання 23.08.2023 не з`явився, про час та місце розгляду справи були попереджений належним чином.

У запереченнях на позовну заяву Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі південного Міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Одеса) також просить суд закрити провадження у справі № 908/2015/23.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2008 у справі № 41/142-08 стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» на користь Закритого акціонерного товариства «Пологівський олійноекстракційний завод» штраф 14088 грн., витрати по сплаті держмита - 140,88 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн. Припинено провадження у справі в частині зобов`язання відповідача поставити позивачу продукцію, а саме: комплект запасних частин редуктора 1 Ц2У-250-10 в кількості 2 одиниць, комплект запасних частин редуктора 1 Ц2У-250-31,5 в кількості 1 одиниці, направляючий ролик (з бронзовою втулкою) в кількості 32 одиниць.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.02.2009 рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2008 у справі № 41/142-08 залишено без змін.

06.03.2009 Господарським судом Дніпропетровської області у справі № 41/142-08 видано наказ про примусове виконання Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.02.2009.

13.07.2023 постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про відкриття виконавчого провадження було відкрито виконавче провадження № 27581950 та накладено арешт на все майно боржника в межах суми стягнення, а також стягнення виконавчого збору та можливих втрат на здійснення виконавчих дій

28.12.2012 виконавчий документ - наказ Господарського суду Дніпропетровської області у справі № 41/142-08 від 06.03.2023 повернуто стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (відсутність у боржника майна).

Як зазначає позивач, 13.07.2021 за позивачем було зареєстровано право власності на: 1) нежитлове приміщення 221, площею (кв.м): 5.3, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; 2) квартира 42 площею (кв.м): 73.8, житлова площа (кв.м): 26.3, розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Дубініна Володі, будинок 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101; 3) квартира 41 площею (кв.м): 44.1, житлова площа (кв.м): 12.8, розташована за адресою: Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вулиця Дубініна Володі, будинок 6, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

13.04.2023 позивачем було виявлено наявність арешту, накладеного на нерухоме майна належне позивачу, що підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

04.05.2023 на адвокатський запит позивачем отримано відповідь Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) витяг з архіву Реєстру виконавчих проваджень щодо підстав накладення арешту та стану виконавчого провадження.

12.05.2023 позивачем було направлено заяву про скасування арешту накладеного Постановою Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 13.07.2011 у ВП № 27581950.

Як зазначає позивач Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відповідь так і не було надано щодо скасування арешту у виконавчому провадженні № 27581950.

Як зазначає позивач, у зв`язку з тим, що право власності позивача на належне майно порушується, позивач звернувся за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з позовною заявою про скасування арешту.

З наявної в матеріалах справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 329035338, постановою Амур-Нижньодніпровського ВДВС Дніпропетровського МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні № 27581950 від 13.07.2011 було накладено арешт на нерухоме майно, власником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення».

Частинами 1, 2 статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи-підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом пункту 6 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Підставами для визнання права на звільнення майна з-під арешту можуть бути: право власності на описане майно або право володіння ним. При цьому, для отримання судового захисту необхідно довести законність цих прав, тобто вони мають бути відповідним чином доведені в суді.

Отже, позивачами за таким позовом можуть бути особи, які вважають, що описане майно належить їм, а не боржникові, можуть звернутись до суду з позовом до стягувача і боржника про визнання права на описане майно і про звільнення цього майна з-під арешту (виключення майна з опису).

Пунктом 5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» передбачено, що відповідно до статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту. Відповідачами у справах за цими позовами є стягувач і боржник, а справи підлягають розглядові за правилами господарського судочинства, якщо вони виникають у цивільних чи господарських правовідносинах і суб`єктний склад сторін у них відповідає вимогам статті 1 ГПК України. Що ж до заперечень проти арешту (опису) майна, які не пов`язані зі спором про право на це майно, а стосуються порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, то їх слід розглядати за правилами статті 121-2 ГПК.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльності органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» передбачено, що вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил підвідомчості (стаття 24 ЦПК України, стаття 12 ГПК України) позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Нормами чинного законодавства нерозривно пов`язано звернення особи до суду з вимогою про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту.

Окреме звернення особи до господарського суду з позовом про зняття арешту з майна не передбачено законом, оскільки законом встановлений певний порядок зняття арешту з майна особи, яка вважає себе власником майна.

Таким чином, позов до господарського суду про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником чи особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно), за умови, що такі особи є юридичними особами. Відповідачами (іншою стороною спору) у справі мають бути боржник і стягувач, тобто особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Суд звертає увагу, що у даній справі з позовними вимогами звернувся сам боржник. При цьому, з матеріалів справи не вбачається існування спору щодо права власності на арештоване майно.

За вказаних обставин, якщо зняття арешту з майна не пов`язано зі спором про право на це майно, особа, яка вважає себе власником спірного майна, доказом чого є відповідні документи, повинна звернутися до державної виконавчої служби з вимогою про зняття арешту зі спірного майна. У випадку відмови державної виконавчої служби у знятті арешту з майна, останній повинен звернутися до суду з вимогою про оскарження дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби.

Так, відповідно до частин 1 - 3, 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Позивач зазначає, що арешт був накладений у процесі примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2008 по справі № 41/142-08, яким стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» на користь Закритого акціонерного товариства «Пологівський олійноекстракційний завод» штраф 14088 грн., витрати по сплаті держмита - 140,88 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 118,00 грн.

При цьому, частиною 1 статті 339 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Відтак, якщо зняття арешту з майна не пов`язано зі спором про право на це майно, особа, яка вважає себе власником спірного майна, доказом чого є відповідні документи, повинна звернутися до державної виконавчої служби з вимогою про зняття арешту зі спірного майна. У випадку відмови державної виконавчої служби у знятті арешту з майна, останній повинен звернутися до суду з вимогою про оскарження рішення, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби, шляхом подання до суду скарги на рішення, дію чи бездіяльність органів державної виконавчої служби та зобов`язання зняти арешт в межах розглянутої господарської справи.

Таким чином, спори про зняття арешту з майна, які не пов`язані зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, розглядаються за правилами статті 339 Господарського процесуального кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» звернулось з окремим позовом про скасування арешту нерухомого майна, при цьому, вимога про визнання права власності на майно не заявляється, а фактично оскаржується бездіяльність Державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна позивача в межах виконавчого провадження, відкритого щодо виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2008 по справі № 41/142-08.

Відтак, заявлені позовні вимоги не пов`язані з правом на майно, а стосуються порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» з боку органів державної виконавчої служби, що підлягає розгляду за правилами статті 339 Господарського процесуального кодексу України та реалізується у формі звернення до суду з відповідною скаргою на дії або бездіяльність органу Державної виконавчої служби і не пов`язано з позовним провадженням.

Тобто, в даному випадку, спір щодо належності позивачу нерухомого майна відсутній та не оспорюється, позовні вимоги не пов`язані з правом на майно, а заявлені вимоги фактично зводяться до оскарження стороною виконавчого провадження дій щодо не зняття арешту, накладеного під час виконання судового рішення, що не пов`язане з позовним провадженням.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

У зв`язку з тим, що арешт на нерухоме майно накладений в рамках примусового виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2008 у справі № 41/142-08, суд дійшов висновку, що вимоги про зняття арешту з нерухомого майна, заявлені позивачем у цій справі в порядку позовного провадження, шляхом подання позовної заяви, не підлягають вирішенню у господарських судах, а отже існують підстави для закриття провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання вимог частини 2 статті 231 Господарського процесуального кодексу України, суд роз`яснює позивачу, що згідно з частиною 1 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Суд роз`яснює позивачу у справі - Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення», що заявлені ним вимоги підлягають розгляду Господарським судом Дніпропетровської області за правилами розділу VІ Господарського процесуального кодексу України в межах справи № 41/142-08.

Згідно до ч. 4 ст. 231 ГПК України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним.

Так, відповідно до п. 5 вищевказаної статті сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, Господарський суд Запорізької області вважає наявними підстави для повернення з Державного бюджету України, згідно частини 1 пункту 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», судового збору в сумі 2684 грн. 00 коп., сплаченого на підставі платіжної інструкції № 0.0..1 від 19.06.2023.

У разі закриття провадження у справі, повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись ст. ст. 42, 231, 232, 233, 234 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 908/2015/23.

Повернути з Державного бюджету України Товариству з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче об`єднання «Укрпромзабезпечення» (51400 Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченка, буд. 128, ідентифікаційний номер юридичної особи 32501994) 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого на підставі платіжної інструкції № 0.0..1 від 19.06.2023.

Відповідно до ч.1 ст. 235 ГПК України ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та відповідно до підпункту 17.5 пункту 17 Розділу XI «Перехідні положення» ГПК України може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.08.2023.

Повний текст ухвали буде розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою у мережі Інтернет за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя С.С. Дроздова