ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2023 р. Справа№ 925/876/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Суліма В.В.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Овчиннікової Я.Д.,

за участю представників сторін згідно з протоколом судового засідання від 24.08.2023:

від позивача: Пархета М.А. (в залі суду),

від відповідача: ОСОБА_1 (поза межами приміщення суду),

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОН-7»

на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2023 (повний текст 17.05.2023)

у справі № 925/876/22 (суддя - Довгань К.І.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОН-7»

до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «ДІБРОВА-УМАНЬ»

про визнання рішень загальних зборів недійсними,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст заявлених вимог

05 вересня 2022 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю ОЗОН-7 звернувся до суду із позовною заявою до відповідача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - ОСББ) «ДІБРОВА-УМАНЬ», в якій просив суд:

- визнати рішення загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» від 13.02.2019 в частині призначення ОСОБА_1 до членів правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» незаконним та скасувати його;

- визнати рішення загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» від 12.01.2020 в частині обрання ОСОБА_1 головою правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» незаконним та скасувати його.

Позов обґрунтовано тим, що у провадженні Господарського суду Черкаської області знаходяться на розгляді:

- справа №925/699/22 за позовом ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» до ТОВ «ОЗОН-7» про витребування із незаконного володіння об`єктів нерухомості та скасування державної реєстрації права власності та припинення права приватної власності і закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи;

- справа №925/714/22 за позовом ОСББ «ДІБРОВА- УМАНЬ» до ТОВ «ОЗОН-7» про стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком.

2. Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 08.05.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При цьому, суд першох інстанції зазначив, що Отже, суд вважає, що відповідачем під час проведення загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА -УМАНЬ» в частині призначення ОСОБА_1 до членів правління ОСББ 13.02.219 та в частині обрання її головою Правління ОСББ 12.01.2020 були дотримані всі необхідні процедури, передбачені чинним законодавством України та Статутом ОСББ.

Суд звертає увагу, що позивачем не наведено обґрунтованих підстав позову з долученням належних доказів з приводу відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття на цих зборах рішень, порушення порядку підрахунку голосів тощо.

3. Надходження апеляційної скарги на розгляд Північного апеляційного господарського суду

Не погодившись з ухваленим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЗОН-7" 06.06.2023 (засобами поштового зв`язку) звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2023 було відкрито апеляційне провадження. Призначено до розгляду апеляційну скаргу на 26.07.2023.

28.06.2023 від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу у даній справі, який на підставі ст. 263 ГПК України прийнято судом апеляційної інстанції.

Також відповідачем та позивачем були заявлені клопотання про проведення судового засідання у даній справі в режимі відеоконференції. Суд дані клопотання задовольнив.

Ухвалою від 26.07.2023 було призначено до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЗОН-7" на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2023 у справі № 925/876/22 на 22.08.2023 о 15:00 (в режимі відеоконференції).

В судове засідання 22.08.2023 з`явились представники обох сторін. Представник позивача апеляційну скаргу у даній справі підтримав, просив її задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про задоволення позову в повному обсязі.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін через необґрунтованість.

Справа була розглянута в розумний строк (в розумінні ст. 6 Конвенції) з незалежних від суду причин: поведінка сторін, враховуючи дію воєнного стану в Україні, обставини оголошення сигналу "повітряна тривога" та інші чинники.

4. Вимоги апеляційної скарги та короткий зміст наведених в ній доводів

Апелянт не погоджується з рішенням місцевого господарського суду, оскільки, на його думку, судом першої інстанції не з`ясовано обставини, що мають значення для справи; висновки суду не відповідають обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що є відповідно підставами для скасування рішення місцевого господарського суду на підставі ст. 277 ГПК України.

За доводами скаржника, обрання членом правління та голови правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» ОСОБА_1 і внесення змін до Статуту (відповідно протоколу від 12.01.2020) є незаконними, оскільки такі збори, за доводами апелянта, були проведені всупереч вимогам чинного законодавства України та нормам діючого на той час статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» від 2016 року.

Апелянт зазначив, що 13.02.2019 під час проведення загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА- УМАНЬ», у вище вказаному протоколі по четвертому питанню порядку денного було ухвалено призначення правління, у склад якого входила ОСОБА_1 .

Так, скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував ту обставину, що 12.01.2020 відповідачем були проведені загальні збори, внаслідок чого був складений протокол загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку ОСББ «ДІБРОВА- УМАНЬ», в якому по другому питанню порядку денного було вирішено обрати головою Правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» - ОСОБА_1 з наданням їй повноважень для подання документів для державної реєстрації. У цьому протоколі по третьому питанню порядку денного зборами було вирішено внести зміни до Статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» шляхом викладення його в новій редакції; затвердити статут ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» у новій редакції; уповноважити Голову Загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА- УМАНЬ» ОСОБА_1 підписати статут в новій редакції, затверджений цими загальними зборами та здійснити дії з державної реєстрації статуту.

Апелянт зазначив, що відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент обрання ОСОБА_1 в 2019 році до складу правління, та в подальшому в 2020 році як голова Правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» - діяв статут ОСББ, затверджений протоколом загальних зборів № 1 від 15 червня 2016 року. Позивач посилався на п.10.1 цього статуту, яким було визначено, що членом об`єднання може бути фізична та юридична особа, яка є власником квартири (квартир) або нежитлового приміщення (приміщень) у житловому комплексі та подальший порядок прийняття у члени об`єднання та виключення з нього. Зауважив, що в протоколах загальних зборів від 13.02.2019 та 12.01.2020 - ОСОБА_1 власником квартири (квартир) або нежитлового приміщення (приміщень) у житловому комплексі не являлася. У зв`язку з чим, скаржник вважає, що обрання ОСОБА_1 до складу членів правління, а в подальшому голови правління ОСББ «ДІБРОВА- УМАНЬ», є незаконним.

Скаржник, посилаючись на положення ст.1, ст.6, ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зазначив, що у вказаних загальних зборах він участі не приймав, про їх проведення повідомлений не був, про їх результати та прийняті рішення до моменту відкриття інших судових справ нічого йому не було відомо, а відтак вважає, що загальні збори ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ», які відбулися 13.02.2019 та 12.01.2020 не є законними, оскільки були проведенні з порушенням вимог чинного законодавства України та чинного та той час статуту ОСББ від 15 червня 2016 року. Відповідно, і рішення, що були ухвалені на вказаних зборах, як стверджує позивач, є злочинними і такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства України.

А тому просили рішення суду першої інстанції скасувати з прийняттям нового - про задоволення позовних вимог повністю.

5. Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (який був прийнятий судом апеляційної інстанції в порядку ст. 263 ГПК України) зазначив, що не погоджується з апеляційною скаргою, вважає її необґрунтованою та такою , що не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Так, відповідач зазначив, що позивач сам підтвердив, що не був і не є членом ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» , але подає позов до суду щодо порушення прав члена об`єднання. При цьому, не надав доказів щодо порушення положень Статуту, які відбулися на думку відповідача, при підготовці та проведенні загальних зборів ОСББ стосовно осіб, які не є членами об`єднання.

Також відповідач зазначив, що позивач не надав жодного доказу протиправних дій співвласників багатоквартирного будинку щодо їхнього волевиявлення з виборів членів правління та голови правління (в подальшому).

Окрім цього відповідач зазначив, що позивач не посилався на жоден нормативний акт чи пункт Статуту об`єднання, який би забороняв вибори до правління об`єднання неспіввласника.

А тому відповідач просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

6. Фактичні обставини, неоспорені сторонами, встановлені судом першої інстанції та судом апеляційної інстанції

Як вбачається з матеріалів справи та правомірно встановлено судом першої інстанції, згдно протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 13.02.2019 призначено правління, у склад якого увійшла ОСОБА_1 .

Із цього протоколу вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 190 осіб.

Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку: 12376,90 кв.м.

У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 97 осіб, яким належать квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 6968,35 кв.м.

Судом досліджено Протокол засідання членів правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» від 25.12.2019. Із якого вбачається, що на засіданні присутні були 4 (чотири) члени правління з метою розгляду питання щодо переобрання голови правління Вродлиця Є.О. (обраного 08.07.2019) у зв`язку із недовірою до нього через виявлену безпідставну витрату коштів з рахунку ОСББ. За результатами голосування: «за» - 4 особи; «проти» - 0 осіб; «утрималися» - 0 осіб. Було ухвалено винести питання щодо переобрання голови правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» на наступні загальні збори співвласників.

Відповідно до протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 від 12.01.2020 головою Правління ОСББ було обрано ОСОБА_1 та надано їй повноваження для подання документів для державної реєстрації. На цих же зборах було вирішено внести зміни до статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» шляхом викладення його в новій редакції; затвердити статут ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» у новій редакції; уповноважити голову Загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» - ОСОБА_1 підписати статут в новій редакції, затверджений цими загальними зборами та здійснити дії з державної реєстрації статуту.

Із зазначеного протоколу вбачається, що загальна кількість співвласників багатоквартирного будинку: 190 осіб.

Загальна площа всіх квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку: 12376,9 кв.м.

У зборах взяли участь особисто та/або через представників співвласники в кількості 123 особи, яким належать квартири та нежитлові приміщення багатоквартирного будинку загальною площею 8012,1 м кв.

Як було зазначено вище, ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» створено власниками квартир та приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» та у своїй роботі керується новою редакцією статуту, яка затверджена загальними зборами 15 червня 2016 року відповідно до протоколу №1. Відповідно до статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» є юридичною особою та діє відповідно до Закону.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» в редакції від 15.06.2016 метою створення об`єднання є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутом.

Відповідно пункту 4.2 розділу 4 статуту вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

За правилами п.4.5 цього статуту до виключної компетенції загальних зборів належить, зокрема, затвердження статуту об`єднання, внесення змін до нього; обрання членів правління об`єднання; визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників.

Рішення, прийняті загальними зборами, є обов`язковим для всіх членів об`єднання(п.5.8 статуту).

Суд встановив, що рішенням загальних зборів ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» від 12.01.2020 затверджено порядок денний загальних зборів, серед яких обрано головою Правління ОСББ ОСОБА_1 , вирішено внести зміни до статуту цього ОСББ та затверджено статут ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» в новій редакції.

Державна реєстрація змін до статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» відбулася у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань».

За умовами п.5.2 статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» повідомлення про проведення загальних зборів членів об`єднання надсилається в письмовій формі і вручається кожному члену об`єднання під розписку або шляхом поштового відправлення на вказану адресу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач не є членом ОСББ, що підтверджується його довідкою від 03.08.2022 № 3, і, відповідно, право приймати участь в загальних зборах членів об`єднання у нього відсутнє.

ПОЗИЦІЯ ПІВНІЧНОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО ГОСПОДАРСЬКОГО СУДУ

7. Мотиви, з яких виходить Північний апеляційний господарський суд, та застосовані ним положення законодавства

Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласником багатоквартирного будинку є власник квартири або нежитлового приміщення у багатоквартирному будинку; управління багатоквартирним будинком - вчинення співвласниками багатоквартирного будинку дій щодо реалізації прав та виконання обов`язків співвласників, пов`язаних з володінням, користуванням і розпорядженням спільним майном багатоквартирного будинку.

Частиною 2 ст. 4 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 зазначеного Закону співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку, визначені Законом України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку" (надалі - Закон).

За приписами ст. 1 Закону об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (далі - об`єднання) - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна; співвласники багатоквартирного будинку (далі - співвласники) - власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Отже, Закон визначає об`єднання співвласників багатоквартирного будинку як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

За приписами ст. 10 Закону органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до того, що відповідачем не було дотримано порядок призначення голови правління ОСОБА_1.

Щодо порушених прав апелянтів, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Фактично порушене право заявник обґрунтовує що у провадженні Господарського суду Черкаської області знаходяться на розгляді: справа №925/699/22 за позовом ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» до ТОВ «ОЗОН-7» про витребування із незаконного володіння об`єктів нерухомості та скасування державної реєстрації права власності та припинення права приватної власності і закриття розділу Державного реєстру прав та реєстраційної справи; справа №925/714/22 за позовом ОСББ «ДІБРОВА- УМАНЬ» до ТОВ «ОЗОН-7» про стягнення заборгованості зі сплати внесків на управління багатоквартирним будинком.

Позовні заяви по вказаним справам підписані головою Правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» - ОСОБА_1.

Однак, позивач вважає, що обрання членом правління (відповідно протоколу від 13.02.2019) та голови правління ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ», і внесення змін до статуту (відповідно протоколу від 12.01.2020) позивач вважає незаконними, так як на його думку, були проведені всупереч вимогам чинного законодавства України та нормам діючого на той час статуту ОСББ «ДІБРОВА-УМАНЬ» від 2016 року.

За приписами частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.02.2022 у справі № 910/18962/20).

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений приписами статті 16 ЦК України, статті 20 ГК України, або ж визначений іншим Законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Завданням суду при здійсненні правосуддя є забезпечення, зокрема, захисту прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави, відтак, встановивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті. Вказані норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 904/3368/18.

Верховний Суд наголошував, що вказаний вище підхід є загальним і може застосовуватись при розгляді будь-яких категорій спорів, оскільки недоведеність порушення прав, за захистом яких було пред`явлено позов, у будь-якому випадку є підставою для відмови у його задоволенні (постанова Верховного Суду від 10.09.2020 у справі № 904/3368/18).

Вирішуючи питання про захист порушеного права, суд має враховувати інтереси і самого товариства і його інших учасників, тобто дотримуватися балансу інтересів учасників товариства і самого товариства, про що неодноразово зазначав Верховний Суд.

Тому важливо встановити не абстрактне, а конкретне порушене право чи інтерес для його співставлення з інтересами інших учасників та, в даному випадку ОСББ при визнанні рішень загальних зборів недійсними.

Так, в цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що по-перше, позивач як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, не є членом ОСББ, що підтверджується його довідкою від 03.08.2022 № 3, і, відповідно, право приймати участь в загальних зборах членів об`єднання у нього відсутнє.

Про нежитлові приміщення (підвали) позивача, які перебували у його власності за вказаною адресою, відповідач не був проінформований до червня 2022 року. Фактично відповідач дізнався про перебування у власності позивача цих нежитлових приміщень (підвалів) внаслідок відмови відповідача у підключенні неспіввласника до внутрішньої мережі водопостачання.

В цій частині суд апеляційної інстанції зазначає, що в інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та його архівної складової часини щодо об`єкта нерухомого майна дані щодо позивача відсутні, а тому доводи відповідача, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу у даній справі є обґрунтованими та такими, що приймаються судом апеляційної інстанції. Тоді як долучені до матеріалів справи акти приймання-передачі житлового комплексу або його частини з балансу на баланс за відсутні держаної реєстрації права власності на таке майно - не є підставою для визнання прав позивача порушеними.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржуючи рішення загальних зборів лише в частині призначення та обрання ОСОБА_1 головою правління, позивач фактично не оскаржує та не просить визнати недійсними рішення загальних зборів (від 13.02.2019 та від 12.01.2020) в іншій частині.

У ході розгляду справи позивач належними та допустимими доказами в розумінні статей 76, 77 ГПК України не довів, порушення оскаржуваним рішенням загальних зборів його прав або ж охоронюваних законом інтересів, які б підлягали захисту судом в розумінні вищенаведеного.

Таким чином, ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не зазначає які саме права позивача були порушені та яким чином часткове визнання недійсним рішення загальних зборів (лише в частині обрання до складу правління ОСОБА_1 та обрання її головою правління) може захистити права позивача. Вказане є самостійною підставою для відмови в позові через непоршення прав позивача в розумінні ст. 4 гпк України а пп.г п. 3 ч. 1 ст. 282 ГПК України.

Так, позивач у даній справі жодним чином не вказують, які саме негативні наслідки настали для нього у зв`язку з прийняттям оскаржуваного рішення відповідача.

Водночас, відмовляючи в задоволенні позовних вимог у даній справі, суд першої інстанції виходив з інших мотивів, зокрема, з того, що відповідачем було дотримано норми чинного законодавства в частині скликання та порядку проведення загальних зборів співвласників, а також, що в нормами чинного законодавства не передбачено заборони щодо вибору на загальних зборах об`єднання особи, яка не являється власником квартири чи нежитлового приміщення до членів правління. Однак, в даному випадку підставою для відмови в задоволенні позову - є саме недоведеність порушення прав позивача (ст 4 ГПК України).

Таким чином, рішення (мотивувальна частина) суду першої інстанції підлягає зміні на підставі ст. 277 ГПК України з урахуванням викладеного у даній постанові. Водночас, рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог (резолютивна частина рішення), а також мотивувальна частина (фактично встановлені обставини та застосування до спірних правовідносин положень ЗУ "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" та ЗУ "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку") - підлягає залишенню без змін.

8. Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції

Відповідно до ч. 2 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення. Підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування норм матеріального права (ч. 1 ст. 277 ГПК України).

Отже, Північний апеляційний господарський суд зазначає, що суд першої інстанції, ухваливши по суті правильне рішення, помилково відмовив в задоволенніпозовних вимог з інших підстав.

Водночас, апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Таким чином, на підставі ст. 2, 4, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277 ГПК України - суд апеляційної інстанції дійшов висновку про необхідність зміни рішення суду першої інстанції, шляхом викладення її мотивувальної частини в редакції даної постанови.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 2 ч. 1 ст. 275, ст. 277, ст. 281 - 283 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОЗОН-7» на рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2023 у справі № 925/876/22 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2023 у справі № 925/876/22 - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції даної постанови. В іншій частині рішення Господарського суду Черкаської області від 08.05.2023 у справі № 925/876/22 - залишити без змін.

3. Судовий збір, понесений у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, покласти на скаржника.

4. Матеріали справи повернути до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку, передбаченому ст. 286 - 291 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді В.В. Сулім

А.Г. Майданевич