УХВАЛА

м. Київ

04.09.2023Справа № 910/7985/23
Cуддя Господарського суду міста Києва Спичак О.М. розглянувши зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс"про визнання недійсною заяви про приєднання до договору

подану у справі

за первісним позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс"

до 1. Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс"

2. ОСОБА_1

про стягнення 516014,87 грн.

та за зустрічним позовом ОСОБА_1

до Акціонерного товариства "Банк Альянс"

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

22.05.203 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Акціонерного товариства "Банк Альянс" з вимогами до Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" та ОСОБА_1 про солідарне стягнення 516014,87 грн.

Заявлені позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем 1 умов Договору про надання кредиту шляхом приєднання до Договору обслуговування корпоративних клієнтів, за заявою-договором №ID91121-VKL/13 від 12.11.2021 про приєднання до правил обслуговування корпоративних клієнтів, в частині повного та своєчасного погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також неналежним виконанням відповідачем 2 умов Договору поруки №ID91121-VKL/13/П1 від 30.11.2021 частині виконання забезпеченого порукою зобов`язання.

Разом із позовною заявою було подано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 відкрито провадження у справі №910/7985/23, задоволено клопотання позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження; встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

12.06.2023 від відповідача-2 надійшла зустрічна позовна заява про захист прав споживача шляхом визнання недійсним договору поруки №ID91121-VKL/13/П1 від 30.11.2021.

23.06.2023 ухвалою Господарського суду міста Києва було залишено без руху зустрічну позовну заяву.

30.06.2023 від ОСОБА_1 надійшло клопотання на виконання вимог ухвали суду, про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.07.2023 було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 про визнання недійсним договору до розгляду з первісним позовом Акціонерного товариства "Банк Альянс" до Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" та ОСОБА_1 про стягнення 516014,87 грн, та ухвалено перейти до розгляду справи №910/7985/23 за правилами загального позовного провадження.

28.08.2023 від Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" надійшла зустрічна позовна заява про визнання недійсною Заяви №ID91121-VKL/13 про приєднання до Договору банківського обслуговування корпоративних клієнтів Акціонерного товариства "Банк Альянс".

За приписами п.3 ч.2 ст.46 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частинами 1 та 2 ст.180 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

За приписами ч.2 ст. 180 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 162, 164, 172, 173 цього Кодексу.

Розглянувши матеріали зустрічного позову, господарський суд визнав їх такими, що не відповідають приписам ст.ст.162,164 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням наступного.

Положеннями ч. 1 ст. 172 ГПК України унормовано, що позивач, особа, яка звертається з позовом в інтересах іншої особи, зобов`язані до подання позовної заяви надіслати учасникам справи її копії та копії доданих до неї документів листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. 7 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року).

У Рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Абзацом 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 передбачено, що документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку є розрахунковий документ встановленої відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

За змістом п. 61 Правил надання поштового зв`язку, затверджених Постановою №270 від 05.03.2009 Кабінету Міністрів України, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

За таких обставин належним доказом надіслання копії позовної заяви з доданими до неї документами учасникам справи є опис вкладення відправленої поштової кореспонденції, засвідчений підписом працівника відділення поштового зв`язку та відбитком календарного штемпеля цього відділення, а також розрахунковий документ поштової установи.

Однак, що при дослідженні матеріалів зустрічної позовної заяви та доданих до неї документів, судом встановлено, що серед них жодних доказів надсилання такої заяви із додатками - не міститься, крім того, відомості що до наявності таких доказів серед переліку доданих до зустрічної позовної заяви документів теж відсутні.

Крім того, у своїй заяві позивач за зустрічним позовним просить відстрочити сплату судового збору за її подання.

Розглянувши, вищевказане клопотання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.164 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: відправлення іншим учасникам справи копії позовної заяви і доданих до неї документів; сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір", судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено статтею 4 вказаного Закону, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; а за подання позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписами статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 684,00 грн.

З огляду на вище зазначення положення Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору за подання позивачем до Господарського суду міста Києва вказаної зустрічної позовної заяви, з однією немайновою вимогою становить 2 684,00 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В наведеній нормі Закону встановлено чіткий обмежений перелік умов, за наявності яких суд має право, а не обов`язок, відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Так, умови, визначені у пунктах 1 та 2 частини першої статті 8, можуть застосовуватися лише до фізичних осіб, що перебувають у такому фінансовому стані, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру їх річного доходу, та до фізичних осіб, що мають певний соціальний статус, підтверджений державою, - є військовослужбовцями, батьками, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокими матерями (батьками), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; особами, які діють в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, проте позивач до переліку таких осіб не входить.

Оскільки позивач за зустрічним позовом є юридичною особою, то у відповідності до статті 8 Закону України "Про судовий збір" суд не може відстрочити сплату судового збору.

При цьому статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, що свідчить про те, що позивачі під час подання позову є рівними та на них покладається обов`язок щодо сплати судового збору за розгляд у суді позовних заяв.

Відповідно до Господарського процесуального кодексу, Закону України "Про судовий збір" сплата судового збору за подання позовної заяви покладається на позивача і докази сплати судового збору він повинен надати разом з позовною заявою, що позивачем не зроблено.

При цьому, під час розгляду клопотання Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" про відстрочення сплати судового збору суд також враховує позицію, викладену у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 року у справі «Пелевін проти України» та від 30.05.2013 року у справі „Наталія Михайленко проти України", в яких зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Оскільки зазначені заявником підстави не підпадають під перелік умов, наведений в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", суд не вбачає правових підстав для відстрочення сплати судового збору в даному випадку.

Таким чином, судом встановлено невідповідність зустрічного позову вимогам статей 162, 164 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно із ст. 174 Господарського процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.46, 119, 180, 164, 174, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у задоволенні клопотання Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" про відстрочення сплати судового збору за подання зустрічної позовної заяви.

2. Залишити без руху зустрічну позовну заяву Приватного підприємства "Фенікс Транс Сервіс" про визнання недійсною заяви про приєднання до договору

3. Надати позивачу за зустрічним позовом строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення ухвали про залишення зустрічної позовної заяви без руху.

4. Встановити позивачу спосіб усунення недоліків позовної заяви шляхом подання:

- документу, який підтверджує сплату судового збору у встановленому законом порядку та розмірі; надати докази його направлення відповідачу за зустрічним позовом.

- належних доказів відправки учасникам справи екземпляру зустрічної позовної заяви та усіх доданих до неї документів.

5. Роз`яснити позивачу за зустрічним позовом, що якщо недоліки зустрічної позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається особі, що звернулася із такою заявою.

6. Згідно ч.2 ст.235 Господарського процесуального кодексу України дана ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Дана ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду першої інстанції.

Суддя О.М. Спичак