УХВАЛА

28 серпня 2023 року

м. Київ

cправа № 910/10747/22

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:

Волковицька Н. О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі

за позовом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"

про стягнення 8 778 043,95 грн,

ВСТАНОВИВ:

12.07.2023 до Касаційного господарського суду надійшла касаційна скарга Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі № 910/10747/22.

Ухвалою Касаційного господарського суду від 27.07.2023 вищевказана касаційна скарга була залишена без руху на підставі частин другої та третьої статті 292 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), із наданням скаржникові строку для усунення зазначених недоліків, шляхом надання суду доказу сплати судового збору у розмірі 263 341,32 грн у встановленому порядку, а також клопотання про поновлення строку касаційного оскарження з наведенням поважних причин його пропуску з відповідними доказами.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду скаржник 04.08.2023 надіслав сформовану в системі "Електронний суд" заяву про усунення недоліків касаційної скарги, до якої додав доказ сплати судового збору в розмірі 263 341,32 грн, а також в ній виклав клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтоване тим, що поважною причиною його пропуску просить визнати обчислення встановленого строку оскарження з моменту отримання копії постанови апеляційного суду рекомендованим листом.

Розглянувши подану скаржником заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, колегія суддів відмовляє у відкритті касаційного провадження у цій справі з огляду таке.

Відповідно до положень частини першої статті 288 ГПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, що оскаржується, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 складено 07.06.2023, отже з цього дня почався перебіг двадцятиденного строку, встановленого для її оскарження в касаційному порядку.

Таким чином, останнім днем для подання касаційної скарги на вказане рішення суду у цій справі було 27.06.2023, після якого процесуальний строк вважається таким, що пропущений.

Касаційну скаргу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи надіслано до Касаційного господарського суду 04.07.2023 з порушенням встановлено строку на касаційне оскарження, що підтверджується поштовим конвертом.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС).

Пунктом 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення.

У газеті "Голос України" від 4 вересня 2021 року № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування підсистем (модулів) ЄСІТС "Електронний кабінет", "Електронний суд", підсистем відеоконференцзв`язку.

Отже, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС розпочали офіційно функціонувати з 5 жовтня 2021 року.

Таким чином, з початку функціонування підсистем ЄСІТС "Електронний кабінет", "Електронний суд" та підсистеми відеоконференцзв`язку змінюється порядок подання апеляційних і касаційних скарг, надіслання судових рішень тощо.

Згідно із абзацами першим та другим частини восьмої статті 6 ГПК України реєстрація в ЄСІТС не позбавляє права на подання документів до суду в паперовій формі. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в ЄСІТС, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС, з використанням власного електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронні довірчі послуги", якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Як убачається з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" Державна інноваційна фінансово-кредитна установа зареєструвала офіційну електронну адресу в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, а апеляційним судом оскаржуване судове рішення в електронному вигляді (стаття 282 ГПК України, постанова) надіслано в Електронний кабінет скаржника та доставлено 09.06.2023 о 13:47, що підтверджується довідкою про доставку документа в кабінет електронного суду, яка отримана з автоматизованої системи документообігу суду комп`ютерної програми.

Слід відзначити і те, що відповідно до частини третьої статті 242 ГПК України у разі проголошення в судовому засіданні скороченого рішення суд надсилає учасникам справи копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання - в електронній формі у порядку, встановленому законом (у випадку наявності в особи офіційної електронної адреси), або рекомендованим листом з повідомленням про вручення, якщо така адреса в особи відсутня.

Отже, з урахуванням доставлення оскаржуваної постанови апеляційного суду в електронній формі скаржнику 09.06.2023, двадцятиденний строк оскарження, який обчислюється з дня вручення скаржнику повного тексту постанови, закінчився 29.06.2023, у той час як касаційну скаргу було подано 04.07.2023 з порушенням встановленого строку оскарження.

Частиною третьою статті 288 ГПК України передбачена можливість поновлення строку на касаційне оскарження у разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині четвертій статті 293 цього Кодексу.

Частиною першою статті 119 ГПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Зі змісту наведеної норми вбачається, що законодавець не передбачив обов`язок суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи підлягає він поновленню.

Отже, для поновлення процесуального строку суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню зі скаргою на судове рішення, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків.

Однак, викладені скаржником підстави поновлення пропущеного строку касаційного оскарження з моменту вручення оскаржуваного судового рішення рекомендованою кореспонденцією не визнаються судом поважними причинами для його поновлення, оскільки заявник не зазначив об`єктивних обставин непереборної сили, що завадили вчасно подати касаційну скаргу з моменту доставлення оскаржуваного судового рішення в електронний кабінет до моменту звернення до касаційного суду з 09.06.2023 по 04.07.2023, як і не навів належних і допустимих доказів на підтвердження цих причин.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).

Право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою. Отже, кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").

Отже, скаржником не було наведено доводів і не подано доказів, які б підтверджували причинний зв`язок з наведеними ним обставинами та відсутністю можливості у нього чи його представників звернутися з касаційною скаргою у передбачений строк, а відтак поважність причин пропуску цього строку.

Зі змісту оскаржуваної постанови апеляційного суду вбачається, що представник скаржника був у судовому засіданні під час оголошення скороченого судового рішення апеляційної інстанції.

Суд касаційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд касаційної інстанції, у кожному конкретному випадку повинен, з урахуванням конкретних обставин пропуску строку, оцінки доводів щодо причин їх пропуску, зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску такого строку.

З огляду на викладене, Суд вважає за необхідне зазначити, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у справі на всіх етапах розгляду, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду прав людини від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа проти Іспанії").

Пунктом 4 частини першої статті 293 ГПК України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними.

Виходячи з викладеного, суд касаційної інстанції визнає наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними, а тому відмовляє у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі № 910/10747/22.

Керуючись статтями 119, 174, 234, 235, 288, 293 ГПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної інноваційної фінансово-кредитної установи на рішення Господарського суду міста Києва від 30.01.2023 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 06.06.2023 у справі № 910/10747/22.

2. Направити скаржнику копію цієї ухвали та касаційну скаргу разом із доданими до скарги матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Н. О. Волковицька

Судді С. К. Могил

О. В. Случ