ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. Справа№ 910/11679/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Корсака В.А.

Євсікова О.О.

при секретарі судового засідання Алчієвій І.В.

за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації "Центр захисту інвалідів"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову

у справі № 910/11679/22 (суддя: Котков О.В.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт"

до Міністерства юстиції України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Громадська організація "Центр захисту інвалідів"

про визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Ларгєнт" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Міністерства юстиції України (відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України № 4191/5 від 30.09.2022 року виданого на підставі висновку центральної Колегії Міністерства юстиції України з розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції від 22.09.2022 року, яким скасовано рішення від 30.11.2021 №№ 61929211, 61929546, 61929360, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Галатою В.І., від 30.11.2021 №№ 61929979, 61929755, 61929391, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Л.В., від 29.11.2021 № 61921691, від 30.11.2021 №№ 61929229, 61928863, 61928441, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Єременком І.М., від 30.11.2021 №№ 61955635, 61954920, 61954986, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що наказ Міністерства юстиції України № 4191/5 від 30.09.2022 року, яким задоволено скаргу Громадської організації "Центр захисту інвалідів" від 04.01.2022 року та скасовані рішення від 30.11.2021 року №№ 61929211, 61929546, 61929360 державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Галати В.І., від 30.11.2021 року №№ 61929979, 61929755, 61929391 державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіної Л.В., від 29.11.2021 року № 61921691, від 30.11.2021 року №№ 61929229, 61928863, 61928441 державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Єременка І.М., від 30.11.2021 року №№ 61955635, 61954920, 61954986 приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Дімітрової Т.А. є протиправним, оскільки скарга розглянута за відсутності повноважень Мін`юсту на її розгляд.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у справі №910/11679/22 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Ларгєнт» про забезпечення позову; до вирішення спору у справі № 910/11679/22 по суті та набрання рішенням законної сили, заборонено Міністерству юстиції України та/або його структурним підрозділам, у тому числі, але не виключно Офісу протидії рейдерству, Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України, державним реєстраторам, приватним нотаріусам, іншим суб`єктам державної реєстрації в розумінні Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» вчиняти будь-які реєстраційні дії, зокрема шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо виконання наказу № 4191/5 від 30 вересня 2022 року, в тому числі шляхом заборони скасовувати рішення від 30.11.2021 № № 61929211, 61929546, 61929360, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Галатою В.І., від 30.11.2021 № № 61929979, 61929755, 61929391, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Карпухіною Л.В., від 29.11.2021 № № 61921691, від 30.11.2021 №№ 61929229, 61928863, 61928441, прийняті державним реєстратором юридичного департаменту Одеської міської ради Єременком І.М., від 30.11.2021 №№ 61955635, 61954920, 61954986, прийняті приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А.

25.05.2023 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від представника Громадської організації «Центр захисту інвалідів» надійшло клопотання про скасування заходу забезпечення позову або його заміну іншим, в якому заявник просить на розсуд суду скасувати заходи забезпечення позову або замінити заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Господарського суду м. Києва від 17.11.2022 року у справі № 910/11679/22, іншими.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 відмовлено в задоволенні клопотання представника Громадської організації "Центр захисту інвалідів" про скасування заходу забезпечення позову або його заміну іншим у справі № 910/11679/22.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Громадська організація "Центр захисту інвалідів" звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у справі № 910/11679/22 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити клопотання представника апелянта та скасувати захід забезпечення позову або замінити один захід забезпечення позову іншим.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме - ст.ст. 136,137, 236 ГПК України, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Скаржник зазначає, що жодної обставини, яка б вказувала на очевидність протиправних дій відповідача, судом не наведено і не надано аргументування вжиття заходів забезпечення позову, а тому наявні підстави для скасування або заміни одного заходу забезпечення іншим. Зауважує, що рішення суду щодо визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України не потребує виконання, оскільки таке рішення лише встановлює правомірність або неправомірність оскаржуваного наказу. Наголошує, що заходами забезпечення позову суд фактично вирішив справу без її розгляду по суті заявлених вимог, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 апеляційна скарга у справі № 910/11679/22 передана на розгляд колегії суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Шапран В.В., Андрієнко В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 вирішення питання щодо подальшого руху апеляційної скарги Громадської організації "Центр захисту інвалідів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 відкладено до надходження матеріалів справи № 910/11679/22 до Північного апеляційного господарського суду та витребувано з Господарського суду міста Києва копії матеріалів, необхідних для розгляду скарги Громадської організації "Центр захисту інвалідів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 у справі № 910/11679/22 (матеріали оскарження).

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 01.08.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Громадської організації "Центр захисту інвалідів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 910/11679/22; розгляд апеляційної скарги Громадської організації "Центр захисту інвалідів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 910/11679/22 призначено на 28.08.2023; запропоновано учасникам судового процесу подати відзив, заперечення на апеляційну скаргу та інші заяви/клопотання протягом 10 днів з дня отримання даної ухвали.

У зв`язку з перебуванням у відпустці суддів Шапрана В.В. та Андрієнка В.В., які входять до складу колегії суддів і не є суддями-доповідачами, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.08.2023, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів у складі: Алданова С.О. (головуючий), Корсак В.А., Євсіков О.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.08.2023 справу № 910/11679/22 за апеляційної скаргою Громадської організації "Центр захисту інвалідів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 прийнято до провадження визначеним складом суду.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Представник третьої особи в судовому засіданні 28.08.2023 вимоги апеляційної скарги підтримав, просив ухвалу суду першої інстанції скасувати.

Представник позивача в судовому засіданні 28.08.2023 проти вимог апеляційної скарги заперечував, просив її залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Представник відповідача в судове засідання 28.08.2023 не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся у встановленому процесуальним законодавством порядку, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про доставку електронного документа.

Суд апеляційної інстанції з метою дотримання прав сторін на судовий розгляд справи упродовж розумного строку, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи те, що явка представників сторін обов`язковою не визнавалась, а участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, зважаючи на відсутність обґрунтованих клопотань про відкладення розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника відповідача, який повідомлений про судовий розгляд справи в апеляційному порядку.

28.08.2023 об 11:46 на електронну адресу суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи. Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу судового засідання після виходу колегією суддів з нарадчої кімнати об 11:40 було оголошено вступну та резолютивну частини постанови. Таким чином, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи надійшло вже після розгляду справи.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 255 ГПК України окремо від рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про скасування забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову, відмову у скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 271 ГПК України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ст. 269, ч. 1 ст. 270 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. У суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених при перегляді справ в порядку апеляційного провадження.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази в їх сукупності, заслухавши пояснення присутніх представників учасників справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, Північний апеляційний господарський суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги в межах викладених скаржником доводів та вимог, виходячи з наступного.

За приписами ст. 136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

З аналізу вказаної норми вбачається, що заходи забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. Тобто положення вказаної статті пов`язують вжиття заходу забезпечення з ефективним захистом або поновленням порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, реальним виконанням судового рішення, а також із наявністю обставин, що достеменно свідчать про те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Водночас, оскільки у даній справі позивач звернувся до суду з позовними вимогами немайнового характеру, судове рішення у разі задоволення яких не вимагатиме примусового виконання, то в даному випадку така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не підлягає дослідженню, а має застосовуватися та досліджуватися така підстава вжиття заходів забезпечення позову, як достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому, в таких немайнових спорах має досліджуватися, чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного судового провадження за його позовом без нових звернень до суду.

Разом з тим, відповідно до ч. 1, 4 ст. 145 ГПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

З огляду на те, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились певні обставини, що спричинили застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Таким чином, заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів.

Вказану правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 15.08.2019 року у справі №15/155-б.

Крім цього, при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS № 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, за приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визначені в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права.

Водночас, в силу положень ч. 1 ст. 74 ГПК України, обов`язковим є подання заявником доказів того, що після вжиття судом відповідних заходів забезпечення позову змінились обставини, що спричинили їх застосування. Тобто обґрунтування необхідності скасування забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про скасування забезпечення позову.

В обґрунтування клопотання про скасування заходів забезпечення позову представник Громадської організації "Центр захисту інвалідів" посилається на те, що наказ Міністерства юстиції України № 4191/5 від 30.09.2022 року є актом індивідуальної дії, при оскарженні якого застосування заходів забезпечення позову є недоцільним. На думку заявника, рішення суду про визнання протиправним та скасування наказу не потребує виконання, оскільки таке рішення лише встановлює правомірність або неправомірність оскаржуваного наказу. Постановляючи ухвалу про забезпечення позову суд фактично вирішив справу без її розгляду по суті заявлених вимог, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову, а заборона вчинення реєстраційних дій з виконання наказу Міністерства юстиції України № 4191/5 від 30.09.2022 року є втручанням у діяльність центральних органів виконавчої влади. Крім того, при постановлені ухвали про забезпечення позову не обгрунтовано, якими доказами підтверджується неможливість вчиняти будь-які дії на виконання п. 2 цього наказу без зупинення дії наказу Міністерства юстиції України № 4191/5 від 30.09.2022 року. За наведених обставин, Громадська організація "Центр захисту інвалідів" не погоджується з ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року та просить на розсуд суду скасувати заходи забезпечення позову або замінити заходи забезпечення позову іншими.

Таким чином, дослідивши зміст поданого третьою особою клопотання про скасування заходів забезпечення позову, колегія суддів дійшла висновку, що заявником не зазначалося та не наводилося доказів, що саме за проміжок часу з дати вжиття заходів забезпечення позову до дати подання клопотання про скасування заходів забезпечення позову, а також станом на час прийняття оскаржуваної ухвали змінилися будь-які фактичні обставини справи, що мали спричинити процесуальні наслідки, визначені ст.145 ГПК України.

Згідно зі статтею 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що за час вирішення даного спору існує ймовірність порушення прав позивача, потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала, а також з урахуванням того, що заявником належними та допустимими доказами не доведено наявність зміни обставин, які були підставою вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову в задоволенні клопотання ГО «Центр захисту інвалідів» про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022.

Водночас, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що доводи заявника зводяться до безпідставності застосування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 у даній справі, що за своєю суттю є запереченнями щодо застосування даних забезпечувальних заходів та не можуть виступати в якості вмотивованої підстави для скасування вже існуючих заходів забезпечення позову, а зумовлюють надання судом правової оцінки вказаної ухвали, яка набрала законної сили.

Щодо доводів апелянта про наявність правових підстав для зміни заходу забезпечення позову колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, згідно з ч. 1-3 ст. 143 Господарського процесуального кодексу України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим. Питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом в судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи. За наслідками розгляду клопотання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим постановляється ухвала.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Як вірно наголосив суд першої інстанції, саме на заявника відповідного клопотання покладається тягар доведення необхідності здійснення заміни вжитого судом заходу забезпечення позову іншим.

По своїй суті заміна вжитого судом заходу забезпечення позову полягає в заміні раніше прийнятого заходу на інший, передбачений законом захід, з одночасним припиненням раніше накладених заходів, а відтак, при вирішенні відповідного питання слід в першу чергу з`ясовувати чи змінилися настільки обставини спірних правовідносин, які б зумовлювали необхідність скасування обраного судом заходу забезпечення позову до закінчення розгляду відповідного спору, та чи існують правові підстави, з якими чинне законодавство пов`язує можливість вибору іншого заходу забезпечення позову.

При цьому, у вирішенні питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, як і щодо вжиття заходів забезпечення позову, обов`язковим є надання оцінки обґрунтованості необхідності здійснення такої заміни, здатності саме того заходу, на який заявник просить замінити вжитий судом, забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі задоволення позову, наявності зв`язку цього заходу забезпечення позову з предметом позову у справі, співмірності заходу із заявленими позовними вимогами, враховуючи також необхідність забезпечення збалансованості інтересів учасників справи.

Таким чином, заміна заходів забезпечення позову, з огляду на ст. 143 Господарського процесуального кодексу України, пов`язана зі зміною чи припиненням підстав забезпечення позову і не передбачає перегляду відповідної ухвали про вжиття заходів забезпечення позову на предмет її правомірності.

Сторона, яка звертається з заявою про заміну заходів забезпечення позову, повинна обґрунтувати достатні підстави звернення з такою заявою.

Разом з тим, як було вірно встановлено судом першої інстанції, з висновками якого погоджується суд апеляційної інстанції, в даному випадку вимоги Громадської організації "Центр захисту інвалідів" у поданому клопотанні зводяться не до зміни виду вжитих заходів забезпечення позову, а виключно до скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2022 року, що унеможливлює вчинення відповідних дій в порядку, визначеному ст. 143 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм процесуального права, а саме - ст.ст. 136,137, 236 ГПК України, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, - не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, ухвала Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 відповідає загальним вимогам, встановленим статтями 143, 145, 234 ГПК України, а тому правових підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Судові витрати, що пов`язані із розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в порядку ст. 129 ГПК України, покладаються на апелянта (третю особу у даній справі).

Керуючись ст. ст. 129, 269, 271, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Громадської організації "Центр захисту інвалідів" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 910/11679/22 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 06.06.2023 про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у справі № 910/11679/22 залишити без змін.

3. Судові витрати, понесені стороною у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на Громадську організацію "Центр захисту інвалідів".

4. Матеріали справи № 910/11679/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, що передбачені ст.ст. 287-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 31.08.2023.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді В.А. Корсак

О.О. Євсіков