ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.08.2023 Справа№914/2635/23

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія», м. Київ
про:забезпечення позову
у справі:№914/2635/23
за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія», м. Київ
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарнобуд», м. Львів
про:стягнення інфляційних втрат, 3% річних
Суддя Крупник Р.В.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду Львівської області надійшла позовна заява ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» до ТОВ «Гарнобуд» про стягнення інфляційних втрат, 3% річних.

Позов обґрунтовано тим, що 21.07.2021 між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) укладено Договір підряду №21/07-1, згідно із яким виконавець зобов`язується виконати збір вихідних даних, підготовку технічної та юридичної документації для отримання технічних умов (ТУ) Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» по приєднанню до електричних мереж Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» об`єкта замовника: «Будівництво багатофункціонального громадського комплексу з підземним паркінгом, адреса об`єкта: просп.. С. Бандери, 14-Б у Оболонському районі м. Києва»; отримати на ім`я замовника технічні умови.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору він сплатив відповідачеві 1`200`000,00 грн. авансу згідно із платіжним дорученням №726 від 10.09.2021. Разом з цим, відповідач не приступив до виконання взятих на себе зобов`язань.

Зважаючи на це, відповідачеві було направлено лист про розірвання договору та про повернення сплачених сум грошових коштів. У позові вказано, що договір розірвано, починаючи з 01.11.2021, а суми сплаченого авансу були стягнуті із ТОВ «Гарнобуд» на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 09.02.2023 у справі №914/845/22. Відповідне рішення відповідачем станом на 25.08.2023 не виконане.

Оскільки відповідач не виконав своїх зобов`язань, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення із ТОВ «Гарнобуд» 465`884,81 грн., з яких 401`479,33 грн. інфляційні втрати, 64`405,48 грн. 3% річних.

Ухвалою від 31.08.2023 суд відкрив провадження у справі.

Одночасно із позовною заявою, позивач подав до суду заяву про забезпечення позову (вх. №3389/23 від 30.08.2023), у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які перебувають на банківських рахунках ТОВ «Гарнобуд» та відкриті в банківських установах в межах заявленої в позові суми у розмірі 465`884,81 грн.

Позивач переконаний, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить виконання рішення суду, з огляду на таке. По-перше, відповідач системно вчиняє дії спрямовані на ухиляння від виконання рішень суду, зокрема рішення Господарського суду Львівської області від 09.02.2023 у справі №914/845/22, яким із нього на користь ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» стягнуто 1`300`000,00 грн. Відповідне рішення відповідач не виконав, а тому позивач 10.07.2023 звернувся до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду. На підставі поданої заяви приватним виконавцем відкрите виконавче провадження та накладено арешт на кошти і майно боржника.

По-друге, із відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що розмір статутного капіталу відповідача дорівнює 20`000,00 грн., що в рази менше за суму, яка заявлена до стягнення. Будь-яке рухоме та нерухоме майно у відповідача відсутнє.

Вказане вище, на переконання позивача, свідчить про недобросовісну поведінку відповідача, який вже неодноразово цілеспрямовано ухиляється від виконання рішень судів, а також вказує на те, що він може ухилитись і від виконання рішення у даній справі. Заявлена до стягнення сума є значною, що об`єктивно може обумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача, або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання рішення суду.

Розглянувши заяву позивача про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Статтею 136 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 137 ГПК України визначено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Під час вирішення питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов`язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст заяви про забезпечення позову, суд зазначає, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Зокрема, заявником не вказано обґрунтованих доводів щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням заявлених позовних вимог та яким чином невжиття відповідного виду забезпечення позову призведе до невиконання чи утруднення виконання судового рішення про стягнення інфляційних втрат, 3% річних (у разі задоволення позову).

Так, посилання на те, що відповідач системно вчиняє дії спрямовані на ухиляння від виконання рішень суду, а саме рішення Господарського суду Львівської області від 09.02.2023 у справі №914/845/22 є безпідставними. Та обставина, що відповідач у добровільному порядку не вчиняв дії спрямовані на виконання згаданого рішення, тобто до моменту звернення позивачем до виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду, не може слугувати беззаперечним доказом того, що ТОВ «Гарнобуд» ухиляється від його виконання, адже таке добровільне невиконання може бути спричинене наявністю певних фінансових труднощів в господарській діяльності відповідача, а не бажанням останнього умисно невиконувати рішення суду.

Позивачем не подано до суду будь-яких інших доказів, які б свідчили про невиконання відповідачем рішення від 09.02.2023 у справі №914/845/22 або умисного створення перешкод у його виконанні, як і не надано доказів систематичного, тобто два і більше разів, невиконання інших рішень суду.

Зважаючи на це, аргументи позивача у цій частині судом відхиляються.

Позивач також просить врахувати, що розмір статутного капіталу відповідача дорівнює 20`000,00 грн., що в рази менше за суму, яка заявлена до стягнення, однак жодним чином не вказує, яким чином відповідна обставина може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Щодо посилань на те, що у відповідача відсутнє будь-яке рухоме та нерухоме майно, то такі не підтверджені жодними доказами.

У поданій заяві вказано, що заявлена до стягнення сума є значною, що об`єктивно може обумовити приховування грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача, або їх нецільове витрачання з метою унеможливлення фактичного виконання рішення суду.

Слід зазначити, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідачем вчиняються будь-які дії, спрямовані на зменшення та/або приховування грошових коштів, наявних у нього на рахунках, на перерахунок грошових коштів на інші рахунки, закриття рахунків тощо. Як уже зазначалось вище, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без підтвердження відповідними доказами, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти, що належать відповідачу.

Будь-яких інших обставин, на підставі яких суд міг би дійти висновку, що невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» наведено не було.

Частинами 1, 6 ст. 140 ГПК України визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Зважаючи на все викладене вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ТОВ «Столиця-Зем-Індустрія» про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 136-140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Столиця-Зем-Індустрія» про забезпечення позову у справі №914/2635/23 відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 235 ГПК України та може бути оскаржена до Західного апеляційного господарського суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 254-259 ГПК України.

Веб-адреса сторінка суду http://lv.arbitr.gov.ua на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається.

Суддя Крупник Р.В.