УХВАЛА

м. Київ

31.08.2023Справа № 910/9251/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., за участі секретаря судового засідання Саруханян Д.С., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегого" про забезпечення позову

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегого"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса"

про стягнення 2409144,57 грн.

за участі представників:

від позивача: Абрахімова-Кобилінська Т.В.

від відповідача: Білека Ю.І.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегого" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дієса" про стягнення за договором комісії від 01.08.2018 № Д-081 основного боргу в розмірі 2058926,30 грн., 294382,08 грн. пені, 17662,94 грн. трьох процентів річних, 38173,25 грн. інфляційних втрат.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення її недоліків.

20.06.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

31.08.2023 через відділ діловодства та документообігу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову. На обґрунтування даної заяви позивач зазначив, що відповідач не подавав відзиву на позовну заяву, тобто не заперечує щодо порушення ним договірних зобов`язань перед позивачем. Разом із цим, із жовтня 2022 року відповідач не здійснює сплату заборгованості, а також має заборгованість перед іншими контрагентами. До того ж, протягом останніх двох місяців відповідач, як одна із компаній групи «Ельдорадо», скорочує свою діяльність, закриває магазини та звільнює працівників унаслідок неможливості платити їм заробітну плату. Наведені обставини свідчать, на думку позивача, що у випадку задоволення позову відповідач не зможе виплатити позивачу борг у повному обсязі.

Під час підготовчого засідання 31.08.2023 представник позивача підтримав подану заяву про забезпечення позову.

У свою чергу, представник відповідача проти задоволення заяви навів усні заперечення.

За приписами статті 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позов. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, що полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів. Забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має оцінити обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення з заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України, обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 79 ГПК України).

Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Разом із цим, подана заявником заява ґрунтується на припущеннях щодо можливого ускладнення чи унеможливлення в майбутньому виконання судового рішення в даній справі. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні статей 76, 77 ГПК України, із якими діюче законодавство пов`язує доцільність застосування заходів щодо забезпечення позову, та які би свідчили про неможливість або істотне ускладнення виконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Саме лише посилання в заяві про забезпечення позову на невиплату боргу та потенційну неможливість повернення відповідачем грошових коштів у розмірі суми заборгованості, не може свідчити про утруднення та/або неможливість виконання рішення у справі в разі задоволення позову.

При цьому, потенційна наявність у відповідача заборгованості за іншими зобов`язаннями перед іншими суб`єктами господарювання не є тією обставиною, з якою законодавство пов`язує необхідність застосування заходів забезпечення позову.

Також судом ураховано, що предметом позову є стягнення заборгованості за договором комісії від 01.08.2018 № Д-081, за яким відповідач зобов`язаний перераховувати позивачу за вирахуванням своєї комісії грошові кошти від покупців послуг - доступу до сервісу megogo.net. Відтак, спірні правовідносини сторін не пов`язані зі здійсненням торгової діяльності групи компаній «Ельдорадо» та закриття їх магазинів, на що посилався позивач, як на підставу для застосування заходів забезпечення позову.

До того ж, позивачем до заяви про забезпечення позову долучені лише роздруківки з веб-сайтів новин, що не є достатньо обґрунтованим підтвердженням факту наявності викладених у них обставин для забезпечення позову.

Отже, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем наявності правових підстав для застосування заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу.

Крім того, позивач просив вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема, але не виключно, Міністерству юстиції України та/або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міській, районним, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, акредитованим суб`єктам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації прав на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо нерухомого майна відповідача до набрання законної сили рішенням суду по суті у даній справі.

Водночас, суд зауважує на необхідності дотримання співмірності заходів забезпечення позову, що передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або з наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Утім, позивачем не доведено, що застосування такого заходу забезпечення позову, як встановлення заборони на вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна відповідача, є адекватним та співмірним заходом забезпечення даного позову про стягнення грошових коштів.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі.

Керуючись статтями 140, 233-235 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мегого" про забезпечення позову у справі № 910/9251/23 відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, встановлені статтями 254-257 ГПК України.

Дата підписання: 01.09.2023 року.

Суддя К.В. Полякова