ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. Справа№ 910/98/22

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Ткаченка Б.О.

Суліма В.В.

розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

на рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023

у справі № 910/98/22 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"

до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва"

про стягнення 157 916 грн 77 коп.-

За результатами розгляду апеляційної скарги Північний апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення місцевого господарського суду

04.01.2022 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" з вимогами до Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" про стягнення 157 916,77 грн заборгованості за фактично спожиту теплову енергію по особовому рахунку № 1532996 за період з серпня 2019 року по жовтень 2021 року, в тому числі: 136 808,43 грн основної заборгованості, 14 995,87 грн інфляційних втрат та 6 112,47 грн 3% річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України належним чином не виконав взяті на себе зобов`язання з оплати фактично спожитої теплової енергії, у зв`язку з чим у відповідача виникла заборгованість у розмірі 136 808,43 грн. Крім того, у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань позивачем нараховано 14 995,87 грн інфляційних втрат та 6 112,47 грн 3% річних.

Рішенням Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись із рішенням, Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго", звернулось до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить поновити Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" строк на апеляційне оскарження; відкрити апеляційне провадження за даною апеляційною скаргою; розгляд справи здійснювати з повідомленням учасників справи; скасувати рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22; ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача в повному обсязі; судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покласти на відповідача.

Підстави апеляційної скарги обґрунтовані наступними доводами.

Скаржник вказує на те, що підставою для виникнення у відповідача зобов`язань з оплати за отриману теплову енергію без укладення договору є, насамперед, факт постачання товарної продукції, а також доведення обсягу та вартості таких поставок належними та допустимими доказами, адже споживання теплової енергії не може бути безоплатним.

Скаржник звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні: облікові картки; акти приймання-передавання товарної продукції; довідка про нарахування за теплову енергію за особовим рахунком № 1, в яких детально відображено інформацію про здійснені нарахування.

Також матеріали справи містять докази, які підтверджують факт постачання на об`єкт відповідача теплової енергії, а також її обсяг та вартість за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд 25А, а саме:

- акт прийняття теплового вузла обліку та акт про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи підтверджують, що житловий будинок обладнаний комерційним приладом обліку, який опломбований та готовий до роботи, нежитлове приміщення, яке займає відповідач окремим приладом обліку не обладнаний. При цьому, в наявних в матеріалах даної справи актах про готовність вузла комерційного обліку споживача до роботи споживачем/балансоутримувачем зазначено КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва", з особовим рахунком 1532996, проставлена печатка та підпис відповідальної особи відповідача, також відповідача зазначено споживачем у наявних в матеріалах справи корінцях нарядів, з проставленням печатки та підпису відповідальної особи відповідача.

На думку скаржника, судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що до сфери оперативного управління відповідача передано жилий будинок за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25А; відповідач фактично спожив поставлену теплову енергію та був обізнаний про наявну заборгованість (вимога щодо сплати заборгованості на загальну суму 5 159 232,13 грн отримана відповідачем 22.11.2021).

Узагальнені доводи відзивів на апеляційну скаргу

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, поданому до суду, вказав на те, що з лютого 2018р. на підставі Розпорядження Шевченківської РДА у м. Києві № 18 від 17.01.2018 та акту приймання-передачі від 01.02.2018 нежитлове приміщення будинку площею 298,2 кв.м в будинку № 25А по вул. Пушкінській у м. Києві перебуває у господарському віданні КП "Благоустрій Шевченківського району" яке є споживачем послуг у цьому приміщенні та повинно бути належним відповідачем у даній справі. Також матеріали справи не містять доказів передачі відповідачу спірного приміщення у вказаному будинку, а саме: акту приймання-передачі чи іншого документу про прийняття-передачу приміщення, як і не містять інвентарних карток, балансових відомостей тощо, про перебування такого приміщення на балансі відповідача.

Відповідач у відзиві зазначає, що корінці нарядів, доданих до позову не стосуються багатоквартирного житлового будинку № 25А по вул. Пушкінській у м. Києві, а оформлені на два сусідні будинки № 25 та № 23-Б по вул. Пушкінській у м. Києві, в той же час споживачами у корінцях вказано КП "ЦОС Шевченківського району", до яких відповідач не має жодної правової причетності. Посилання позивача на те, що КП "ЦОС Шевченківського району" є обслуговуючою організацією багатоквартирного будинку № 25А по вул. Пушкінська у м. Києві, а не споживачем в цьому будинку, є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтвердили чи спростували вказані обставини, більш того, обслуговуючими організаціями, які відповідають за мережі теплопостачання, водопостачання та водовідведення у цьому будинку, були та є відповідно ТОВ "БК "Фасад Констракшн" та ТОВ "Імпульс-Газ", а дані про обслуговуючі організації Шевченківського району м. Києва є відкритими та містяться на сайті.

В даному випадку немає доказів про приналежність та передачу відповідачу нежитлового приміщення площею 298,20 кв.м у багатоквартирному житловому будинку № 25А по вул. Пушкінська у м. Києві, що унеможливлює здійснення розрахунку вартості тепло постачальника у дане приміщення та як наслідок відсутність порушеного права позивача, яке підлягає захисту, у зв`язку із чим суд першої інстанції і відмовив у задоволенні позову, встановивши, що відповідач в даному випадку не є споживачем послуги з постачання теплової енергії.

На думку відповідача, істотні порушення чинного законодавства повністю нівелюють правову суть правовідносин у житлово-комунальній сфері, а наданий проект договору без дотримання структури, змісту та порядку укладення типового договору, що є договором про приєднання, унеможливлює його укладення споживачем, та дає підстави вважати договір від 08.07.2019 № 1 неукладеним.

Також відповідач зазначає про те, що позивачем не доведено відповідність нарахованого об`єму спожитої теплоенергії фактично спожитому об`єму, тобто розрахунок ціни позову не відповідає тим доказам, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, зокрема:

- довідки про нарахування на теплову енергію оформлені на сусідній будинок № 25 по вул. Пушкінська у м. Києві;

- звіти (відомості) про фіксацію параметрів споживання оформлені на сусідній будинок № 25 по вул. Пушкінська у м. Києві;

- корінці нарядів на підключення/відключення будинку оформлені на сусідні будинки № 25 та № 23Б по вул. Пушкінській у м. Києві.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про те, що орієнтовний (попередній) розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката становить 5 000,00 грн.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті

Відповідно до протоколу передачі судової справи, справу № 910/98/22 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2023 у справі № 910/98/22 апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 залишено без руху; надано Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.

25.04.2023 від Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначено, що у зв`язку із запровадженням в Україні військового стану працівники підрозділу СП "Енергозбут" КП "Київтеплоенерго" юрисконсульти зазначеного підрозділу працювали в віддаленому доступі, інші працівники були вимушені виїхати закордон для збереження свого життя, у зв`язку із чим навантаження на працівників збільшилось.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.04.2023 поновлено Комунальному підприємству виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"строк на апеляційне оскарження рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго"строк на рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

22.05.2023 до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи № 910/98/22.

15.05.2023 від відповідача до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про огляд доказів, у якому відповідач просив здійснити огляд багатоквартирного житлового будинку № 25А по вул. Пушкінська у м. Києві та нежитлового приміщення площею 298,20 кв.м, якщо воно знаходиться у цьому будинку.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, розглянувши подане клопотання, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, враховуючи те, що зазначене клопотання не було заявлено до господарського суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, воєнний стан в Україні та обмеження, спричинені цим станом, зміну колегії суддів, тимчасову непрацездатність судді Гаврилюка О.М. та перебування суддів у відпустках, надходження матеріалів справи до Північного апеляційного господарського суду лише 25.05.2023, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, справа № 910/98/22 розглядалась протягом розумного строку.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 № 1693 "Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією "Київенерго", Комунальне підприємство "Київтеплоенерго" визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування Публічного акціонерного товариства "Київенерго".

Розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 Комунальному підприємству "Київтеплоенерго" видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Таким чином, з 1 травня 2018 року постачання теплової енергії та надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води здійснює Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго".

Згідно з п. 2.1 статуту Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" підприємство утворено з метою отримання прибутку від провадження господарської діяльності, спрямованої на підвищення надійності енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів енергопостачання споживачів міста Києва, забезпечення стабільних надходжень до бюджету міста Києва, належної експлуатації об`єктів електро-, теплопостачання, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до пункту 2.2.1 цього статуту предметом діяльності підприємства є надання комунальних послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, постачання та розподілу електричної енергії.

12.07.2019 Комунальним підприємством виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" надіслано на адресу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" лист № 30/1/1/1150 про укладення договору на постачання теплової енергії № 1 від 08.07.2019, з проектом вказаного договору з додатками на 10 арк. в двох примірниках, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 12.07.2019.

Предметом договору № 1 від 08.07.2019 на постачання теплової енергії в є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії, на умовах передбачених цим договором.

Додатком № 8 вказаного проекту договору встановлено, що об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення, площею 298,2 кв.м, розташоване за адресою: місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 25А.

Відповідач на вищезазначений лист відповіді не надав, запропонований позивачем проект договору не погодив та не підписав, зауваження або пропозиції відносно змісту запропонованого правочину не надав, протокол розбіжностей до нього не склав.

Позивач зазначає, що ним проводилося постачання теплової енергії до будинку за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, буд. 25А, що підтверджується корінцями нарядів на включення/відключення будинку в опалюваній період; обліковими картками; актами приймання-передавання товарної продукції.

Позивачем було надіслано на адресу відповідача вимогу № 30/5/4/17970 від 17.11.2021 щодо сплати заборгованості за спожиту теплову енергію, що підтверджується описом вкладення у цінний лист та копією фіскального чеку від 17.11.2021. Вказане відправлення було вручене адресату 22.11.2021, що підтверджується інформацією з сайту АТ "Укрпошта" у розділі "Трекінг відправлень", наданою позивачем.

Однак, відповідач на вищезазначену вимогу відповіді не надав.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих послуг з постачання теплової енергії за період з серпня 2019 року по жовтень 2021 року включно, внаслідок чого за Комунальним підприємством "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" утворилась заборгованість у розмірі 136 808,43 грн.

Також позивач просив стягнути з відповідача 6 112,47 грн - 3% річних за період з 01.09.2019 по 31.10.2021 та 14 995,87 грн - інфляційних втрат за період з 01.09.2019 по 31.10.2021.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2, 4, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні чи скасуванню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Частиною 1 ст. 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 7 вказаної статті, не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до п.п. 5, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувач (будинку, групи будинків, житлового комплексу) - це власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами; постачання теплової енергії (теплопостачання) - це господарська діяльність, пов`язана з наданням теплової енергії (теплоносія) споживачам за допомогою технічних засобів транспортування та розподілом теплової енергії на підставі договору; споживач теплової енергії - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору; суб`єкти відносин у сфері теплопостачання - це фізичні та юридичні особи незалежно від організаційно-правових форм та форми власності, які здійснюють виробництво, транспортування, постачання теплової енергії, теплосервісні організації, споживачі, органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина 1 статті 9 Закону України "Про теплопостачання").

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (абзац 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання").

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що відповідач є балансоутримувачем нежитлового приміщення за адресою: місто Київ, вулиця Пушкінська, будинок 25-А, площею 298,2 кв.м, в якому надавалися послуги з теплопостачання.

Зі змісту копії рішення Київської міської ради "Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва" від 9 жовтня 2014 року № 270/270 вбачається, що Комунальне підприємство "Керуюча дирекція Шевченківського району" перейменовано в Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва" та віднесено його до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Комунальним підприємствам зобов`язано передати Підприємству житловий фонд, який був переданий до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації та знаходиться у них на балансі, а також інше нерухоме та рухоме майно, яке належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та перебуває на їх балансі станом на 1 серпня 2014 року.

Відповідно до розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09.02.2011 № 80 за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" закріплено на праві господарського відання майно згідно додатку.

Зі змісту вказаного додатку вбачається, що до сфери управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації передано та закріплено за Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" жилий будинок за адресою: місто Київ, вулиця Миколи Пушкінська, будинок 25-А, загальною площею 2 193,90 кв.м, в тому числі нежитлові приміщення загальною площею 298,2 кв.м.

На підтвердження факту перебування спірного нежитлового приміщення на балансі відповідача позивач послався на інформацію, розміщену на офіційній сторінці Департаменту комунальної власності міста Києва за посиланням: https://gukv.gov.ua/.

Однак, як вбачається з наявного в матеріалах справи Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 18 від 17.01.2018 "Про закріплення нежитлових приміщень за комунальним підприємством "Благоустрій Шевченківського району" нежитлові приміщення на вулиці Пушкінська, 25А, загальною площею 298,20 кв.м на праві господарського відання закріплено за комунальним підприємством "Благоустрій Шевченківського району". На виконання вказаного розпорядження між Комунальним підприємством "Керуюча дирекція" та підприємством "Благоустрій Шевченківського району" підписано акт приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів від 01.02.2018.

При цьому, жодних інших документів, які б свідчили про те, що спірне нежитлове приміщення площею 298,20 кв.м знаходиться на балансі або в користуванні відповідача, позивачем суду не надано, тобто, такі документи відсутні у матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про те, що доводи позивача з приводу того, що відповідач є споживачем за фактично надані послуги з постачання теплової енергії у спірному приміщенні, є необґрунтованими, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 136 808,43 грн не є такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку із недоведеністю, і як наслідок, вимога позивача про стягнення з відповідача 14 995,87 грн інфляційних втрат та 6 112,47 грн 3% річних також не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимоги про стягнення суми основного боргу.

Статтею 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 76-79 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи. Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи викладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів апеляційного господарського суду, з огляду на Розпорядження Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації № 18 від 17.01.2018 "Про закріплення нежитлових приміщень за комунальним підприємством "Благоустрій Шевченківського району" нежитлові приміщення на вулиці Пушкінська, 25А, загальною площею 298,20 кв.м на праві господарського відання закріплено за комунальним підприємством "Благоустрій Шевченківського району" та те, що жодних інших документів, які б свідчили про те, що спірне нежитлове приміщення площею 298,20 кв.м знаходиться на балансі або в користуванні відповідача, позивачем суду не надано, погоджується із висновком господарського суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із чим, підстави для зміни чи скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 відсутні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків, викладених у рішенні Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22.

Також колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що як вбачається із матеріалів справи, довідки про нарахування на теплову енергію та звіти (відомості) про фіксацію параметрів споживання оформлені на будинок № 25 по вул. Пушкінська у м. Києві, а корінці нарядів на підключення/відключення будинку оформлені на будинки № 25 та № 23Б по вул. Пушкінській у м. Києві, а не на будинок № 25А по вул. Пушкінська у м. Києві.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін, що були покладені в основу оскаржуваного судового рішення, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про те, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994; п. 29-30), однак, це право не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Проніна проти України" від 18.07.2006; п. 23; рішення у справі "Hirvisaari v. Finland" ("Хірвісаарі проти Фінляндії; п. 32).

Враховуючи встановлені обставини справи, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що наведене місцевим судом мотивування є достатнім для обґрунтування свого рішення за аргументами та доказами, які наявні у матеріалах справи. При цьому, рівень деталізації судом своїх доводів в будь-якому разі не призвів до неправильного вирішення справи, тому підстави для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22, відсутні.

З приводу решти доводів скаржника, викладених в його скарзі, колегія суддів звертає увагу, що такі аргументи враховані апеляційним судом, при цьому оскаржуване рішення є вмотивованим, місцевим судом зазначено з достатньою ясністю підстави, на яких ґрунтуються його висновки, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини (рішення у справах "Хаджинастасиу проти Греції", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації").

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та беручи до уваги ратифікацію Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів № 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV (3477-15) "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76 Господарського процесуального кодексу України).

Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї (частини 8 статті 80 Господарського процесуального кодексу України).

Таким чином, скаржником не надано до суду належних і допустимих доказів на підтвердження тих обставин, на які він посилається в апеляційній скарзі. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях та зводяться до намагань здійснити переоцінку обставин справи, вірно встановлених судом першої інстанції.

Отже, підсумовуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте відповідно до вимог процесуального та матеріального права, підстав для його скасування або зміни не вбачається.

Таким чином, апеляційна скарга Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 задоволенню не підлягає. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 слід залишити без змін.

З урахуванням відмови в задоволенні апеляційної скарги, судовий збір за розгляд справи в суді апеляційної інстанції покладається на скаржника в порядку статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 124, 129-1 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 74, 129, 240, 267-270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) "Київтеплоенерго" на рішення Господарського міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 06.02.2023 у справі № 910/98/22 залишити без змін.

3. Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

4. Справу № 910/98/22 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Б.О. Ткаченко

В.В. Сулім