ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

"31" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1157/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Кравець С.Г.,

заяву Міністерства юстиції України від 24.08.2023 про вжиття заходів

забезпечення позову

за заявою: Міністерства юстиції України

до особи, яка може отримати статус учасника справи:

1) Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним

верствам населення"

2) Комуністичної партії України

про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

Міністерство юстиції України звернулось до Господарського суду Житомирської області з заявою від 24.08.2023 про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- накладення арешту на нерухоме майно - будівлю, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 55,67 кв.м, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Червоноармійський р-н (Пулинський р-н), смт. Червоноармійськ (селище міського типу Пулини), вул. 1 Травня (вул. Соборності), буд. 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54;

- заборони органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будівлю, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 55,67 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54.

В заяві від 24.08.2023 про вжиття заходів забезпечення позову Міністерство юстиції України зазначає про те, що у 2014 році Міністерство юстиції України звернулось до суду з позовом про заборону діяльності Комуністичної партії України у зв`язку із порушенням партією статті 5 Закону України "Про політичні партії в Україні", чинної на момент подання позовної заяви. Вказана справа розглядалась понад 8 років та рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили 27.07.2022, задоволено позов Міністерства юстиції України до Комуністичної партії України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Служби безпеки України, Всеукраїнського об`єднання "Свобода", Радикальної партії Олега Ляшка, Громадської організації "Воля-Громада-Козацтво", Української республіканської партії, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора, про заборону діяльності політичної партії та заборонено діяльність Комуністичної партії України та передано майно, кошти та інші активи партії, її осередків та інших структурних утворень у власність держави. Вказує, що у ході виконання Мін`юстом судового рішення в частині передачі у власність держави майна, коштів та інших активів Комуністичної партії України, її осередків та інших структурних утворень, встановлено, що після подання позовної заяви Мін`юсту, Комуністичною партією України відчужене належне їй майно на користь Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" на підставі договору дарування, який є фіктивним, а тому підлягає визнанню недійсним у судовому порядку. Вказує, що набувачем майна за спірним договором дарування стала Благодійна організація "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", керівником та представником якої з 2007 року був і є син народного депутата та керівника компартії ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . При цьому зазначає, що засновниками Благодійного фонду є ТОВ "Науково комерційна фірма "Контур" (), засновниками якого є сини керівника Комуністичної партії України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Таким чином заявник стверджує, що є підстави вважати, що Партія знала заздалегідь, що такий договір не буде виконаний, що він має інші цілі, ніж передбачені цим договором, тобто між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин. Відтак, наведене свідчить, що укладення спірного договору спрямовано не на реальне настання наслідків договору дарування, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність. Оскільки на сьогодні частина майна, яка належала партії та її структурним підрозділам, зокрема, спірне майно, перебуває у власності пов`язаного з Партією Благодійного фонду, тому існують реальні ризики того, що останнім можуть бути вжиті заходи для відчуження цього майна до прийняття рішення у справі, що розглядатиметься. Вказана обставина унеможливить виконання судового рішення про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54 та скасування реєстрації права власності на це майно за Благодійним фондом, у разі задоволення позову.

Розглянувши подані документи і матеріали заяви про вжиття заходів забезпечення позову, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви про забезпечення позову, судом приймається до уваги таке.

Згідно із ч.2 ст.136 ГПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до ч.2 ст.139 ГПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Відповідно до частини 1 статті 140 ГПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб як наслідок, у випадку прийняття рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, забезпечити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких останній звернувся до суду.

Відповідно до ст.136 ГПК України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Пунктами 1, 4 частини 1 статті 137 ГПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Забезпечення позову є засобом, спрямованим на запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи. Воно полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судового рішення або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову.

Отже, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду; позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною іншим особам вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони іншим особам вчиняти певні дії.

Одночасно, чинним законодавством України передбачено, що вжиття заходів забезпечення позову можливе, якщо заявником буде доведено, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів особи та гарантія реального виконання рішення суду за наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Слід зазначити, що в силу положень ст.136 Господарського процесуального кодексу заходи щодо забезпечення позову обов`язково повинні застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову, тобто відповідати критеріям співмірності.

Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Частиною 1 статті 2 ГПК України передбачено, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина 2 статті 2 ГПК України).

Згідно із ч.1 ст.11 Господарського процесуального України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Устименко проти України" судом констатовано, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Таким чином, ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "Право на ефективний засіб юридичного захисту" встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Дорани проти Ірландії" зазначено, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Крім того, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів забезпечення позову.

Зі змісту заяви про забезпечення позову вбачається, що заявник має намір подати позов до Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" та Комуністичної партії України про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, розташованого за адресою: Житомирська обл., Червоноармійський р-н (Пулинський р-н), смт. Червоноармійськ (селище міського типу Пулини), вул. 1 Травня (вул. Соборності), буд. 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54, та скасування реєстрації права власності на це майно.

При цьому, згідно з даними Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що Міністерство юстиції України та Державна реєстраційна служба України у липні 2014 року звернулись до Окружного адміністративного суду м.Києва із адміністративним позовом до Комуністичної партії України, треті особи: Служба безпеки України, Всеукраїнське об`єднання "Свобода", Радикальна партія Олега Ляшка, Громадська організація "Воля-Громада-Козацтво", Українська республіканська партія, Борківського Віктора Вікторовича, за участю Офісу Генерального прокурора в якому просили:

- заборонити діяльність Комуністичної партії України (, вул.Борисоглібська,7, м.Київ, 04070);

- передати майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.07.2014 року відкрито провадження у адміністративній справі №826/9751/14 за вказаним позовом та призначено у справі попереднє засідання.

В подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.05.2022 року адміністративну справу №826/9751/14 за позовом Міністерства юстиції України та Державної реєстраційної служби України до Комуністичної партії України, треті особи: Служба безпеки України, Всеукраїнське об`єднання "Свобода", Радикальна партія Олега Ляшка, Громадська організація "Воля-Громада-Козацтво", Українська республіканська партія, ОСОБА_1 , за участю Офісу Генерального прокурора про заборону політичної партії передано за підсудністю до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішенням Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 року адміністративний позов Міністерства юстиції України та Державної реєстраційної служби України було задоволено - заборонено діяльність Комуністичної партії України (ідентифікаційний код юридичної особи: 00049147), адреса вул. Борисоглібська, 7, м. Київ, 04070 та ухвалено передати майно, кошти та інші активи Комуністичної партії України, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Відповідно до доданої до заяви Міністерства юстиції України від 24.08.2023 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №342914350 від 15.08.2023 щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 54, вбачається, що право власності на будівлю, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 55,67 кв.м., які знаходиться за адресою: Житомирська обл., Червоноармійський р. (Пулинський р-н), смт. Червоноармійськ (селище міського типу Пулини), вул. 1 Травня (вул. Соборності), буд. 7, 10.07.2015, власником якої була Комуністична партія України () 17.06.2015, було зареєстроване за Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" на підставі договору дарування №2444 від 10.07.2015.

Тобто, відчуження Комуністичною партією України будівлі, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 55,67 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на користь Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" відбулося в процесі розгляду судом справи №826/9751/14 про заборону діяльності Комуністичної партії України та передачу майна, коштів та інших активів політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень у власність держави.

Суд приймає до уваги посилання заявника на те, що керівником та представником вказаної благодійної організації з 2007 року був і є син народного депутата України та керівника Комуністичної партії України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . При цьому засновником благодійної організації є Товариство з обмеженою відповідальністю "НАУКОВО КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "КОНТУР" (), засновниками якого є сини керівника Комуністичної партії України ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За доводами заявника, у даному випадку укладений договір дарування нерухомого майна має інші цілі, ніж передбачені цим договором, тобто між відповідачами умисно укладено фіктивний правочин; укладення договору дарування від 10.07.2015 №2444 спрямовано не на реальне настання його наслідків, а має на меті уникнення передачі майна у державну власність. Заявник також зазначає, що наслідки прийняття судового рішення про заборону діяльності Комуністичної партії України варто розуміти як позбавлення права власності на майно, що є санкцією за вчинення правопорушення, що передбачена законом.

Згідно з ч.4 ст.21 Закону України "Про політичні партії в Україні", у разі заборони судом політичної партії майно, кошти та інші активи політичної партії, її обласних, міських, районних організацій, первинних осередків та інших структурних утворень переходять у власність держави, про що зазначається у рішенні суду. Перехід такого майна, коштів та інших активів у власність держави забезпечує центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації (легалізації) об`єднань громадян, інших громадських формувань, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що на наразі частина майна, яка належала Комуністичній партії України та її структурним осередкам, зокрема спірне майно, перебуває у власності пов`язаної з партією Благодійної організації "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", тому існують реальні ризики того, що останнім можуть бути вжиті заходи для відчуження цього майна до прийняття рішення у справі, що розглядатиметься.

Вказана обставина, на думку заявника, унеможливить виконання судового рішення про визнання недійсним договору дарування нерухомого майна, розташованого за адресою: Житомирська обл., Червоноармійський р-н (Пулинський р-н), смт. Червоноармійськ (селище міського типу Пулини), вул. 1 Травня (вул. Соборності), буд. 7, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54, та скасування реєстрації права власності на це майно за Благодійною організацією "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення", у разі задоволення позову. Відтак і рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили, не буде виконано у повному обсязі та не досягнута мета стосовно передачі майна у державну власність.

З огляду на наявність рішення Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2022 у справі №826/9751/14, яке набрало законної сили, і положення ст.21 Закону України "Про політичні партії в Україні", а також враховуючи реальну можливість вчинення відповідачем-1 дій, направлених на відчуження майна, яке є предметом договору дарування від 10.07.2015, вимоги про визнання недійсним якого має намір подати позивач, суд вважає, що заявлені Міністерством юстиції України заходи забезпечення позову щодо накладення арешту на нерухоме майно та заборона вчинення реєстраційних дій щодо майна є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки перебувають у прямому зв`язку із позовними вимогами, які має намір заявити Міністерство юстиції України та є найбільш дієвими заходами, що реально спрямовані на ефективний захист (відновлення) порушених прав позивача у разі задоволення позову.

Суд також враховує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчинення реєстраційних дій щодо майна є співмірними і ефективними заходами забезпечення позову та не призведе до негативних наслідків для жодної зі сторін спору, а будь-які подальші дії відповідача-1 з приводу відчуження будівлі з господарськими будівлями та спорудами, договір дарування якої буде предметом спору, можуть створити юридичну невизначеність та істотно ускладнити ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів за захистом яких заявник має намір звернутися до суду, у разі задоволення позову.

Окремо слід наголосити, що обраний захід забезпечення позову за своїм змістом не є тотожнім задоволенню заявлених позовних вимог, оскільки на цій стадії судом не оцінюється правомірність укладення договору дарування від 10.07.2015, а лише накладається арешт та заборона вчинення реєстраційних дій щодо майна, відтак після вирішення спору по суті, у разі відмови в задоволенні позову, вказані дії можуть бути безперешкодно відповідачем-1 реалізовані.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.140 ГПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З огляду на вищевикладене та враховуючи критерії розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та критерії наявності зв`язку між заявленими заходами і предметом позову, зважаючи на існуючий ризик подальшого відчуження майна, що обґрунтовується укладенням районною партійною організацією Комуністичної партії України та пов`язаним із нею благодійним фондом договору дарування нерухомого майна після відкриття провадження у справі №826/9751/14 про заборону політичної партії, суд дійшов висновку про задоволення заяви Міністерства юстиції України про вжиття заходів забезпечення позову від 24.08.2023 у повному обсязі.

Щодо зустрічного забезпечення, то законом не встановлено обов`язку суду вимагати від особи, яка звертається із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (ч.1 ст.141 ГПК України), відповідна вимога лише може висуватися судом з урахуванням обставин справи, але не визначається як неодмінна умова забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 136-138, 140, 234-235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Міністерства юстиції України від 24.08.2023 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

2. Накласти арешт на нерухоме майно - будівлю, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 55,67 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54;

3. Заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, державним реєстраторам органів місцевого самоврядування, особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію прав власності, скасування/припинення реєстрації права власності та інших речових прав, у тому числі реєстрацію правочинів щодо відчуження, передачі у володіння та користування третім особам та інше) щодо об`єкта нерухомого майна - будівлі, з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 55,67 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 54.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" для виконання судових рішень.

Стягувач: Міністерство юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13; ідентифікаційний код 00015622).

Боржник: Благодійна організація "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (03055, м.Київ, вулиця Ванди Василевської, буд. 7, ідентифікаційний код 35087436).

Ухвала дійсна для пред`явлення до виконання протягом трьох місяців.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання - 31.08.2023 та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст.256, 257 ГПК України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - у справу,

2 - Міністерству юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13) (рек.) + , - оригінал з гербовою печаткою,

3 - БО "Благодійний фонд сприяння соціально незахищеним верствам населення" (рек.),

4 - Комуністичній партії України (рек).