ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
22.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2652/23
Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Назаренко Н.Г.
за участю секретаря судового засідання Риженко Д.В.
За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро"
про ухвалення додаткового рішення
за позовом Приватного підприємства "Оріон", с. Лобойківка, Петриківський район, Дніпропетровська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область
про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу у розмірі 528 809, 40 грн.
Від позивача: не з`явився
Від відповідача (заявника): не з`явився
РУХ СПРАВИ В СУДІ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.
Приватне підприємство "Оріон" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу № 28-2/23 від 28.02.2023 у розмірі 528 809, 40 грн., з яких:
- 493 015, 15 грн. - основний борг;
- 33 768, 16 грн. - пеня;
- 2 026, 09 грн. - 3 % річних .
Рішенням від 07.08.2023 в задоволенні позову відмовлено.

Судові витрати покладено на позивача.

14.08.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" засобами електронного зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій заявник просить стягнути з позивача на його користь 6 381,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 18.08.2023 призначено судове засідання для розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" про ухвалення додаткового рішення на 22.08.2023.

18.08.2023 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, а також заперечення проти заяви відповідача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою від 21.08.2023 відмовлено в задоволенні заяви Приватного підприємства фірми "Оріон".

22.08.2023 сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач направив клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з зайнятістю повноважного представника в іншому судовому засіданні.

Суд відхиляє дане клопотання, оскільки строк розгляду даної заяви обмежено законом, крім того, позивач надав письмові пояснення щодо вказаної заяви.

В судовому засіданні прийнято вступну та резолютивну частини додаткового рішення.

Суд, розглянувши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

ПОЗИЦІЯ ЗАЯВНИКА.

У заяві позивач зазначає, що для отримання правової допомоги щодо ведення даної справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" уклало договір №215/18/23 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.06.2023.

Сторони уклали акт приймання-передачі послуг з правничої допомоги від 07.08.2023, згідно якого загальна вартість наданих послуг становить 6 381,00 грн.

Заявник вважає, що такі витрати є співмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатами обсягом послуг у суді першої інстанції, затраченими ними часом на надання таких послуг, відповідають критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

Позивач проти заяви заперечив, зазначив, що вважає, оскільки судом відмовлено в задоволенні позову на підставі того, що, на його думку, судом встановлено, що Приватне підприємство Фірма «Оріон» з кодом до суду не зверталося.

Крім того, позивач вважає заявлені витрати на правничу допомогу необгрунтованими, такими, що створюють надмірний тягар для позивача, і, за відсутності протиправної поведінки відповідача, спір не виник, тому вважає, що діяв законно та правомірно.

ОБСТАВИНИ, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ.

Предметом доказування, відповідно до частини 2 статті 76 Господарського процесуального кодексу України, є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, обставинами, які входять до предмету доказування у даній справі є такі: 1. Докази надання правової допомоги позивачу. 2. Правомірний розмір витрат позивача на оплату правової допомоги. 4. Розподіл витрат на оплату правової допомоги.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом ст. 123 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи в суді, які, в свою чергу, віднесені до судових витрат.

У відповідності до ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 зазначеного Закону).

Разом із тим згідно зі ст. 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 Господарського процесуального кодексу України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 зазначеного Кодексу).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 Господарського процесуального кодексу України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України.

Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг. Стаття 632 Цивільного кодексу України регулює поняття ціни договору; за приписами вказаної статті ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" (далі - клієнт) та Адвокатським бюро «Олександра Рисіна» укладено договір №215/18/23 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 01.06.2023.

Відповідно до пункту 1.1 Договору Клієнт в порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі, доручає Бюро, а бюро бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову (професійну правничу) допомогу, а саме: по представництву інтересів Клієнта в по справі № 904/2652/23 за позовом Приватне підприємство "Оріон" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" про стягнення штрафу в розмірі 528 809, 40 грн та подальше представництво інтересів Клієнта в Господарському суді Дніпропетровської області до прийняття останнім рішення по справі.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що вартість наданих послуг з правової допомоги Бюро (гонорар) визначає самостійно після одержання від Клієнта замовлення на надання правової допомоги, та виставляє Клієнту відповідний рахунок. Вартість одного часу роботи адвокатів та спеціалістів Бюро, встановлюється в Угоді про розмір гонорару Бюро, що є додатком до даного Договору.

Згідно з пунктом 3.2 Договору оплата здійснюється на банківський рахунок Бюро, зазначений в даному Договорі, на підставі виставленого Бюро рахунку в наступному порядку:

- за надання послу, зазначених в п.п. 1.1.1 цього Договору в розмірі 5 000,00 грн. протягом 10 календарних днів з моменту укладання даного договору (п.п. 3.2.1.1);

- остаточний розрахунок по кожній послузі, зазначеній в п. 1.1 цього Договору проводиться протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг (п.п. 3.2.3);

- в разі, якщо вартість фактичної кількості годин за надання послуг виявляється меншою суми попередньої оплати, зазначеної в п. 3.2.1 цього Договору, то Бюро зобов`язане повернути Клієнту решту попередньої оплати протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі наданих послуг.

Відповідно до Угоди про розмір гонорару Бюро, вартість однієї години надання правової (професійної правничої) допомоги становить 1 800,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, адвокатським бюро "Олександра Рисіна" були надані послуги з професійної правничої допомоги, що підтверджується актом прийому-передачі послуг з правничої допомоги від 07.08.2023.

Витрати, що понесені Бюро в зв`язку наданням правової допомоги становлять:

Відшкодування поштових витрат по відправленню відзиву та заперечень позивачу та в суд.

Відповідно до Угоди про розмір гонорару Бюро від 01.06.2023 р. загальна вартість наданих Бюро послуг становить 6 381,00 грн., а саме вартість послуг з надання правової допомоги становить; 6 156,00 грн., вартість витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги становить 225,00 грн., які Клієнт частково сплатив в сумі 5 000,00 грн. до підписання даного акту, а тому відповідно до вимог п. 3.2.2 Договору Клієнт повинен оплатити решту вартості послуг Бюро в сумі 1381,00 грн. до 17.08.2023 р, а саме:

Вартість послуг, зазначених в п. 2.1 цього Акту становить: 1 800 грн. (базова вартість / години надання послуг) х 1,2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 2 години (фактична кількість годин надання даної послуги) - 5 % (знижка, передбачена Договором) х 1 800 грн. (базова вартість години надання послуг) х 1,2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 2 години (фактична кількість годин надання даної послуги) =4 104,00грн.;

Вартість послуг, зазначених в п. 2.1 цього Акту становить: 1 800 грн, (базова вартість години надання послуг) х 1,2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 1 годину (фактична кількість годин надання даної послуги) - 5 % (знижка, передбачена Договором) х 1 800 грн. (базова вартість години надання послуг) х 1,2 (коефіцієнт, що застосовується до вартості базової години) х 1 година (фактична кількість годин надання даної послуги)= 2 052,00 грн.

Вартість витрат, зазначених в п. 3.1 цього Акту становить: 95 грн. (поштові витрати по відправці відзиву позивачу і суду 14.06.2023 р.) + 130 грн. (поштові витрати по відправці заперечень позивачу і суду 04.07.2023 р.) = 225,00грн.

Відповідач сплатив адвокату вартість наданих послуг в розмірі 5 000,00 грн., про що свідчить платіжна інструкція № 3487 від 09.06.2023.

За змістом положень ч. 1 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для цілей розподілу судових витрат, розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі: гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

При здійснені розподілу між сторонами спору судових витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує результат розгляду спору, умови договору про надання правничої допомоги, укладеного між стороною спору та адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро), обсяги наданих стороні, як клієнту, послуг правничої допомоги щодо представництва її інтересів в суді під час розгляду справи, а також в порядку ст. 86 Господарського процесуального кодексу України надає належну оцінку поданим стороною, яка понесла витрати на професійну правничу допомогу, доказам фактичного надання їй адвокатських послуг, їх прийняття стороною спору на підставі акта приймання-передачі послуг з виставленням адвокатом (адвокатським об`єднанням, бюро) клієнту рахунка на оплату таких послуг.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Пункт 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України визначає одним із принципів судочинства змагальність сторін та свободу в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 74, ч.1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Отже, обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування слід виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, рішення у справі "Баришевський проти України" від 26.02.2015, рішення у справі "Гімайдуліна і інших проти України" від 10.12.2009, рішення у справі "Двойних проти України" від 12.10.2006, рішення у справі "Меріт проти України" від 30.03.2004).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Частинами 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення Європейський суд з прав людини у справі «East/WestAllianceLimited» проти України» від 23.01.2014, «Горковлюк та Кагановський проти України» від 04.10.2018).

За встановлених обставин щодо обсягу, вартості та співрозмірності заявлених до компенсації витрат на правову допомогу, суд, оцінивши витрати відповідача з урахуванням всіх аспектів і складності цієї справи, а також час, який міг би витратити адвокат на вивчення договору та підготовку позовної заяви як кваліфікований фахівець, дійшов висновку про те, що заявлена до стягнення сума компенсації витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6 381,00 грн. є співмірною, тому суд не приймає заперечення позивача стосовно розміру витрат на правничу допомогу та задовольняє дану заяву.

Керуючись статтями 238, 244 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Оріон" (51830, Дніпропетровська область, Петриківський район, с. Лобойківка, вул. Совхозна, 1А, ідентифікаційний код 32363161) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "О.С.П.Агро" (50008, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Генерала Радієвського, буд. 19, офіс 102, ідентифікаційний код 42922782) суму витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6 381,00 грн.

Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (частини 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України).

Додаткове рішення може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення (частина 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України).

Повний текст додаткового рішення складено та підписано 28.08.2023.

Суддя Н.Г. Назаренко