ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16 серпня 2023 року Справа № 903/573/22

Господарський суд Волинської області у складі судді Якушевої І.О., за участю секретаря судового засідання Малашевської І.Ю., розглянувши за правилами загального позовного провадження справу

за позовом Комунального підприємства Міськзелентрест, м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард, м. Луцьк

про зобов`язання виконати умови договору в натурі,

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача: н/з,

в с т а н о в и в:

09.08.2022 Комунальне підприємство Міськзелентрест звернулося з позовною заявою до Господарського суду Волинської області, у якій просить зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Вест Кард виконати в натурі умови договорів поставки № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021, № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 та поставити Комунальному підприємству Міськзелентрест:

- за договором поставки № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021: 620 літрів бензину А-92 та 365 літрів дизельного пального;

- за договором поставки № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 10570 літрів бензину А-92 та 30075 літрів дизельного пального,

а всього 11190 літрів бензину А-92 та 30440 літрів дизельного пального.

Рішенням Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 відмовлено у задоволенні позову Комунального підприємства Міськзелентрест до Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард про зобов`язання виконати умови договору в натурі.

Постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 рішення Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.05.2023 рішення Господарського суду Волинської області від 07.11.2022 та постанову Північно-Західного апеляційного господарського суду від 21.02.2023 скасовано, справу передано на новий розгляд до Господарського суду Волинської області.

24.05.2023 матеріали справи № 903/573/22 надійшли на адресу Господарського суду Волинської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.05.2023 справу № 903/573/22 розподілено судді Якушевій І.О.

Ухвалою суду від 25.05.2023 прийнято справу № 903/573/22 до провадження; постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; підготовче засідання призначено на 21.06.2023; запропоновано сторонам у строк до 19.06.2023 подати суду пояснення по справі з врахуванням постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09.05.2023.

19.06.2023 від представника позивача надійшло клопотання №1049 від 14.06.2023, в якому представник просив призначене засідання на 21.06.2023 проводити за відсутності представника позивача; зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

19.06.2023 від відповідача надійшли письмові пояснення №395 від 19.06.2023, в яких відповідач просить прийняти пояснення до розгляду та відмовити у задоволенні позову повністю. У поясненнях наводить свої доводи і заперечення на позовну вимогу позивача - Комунального підприємства Міськзелентрест.

Письмові пояснення №395 від 19.06.2023 були надіслані позивачу 19.06.2023.

21.06.2023 в судове засідання представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення позивача та відповідача про судовий розгляд підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №072, №064.

Ухвалою суду від 21.06.2023 було відкладено підготовче засідання на 05.07.2023; запропоновано позивачу до 03.07.2023 подати пояснення, враховуючи заперечення відповідача, викладені у письмових поясненнях №395 від 19.06.2023.

29.06.2023 на електронну пошту, 03.07.2023 поштовим зв`язком до суду надійшли письмові пояснення позивача №1165 від 28.06.2023.

05.07.2023 в судове засідання представники сторін не з`явилися. Факт належного повідомлення відповідача про судовий розгляд підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №192. Позивачу ухвала суду від 21.06.2023 надсилалась на електронну пошту, вказану в позовній заяві.

За результатами підготовчого засідання суд постановляє, зокрема, ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.

Ухвалою від 05.07.2023 закрито підготовче провадження, призначено розгляд справи по суті на 03.08.2023.

У судовому засіданні з 03.08.2023 по 16.08.2023 було оголошено перерву. Сторони у справі були повідомлені про оголошення перерви шляхом надіслання їм ухвали суду на їх електронні адреси.

15.08.2023 відповідач надіслав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

Відповідно до ч.1 ст.202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Неявка в судове засідання представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки сторони були повідомлені про судовий розгляд. Свою правову позицію щодо спору у справі сторони виклали у письмових поясненнях, надісланих до суду, а тому на підставі статті 202 Господарського процесуального кодексу України спір було вирішено судом за відсутності представників сторін за наявними матеріалами справи.

У процесі судового розгляду встановлено, що за результатами проведеної процедури закупівлі UA-2021-08-26-002672 Комунальне підпирємство «Міськзелентрест» як покупець і Товариство з обмеженою відповідальністю «Вест Кард» як постачальник уклали договір № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021, за умовами якого постачальник зобов`язався у 2021 році поставити покупцю товари, зазначені в договорі, а покупець - прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з пунктом 8.1. договору № ГЗТ-400/21 сторони дійшли згоди про те, що у випадку виникнення форс-мажорних обставин (виникнення непереборної сили, яка не залежить від дії сторін, а саме: війни, військових дій, блокади, ембарго, пожежі, повені та інших стихійних лих чи сезонних природних явищ, дій інших держав, міжнародних санкцій, валютних обмежень, зміни національного законодавства, обмежень, введених органами державної влади, знеструмлення електромережі, збоїв комп`ютерних систем тощо), які роблять неможливим виконання сторонами своїх обов`язків, сторони звільняються від виконання своїх обов`язків на час дії вказаних обставин.

За пунктом 8.2. цього договору у випадку, якщо дія форс-мажорних обставин продовжується більш ніж 30 днів, кожна із сторін має право на розірвання договору і не несе відповідальності за це при умові, що вона сповістила про це іншу сторону не пізніше, ніж за 7 днів до дати розірвання.

Пунктом 8.3. договору передбачено, що достатнім доказом дії форс - мажорних обставин є довідка, яка видана компетентними органами державної влади України або компетентними підприємствами установами, організаціями за місцезнаходженням сторони, яка піддалася дії обставин непереборної сили.

Згідно з пунктом 12.1. договір набуває сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2021, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

За результатами процедури закупівлі UA-2021-11-29-008362-c між сторонами у справі 13.01.2022 було також укладено договір № ГЗТ-11/22 щодо поставки нафтопродуктів.

Договір № ГЗТ-11/22 містить пункти 8.1 - 8.3, які за змістом ідентичні наведеним пунктам 8.1. - 8.3. договору № ГЗТ-400/21.

Пунктом 11.7. цього договору сторони визначили, що договір набуває сили з моменту його підписання сторонами і діє до 31.03.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

Договори підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками.

На виконання умов договору № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021 відповідач передав позивачу товару на загальну суму 1 124 787,80 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних: № 107223 від 18 жовтня 2021 на загальну суму 167 794,50 грн. (а.с. 11, 145, том1); № 109777 від 29 жовтня 2021 на загальну суму 276 555,80 грн., (а.с. 11, 146,том1); № 109797 від 29 жовтня 2021 на загальну суму 70 772,50 грн. (а.с. 147, том1), № 120660 від 16 листопада 2021 на загальну суму 89 928,30 грн., (а.с. 148, том1) № 122843 від 29 листопада 2021 на загальну суму 280 274,30 грн. (а.с. 149, том1), № 133931 від 13 грудня 2021 на загальну суму 212 832,70 грн. (а.с. 150, том1), які підписанні представниками сторін.

На виконання умов договору № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 відповідач передав позивачу товар на загальну суму 1 746 048,15 грн., що підтверджується копією видаткової накладної № 2057 від 18 січня 2022 на загальну суму 1 746 048,15 грн. (а.с. 37, 151, том 1), яка підписана представниками сторін.

Позивач здійснив оплату переданого товару на суму 2 496 877,95 грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві, посилаючись на протокол інвентаризаційної комісії від 01.07.2022, станом на цю дату позивачем не використано талони на пальне у загальній кількості 2 354 шт., залишок невикористаного пального становить 1 138 314,20 грн., з них: 11 190 л бензину А-92 та 30 440 л ДП, які позивач й просить зобов`язати відповідача поставити в натурі.

11.04.2022 позивачем було отримано повідомлення відповідача про настання форс-мажорних обставин, в якому останній повідомив, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні"; зазначив, що ця подія має безпосередній вплив на можливість виконання товариством своїх зобов`язань за договором та є такою, що виникла після укладення договору в результаті подій, які відповідач не міг передбачити, у зв`язку з чим не має можливості на час дії вказаних обставин виконувати свої зобов`язання за договорами. На підтвердження форс-мажорних обставин до повідомлення додано лист Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1.

13.04.2022 позивач надіслав відповідь на повідомлення товариства про настання форс-мажорних обставин, в якій вказав, що ці обставини звільняють тільки від відповідальності за порушення зобов`язань, проте не звільняють від необхідності виконання відповідних договірних зобов`язань. Також позивач зазначив, що копія згаданого листа Торгово-промислової палати України від 28.02.2022 не є належним документом на підтвердження настання форс-мажорних обставин.

27.05.2022 підприємство направило товариству проекти додаткових угод та акт звірки взаємних розрахунків за договором № ГТЗ 11/22 і листи для їх погодження і підписання відповідачем.

20.07.2022 товариство надіслало підприємству відповідь, в якій обґрунтувало дію форс-мажорних обставин, причини неможливості виконання умов договору та приєднало копію висновку Волинської ТПП від 25.04.2022 № 19-22/01-3/44, яким встановлено факт ускладнення/неможливості виконання зобов`язань за договорами поставки з причин, що не залежать від волі сторін, є непередбачуваними та невідтворними. Також відповідач запропонував повернути підприємству невикористані талони та, відповідно, грошові кошти за неотриманий товар.

Ця відповідь залишена підприємством без реагування.

Відповідач направив позивачу листи №№ 574, 575 від 15.08.2022, в яких вказав, що дія форс-мажорних обставин продовжується більше 30 днів і на підставі пунктів 8.2. договорів № ГЗТ-400/21 від 01.10.2022, № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 ТзОВ «Вест Кард» реалізує своє право на дострокове розірвання договорів поставки в односторонньому порядку; просив вважати ці листи письмовим повідомленням про одностороннє розірвання договору; зазначив, що договори слід вважати припиненими/розірваними по спливу 7 календарних днів з моменту повідомлення про розірвання.

Факт надіслання листів підтверджується накладними ПрАТ «Укрпошта», копіями опису вкладення, копіями фіскальних чеків від 16.08.2022.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Зважаючи на те, що у листі №575 від 15.08.2022 відповідач зазначив, що договір №ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 слід вважати припиненими/розірваними по спливу 7 календарних днів з моменту повідомлення про розірвання, то цей договір слід вважати розірваним з 24.08.2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Щодо договору № ГЗТ-400/21 від 01.10.2022, то, враховуючи умову п.10.7. договору він припинив свою дію 31.12.2021 у зв`язку із закінченням строку, на який його було укладено.

Проте, закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору, що прямо передбачено ч. 4 ст. 631 ЦК України.

Договір № ГЗТ-400/21 від 01.10.2022 не міг бути розірваним, оскільки розірвати можна лише договір, який діє, тобто строк/термін дії якого не закінчився. Близький за змістом правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у справі № 910/16750/18.

Причиною виникнення спору у справі є наявність або відсутність підстав для зобов`язання відповідача виконати в натурі умови договорів поставки нафтопродуктів.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В силу ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно зі ст. 599 ЦК України, ч. 1 ст. 202 ГК України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

При цьому слід розрізняти припинення безпосередньо дії договору та припинення зобов`язань, визначених ним.

Навіть після припинення дії договору, невиконані стороною зобов`язання за ним залишаються чинними для такої сторони-боржника, і вказана обставина не звільняє останнього від виконання обов`язку протягом того часу, коли існує відповідне зобов`язання.

Оскільки зобов`язання відповідача щодо поставки позивачу товару виникли до моменту розірвання договору поставки, то такі зобов`язання мають бути виконані, незалежно від припинення договору поставки внаслідок його розірвання.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, зокрема, у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. (ч. 1 ст. 670 ЦК України).

Отже, з моменту передачі відповідачем позивачу карток на пальне за видатковими накладними у позивача виникло право власності на цей товар.

Згідно з Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України № 281/171/578/155 від 20.05.2008, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20 травня 2008 року №281/171/578/155, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

За загальним правилом для отримання товару на АЗС покупець пред`являє оператору АЗС картку на пальне. Оператор АЗС здійснює відповідну ідентифікацію картки на пальне, здійснює фактичну передачу (видачу) товару відповідної марки та кількості, після чого картка на пальне залишається у оператора, що є підтвердженням факту отримання покупцем товару зі зберігання відповідного асортименту та кількості.

Таким чином, позивач як власник карток на пальне за видатковими накладними, вказаними у позовній заяві, має право на отримання на АЗС відповідача товару на підставі карток на пальне.

Однак, по частині карток позивач не отримав пальне.

На обгрунтування форс-мажорних обставин, які унеможливлювали здійснення виконання договірних зобов`язань, відповідач посилається на те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено Указами Президента України: від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року № 259/2022, від 17 травня 2022 року № 341/2022.

Відповідач зазначає, що ця подія має безпосередній вплив на можливість виконання ТОВ "Вест Кард" своїх зобов`язань за договорами та є такою, яка виникла після укладення договорів поставки внаслідок подій, які відповідач не міг передбачити.

Також відповідач на обгрунтування підтвердження форс-мажорних обставин посилається на висновок Торгово-промислової палати України №19-22/01-3/44 від 25.04.2022.

Пунктом 8.3. договору №ГЗТ -400/21 від 01.10.2021 сторони передбачили, що достатнім доказом дій форс-мажорних обставин є довідка, видана компетентними органами державної влади України або компетентними підприємствами.

Пунктом 8.3. договору №ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 передбачено, що достатнім доказом дії форс-мажорних обставин є довідка, видана компетентними органами державної влади України або компетентними підприємствами, установами, організаціями за місцезнаходженням сторони, яка піддалася дії обставин непереборної сили.

З аналізу наведеного вбачається, що на особу, яка порушила зобов`язання, покладається обов`язок, у строк, визначений договором, доведення того, що відповідне порушення є наслідком дії певної непереборної сили, тобто, що непереборна сила не просто існує, а безпосередньо призводить до порушення стороною свого зобов`язання (необхідність існування причинно-наслідкового зв`язку між виникненням форс-мажорних обставин та неможливістю виконання стороною своїх зобов`язань).

Згідно з ч. 1 статті 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати України", Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.

За приписами статей 6.10., 6.11. Регламенту засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), затвердженого рішенням президії ТПП України від 18.12.2014 за №44 (5) (надалі - Регламент) якщо уповноважена особа на підставі аналізу наданих заявником документів, даних, інформації, доказів дійшла до висновку про наявність форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), які об`єктивно унеможливили/унеможливлюють виконання зобов`язання заявника, термін виконання якого настав або настане найближчим часом, то вона приймає рішення про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили). За результатами розгляду документів ТПП України / регіональна ТПП видає сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Надання сертифікату Торгово-промисловою палатою України, отриманого у встановленому законодавством порядку, є обов`язковою умовою, оскільки сам лише факт існування форс-мажорних обставин, або лист ТПП України, не звільняє від виконання зобов`язання автоматично. При видачі сертифікату Торгово-промислова палата України засвідчує не тільки форс-мажорні обставини, але й їх безпосередній вплив на конкретне зобов`язання (договір), у якому заявник є стороною (причинно-наслідковий зв`язок між обставиною/подією і неможливістю виконання заявником своїх конкретних зобов`язань).

У постанові Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №910/9258/20 вказано, що статтею 14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" визначено, що засвідчення дії непереборної сили шляхом видачі сертифікату про форс-мажорні обставини покладено на Торгово-промислову палату України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати; форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру, і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для даного конкретного випадку виконання зобов`язання. Доведення наявності непереборної сили покладається на особу, яка порушила зобов`язання; саме вона має подавати відповідні докази в разі виникнення спору.

Сертифікату як належного доказу на підтвердження засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) відповідач суду не надав.

Отже, посилання відповідача на настання форс-мажорних обставин є необґрунтованими, відповідач не надав доказів на підтвердження того, що саме введення воєнного стану призвело до неможливості виконання ним зобов`язань за договорами поставки.

Разом з цим, приписами ст. 617 ЦК України встановлено, що особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Отже, невиконання зобов`язання через вплив форс-мажорних обставин звільняє виключно від відповідальності за порушення зобов`язань та жодним чином не звільняє від виконання самого зобов`язання.

Крім цього, неможливість передачі пального одного виробника не перешкоджала відповідачу з метою належного виконання зобов`язань передати пальне іншого виробника, оскільки договорами поставки не було конкретизовано, пальне якого виробника має передаватись.

З огляду на викладене, вимога позивача про зобов`язання відповідача виконати в натурі умови договорів поставки № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021, № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 та поставити Комунальному підприємству Міськзелентрест за договором поставки № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021: 620 літрів бензину А-92 та 365 літрів дизельного пального; за договором поставки № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 10570 літрів бензину А-92 та 30075 літрів дизельного пального, а всього 11190 літрів бензину А-92 та 30440 літрів дизельного пального, підлягає до задоволення.

У зв`язку із задоволенням позову на підставі ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача у розмірі 17074,71 грн., пов`язані з оплатою судового збору, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 73-79, 86, 129, 185, 232, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити.

2.Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю Вест Кард (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Єршова, буд. 1, ) виконати в натурі умови договорів поставки № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021, № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 та поставити Комунальному підприємству Міськзелентрест (65031, Одеська обл., м.Одеса, вул.Хімічна, буд, 3, )

- за договором поставки № ГЗТ-400/21 від 01.10.2021- 620 літрів бензину А-92 та 365 літрів дизельного пального;

- за договором поставки № ГЗТ-11/22 від 13.01.2022 - 10570 літрів бензину А-92 та 30075 літрів дизельного пального,

а всього 11190 літрів бензину А-92 та 30440 літрів дизельного пального.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Вест Кард (43023, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Єршова, буд. 1, ) на користь Комунального підприємства Міськзелентрест (65031, Одеська обл., м.Одеса, вул.Хімічна, буд. 3, ) 17074 грн. 71 коп. витрат, пов`язаних з оплатою судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги це рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Північно-західного апеляційного господарського суду впродовж 20 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 25.08.2023.

Суддя І. О. Якушева