ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023м. ДніпроСправа № 904/4013/23

за позовом Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь Дніпропетровської області

до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Дніпро

про стягнення 30 266,40 грн, -

Суддя Бажанова Ю.А.

Без виклику (повідомлення) учасників

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариства "Нікопольський завод феросплавів" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом, в якому просить стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на свою користь шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу в розмірі вартості відповідальної недостачі 30 266,40 грн.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Позовна заява обґрунтована порушенням відповідачем зобов`язань зі схоронності прийнятого до перевезення вантажу. Так, за залізничними накладними №41765413 (основна) та №47598271 (посилочної) на адресу позивача 25.06.2023 у вагонах №56117955 та №55468219 прибула руда марганцева. При видачі вантажу були зафіксовані ознаки не збереженості перевезення.

Так, при складанні комерційного акту № 466001/34 від 28.06.2023 (на підставі актів загальної форми №582, 528 станції Кривий Ріг Сортувальний, №3798 та акту про технічний стан вагону № 1 станції Нікополь) у вагоні № 56117955 виявлено менше проти документа на 3 800 кг руди марганцевої. По документу - рівень навантаження та маркування не вказані, вантаж у вологому стані. У дійсності навантаження не рівномірне нижче бортів 120-180 см. над 3-4 та 5-6 люками мається 2 поглиблення діаметром 150 см, глибиною до дна вагону, кожне. Ліворуч за рухом у 3 та 5 люками нещільне прилягання кришок люків до проміжної балки вагону, зазор довжиною 80 см, шириною 5 см у кожного. У3 люку зазор вже був закладений мішковиною, у 5 люку зазор частково вже був закладений мішковиною, частково ущільнений власним вантажем На момент прибуття течі вантажу не було. Вагон без дверний, інші люка щільно закриті. Вагон технічно справний. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

При складанні комерційного акту № 466001/35 від 28.06.2023 (на підставі актів загальної форми №581, 5286 станції Кривий Ріг Сортувальний, №3799 та акту про технічний стан вагону № 2 станції Нікополь) у вагоні № 55468219 виявлено менше проти документа на 4 200 кг руди марганцевої. По документу - рівень навантаження та маркування не вказані, вантаж у вологому стані. У дійсності навантаження не рівномірне нижче бортів 120-180 см. над 2-3 мається поглиблення діаметром 200 см, глибиною до дна вагону. Ліворуч за рухом у 2 люку нещільне прилягання кришки люка до проміжної балки вагону, зазор довжиною 80 см, шириною 5 см. На момент прибуття течі вантажу не було, зазор вже був закладений мішковиною. Вагон без дверний, інші люка щільно закриті. Вагон технічно справний. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Позивач вказує, що з урахуванням норми недостачі (природної втрати) вартість вантажу, якого не вистачає з урахуванням контракту №051222VN від 05.12.2022 складає 30 266,40 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 31.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників за наявними в матеріалах справи документами.

10.08.2023 від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує та просить в позовних вимогах відмовити. В обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що в накладній №41765413 в графі 28 зазначено, що вантаж завантажено відправником, тому відповідно до статті 31 Статуту залізниць України відповідальність несе вантажовідправник за навантаження вантажу у непідготовлений непридатний для перевезення для цього вантажу вагон. Відповідач зазначає, що факт технічної несправності вагонів №56117955 та №55468219 підтверджується актами про технічний стан вагонів форми ГУ-106 станції Нікополь №1, 2 від 27.06.2023. За доводами відповідача, можливо причиною втрати вантажу є нещільне прилягання кришок люків до проміжної балки. Вказані несправності вантажовідправник міг бачити, однак не вжив заходів для їх усунення.

21.08.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач не погоджується із доводами відповідача та просить задовольнити позов у повному обсязі. Позивач зазначає, що жодних актів несправності вагонів до суду не надано, надані до відзиву акти про технічний стан вагона №1, 2 від 27.06.2023 лише підтверджують, що спірні вагони є технічно справними. Крім того, в комерційних актах (розділ Г) зафіксовано, що на момент прибуття вантажу течі вантажу не було, зазори закладені мішковиною, що свідчить про вжиття вантажовідправником заходів для запобігання втрати вантажу.

Відповідно до пункту 10 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до статті 248 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що відповідач подав відзив на позов, позивач подав відповідь на відзив, матеріали справи в достатній мірі характеризують взаємовідносини сторін, господарський суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ВСТАНОВИВ:

У червні 2023 року на адресу Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" за залізничними накладними №41765413 (основна) та №47598271 (посилочної) у вагонах №56117955 та №55468219 прибула руда марганцева. При видачі вантажу були зафіксовані ознаки не збереженості перевезення.

Після прибуття вантажу 28.06.2023, в результаті перевірки вантажу на станції Кривий Ріг Сортувальний було виявлено вагову нестачу, що підтверджується Комерційними актами № 466001/34 та № 466001/35 від 28.06.2023.

На станції Нікополь Придніпровської залізниці складені комерційні акти № 466001/34 та № 466001/35 від 28.06.2023 про наявність виїмки та нестачі маси вантажу.

У комерційному акті № 466001/34 від 28.06.2023 зафіксовано, що у вагоні № 56117955 виявлено менше проти документа на 3 800 кг руди марганцевої. По документу - рівень навантаження та маркування не вказані, вантаж у вологому стані. У дійсності навантаження не рівномірне нижче бортів 120-180 см. над 3-4 та 5-6 люками мається 2 поглиблення діаметром 150 см, глибиною до дна вагону, кожне. Ліворуч за рухом у 3 та 5 люками нещільне прилягання кришок люків до проміжної балки вагону, зазор довжиною 80 см, шириною 5 см у кожного. У3 люку зазор вже був закладений мішковиною, у 5 люку зазор частково вже був закладений мішковиною, частково ущільнений власним вантажем На момент прибуття течі вантажу не було. Вагон без дверний, інші люка щільно закриті. Вагон технічно справний. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

У комерційному акті № 466001/35 від 28.06.2023зафіксовано. що у вагоні № 55468219 виявлено менше проти документа на 4 200 кг руди марганцевої. По документу - рівень навантаження та маркування не вказані, вантаж у вологому стані. У дійсності навантаження не рівномірне нижче бортів 120-180 см. над 2-3 мається поглиблення діаметром 200 см, глибиною до дна вагону. Ліворуч за рухом у 2 люку нещільне прилягання кришки люка до проміжної балки вагону, зазор довжиною 80 см, шириною 5 см. На момент прибуття течі вантажу не було, зазор вже був закладений мішковиною. Вагон без дверний, інші люка щільно закриті. Вагон технічно справний. Зважування проводилось двічі, нестача вантажу підтвердилась.

Згідно з пунктом 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. Норма недостачі (природної втрати) для вантажів рідких або зданих до перевезення в сирому (свіжому) або у вологому стані становить 2% маси, зазначеної в перевізному документі.

З врахуванням зазначеної норми, загальна недостача руди марганцевої у вагоні №55468219 складає 2 827 кг загальною вартістю 16 266,75 (вартість недостачі без ПДВ): 4 200 кг (виявлена недостача) 1 373 кг (норма недостачі) = 2 827 кг.

З врахуванням зазначеної норми, загальна недостача руди марганцевої у вагоні №56117955 складає 2 433 кг загальною вартістю 13 999,65 (вартість недостачі без ПДВ): 3 800 кг (виявлена недостача) 1 367 кг (норма недостачі) = 2 433 кг.

Позивач вважає, що недостача вантажу в спірних вагонах виникла з вини відповідача, який не забезпечив збереження вантажу під час перевезення, та просить стягнути вартість недостачі руди марганцевої в сумі 30 266,40 грн. (розрахунок вартості недостачі вантажу зроблено із врахуванням норми недостачі у розмірі 2% маси нетто вантажу), що і є причиною спору.

Предметом спору є стягнення з відповідача на користь позивача 30 266,40 грн. вартості недостачі руди марганцевої.

Предметом доказування у даній справі є: обставини укладання договору перевезення вантажу залізничним транспортом; факт надання послуг; наявність перевізних документів - залізничних накладних; наявність або відсутність факту недостачі, правомірність здійснення розрахунку заявленої до стягнення суми недостачі.

Відповідно до статті 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями статті 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини (стаття 924 Цивільного кодексу України).

Згідно п. 129 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998 (далі Статут) обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Відповідно до статті 114 Статуту залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу (статті 115 Статуту залізниць України).

Вартість втраченого вантажу (руди марганцевої) здійснено позивачем з урахуванням контракту №051222VN від 05.12.2022, додаткових угод до контракту №1 від 13.03.2023 та №2 від 15.05.2023, а саме вартість вантажу за 1 т у розмірі 5 754,07 грн. без ПДВ, розрахованої за курсом долара США на адату підписання акту прийму-передачі 08.06.2023 від ціни контракту 157,35 доларів США за 1 тону. Відповідно до інвойсу №051223VN від 05.12.2022 (переплата платіжною інструкцію в іноземній валюті №4 від 08.12.2022).

Правила оформлення перевізних документів, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 за №862/5082, визначають порядок оформлення перевізних документів, форми бланків перевізних документів та їх зміст.

Відповідно до пункту 1.1. Правил оформлення перевізних документів на кожне відправлення вантажу відправник повинен подати станції навантаження накладну (комплект перевізних документів). Накладна є складовою частиною комплекту перевізних документів, до якого, крім неї, входять: дорожня відомість, корінець дорожньої відомості та квитанція про приймання вантажу.

Відповідно до пункту 1.3 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644 усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються; у разі зміни відомостей, унесених до перевізного документа, відправник зобов`язаний заповнити новий перевізний документ.

Зміни й доповнення, які вносяться у перевізні документи залізницею, засвідчуються підписом відповідального працівника і штемпелем станції.

Відповідно до частини 3 статті 314 Господарського кодексу України за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, а саме, у разі втрати або недостачі вантажу, перевізник відповідає в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає.

Пункт 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року, визначає норми недостачі при перевезенні в залежності від властивостей вантажу, які вказані у відсотках від маси вантажу і складаються із двох показників: норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто.

Відповідно до пункту 27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 №644, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто; при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) становить 2% маси, зазначеної в перевізних документах.

Згідно статті 924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало; перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Також, відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 314 Господарського кодексу України перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини; у транспортних кодексах чи статутах можуть бути передбачені випадки, коли доведення вини перевізника у втраті, нестачі або пошкодженні вантажу покладається на одержувача або відправника; за шкоду, заподіяну при перевезенні вантажу, перевізник відповідає: у разі втрати або нестачі вантажу - в розмірі вартості вантажу, який втрачено або якого не вистачає; у разі пошкодження вантажу - в розмірі суми, на яку зменшилася його вартість; у разі втрати вантажу, зданого до перевезення з оголошенням його цінності, - у розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона є нижчою від дійсної вартості вантажу.

Статтею 23 Закону України "Про залізничний транспорт" передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання зобов`язань за договором про організацію перевезень вантажів перевізники несуть відповідальність за неповну і несвоєчасну подачу вагонів і контейнерів для виконання плану перевезень, а вантажовідправники за невикористання наданих транспортних засобів у порядку та розмірах, що визначаються Статутом залізниць України; перевізники також несуть відповідальність за зберігання вантажу, багажу, вантажобагажу з моменту його прийняття і до видачі одержувачу, а також за дотримання терміну їх доставки в межах, визначених Статутом залізниць України; за незбереження (втрату, нестачу, псування і пошкодження) прийнятого до перевезень вантажу, багажу, вантажобагажу перевізники несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Згідно статті 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству; обов`язки збереження, супроводження та охорони особливо цінних та небезпечних вантажів, перелік яких встановлюється Правилами, покладаються на відправника.

Відповідно до статті 31 Статуту залізниць України залізниця зобов`язана подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу, очищені від залишків вантажу, сміття, реквізиту, а у необхідних випадках продезінфіковані вагони та контейнери; оскільки незбереження вантажу може бути наслідком як технічної несправності вагона або контейнера, так і їх непридатності для перевезення певного вантажу (тобто у комерційному відношенні), то господарським судам у вирішенні спорів слід розмежовувати відповідні поняття; вагон (контейнер) може бути цілком справним, але таким, що не забезпечить збереження якості певного вантажу, наприклад, має стійкий запах, що впливає на завантажені до нього продовольчі товари; саме в такому випадку йдеться про непридатність вагона (контейнера) у комерційному відношенні; згідно з зазначеною статтею Статуту придатність вагона чи контейнера для перевезення відповідного вантажу у комерційному відношенні визначається відправником або залізницею, якщо вона здійснює завантаження; отже, якщо псування вантажу є наслідком комерційної несправності вагона (контейнера), відповідальність за це несе той, хто завантажив продукцію у вагон (контейнер); у випадках, коли під завантаження подано несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник повинен відмовитись від їх використання; якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника; винятки з цього правила можуть мати місце тоді, коли з матеріалів справи вбачається, що технічна несправність мала прихований характер або виникла у процесі перевезення вантажу; прихованими є такі технічні несправності, які не могли бути виявлені відправником під час звичайного огляду вагону або контейнера; у такому разі відповідальність за незбереження вантажу покладається на залізницю.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 114 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме:

- за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі;

- за втрату вантажу, який здано до перевезення з оголошеною вартістю, - у розмірі оголошеної вартості, а якщо залізниця доведе, що оголошена вартість перевищує дійсну, - у розмірах дійсної вартості;

- за псування і пошкодження - у розмірах тієї суми, на яку було знижено його вартість.

Недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Відповідно до статті 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

На станції відправлення вантаж був прийнятий до перевезення без зауважень.

Щодо доводів Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про те, що можливою причиною втрати вантажу є нещільне прилягання кришок люків до проміжної балки, вказані несправності вантажовідправник міг бачити, однак не вжив заходів для їх усунення, господарський суд зазначає таке.

В комерційних актах № 466001/34 та № 466001/35 від 28.06.2023 вказано, що вагони № 56117955 та №55468219 у технічному стані є справними, про що складені акти №1, 2 від 27.06.2023, в яких також зазначено, що вагони є технічно справними.

Крім того, в комерційних актах (розділ Г) зафіксовано, що на момент прибуття вантажу течі вантажу не було, зазори закладені мішковиною, що свідчить про вжиття вантажовідправником заходів для запобігання втрати вантажу.

Відповідно до частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.

Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (статті 76-79 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 30 266,40 грн. вартості недостачі вантажу.

Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 46, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 231, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" про стягнення 30 266,40 грн, задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Єжи Ґейдройця, будинок 5, ) в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (49038, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 108, ідентифікаційний код: 40081237) на користь Акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів" (53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, 310, ідентифікаційний код 00186520) 30 266,40 грн. (тридцять тисяч двісті шістдесят шість гривень 40 копійок) вартості відповідальної недостачі, 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 25.08.2023

Суддя Ю.А. Бажанова