ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2023 року м.Дніпро Справа № 904/5955/19

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Верхогляд Т.А.( доповідача),

суддів: Паруснікова Ю.Б., Березкіної О.В.

секретар судового засідання Грачов А.С.

представники сторін:

від позивача: Шуліка А.В., ордер серії АЕ №1182325 від 11.01.2023року, адвокат;

від відповідача: представник не з`явився

розглянувши апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року (суддя Ніколенко М.О.) у справі №904/5955/19

за позовом Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", смт.Слобожанське, Дніпропетровська область

про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 року та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року передано матеріали справи № 904/5955/19 до господарського суду міста Києва, в провадженні якого перебуває справа №910/15023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що стороною у даному спорі є боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", а предметом розгляду є вимога щодо майна боржника та розірвання правочину, укладеного боржником, тому матеріали справи слід передати господарському суду, в провадженні якого перебуває справа №910/15023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Дніпровська міська рада звернулась до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду скасувати, відмовити у задоволенні клопотання ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" про передачу справи до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство ТОВ "Караван-Дніпропетровськ".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник посилається на те, що предметом розгляду у даному спорі є не майно боржника, а є вимога про розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання повернути орендовану земельну ділянку за адресою: м.Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул.Космічної, 33-р.

Скаржник вказує, що:

- рішенням господарського суду у даній справі розірвано договір оренди землі від 04.03.2005 року, зареєстрований в реєстрі за №1839 та зобов`язано відповідача повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку кадастровий номер 0:03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул.Космічної (Жовтневий район) за актом приймання-передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан;

- ухвалою господарського суду від 09.08.2021 задоволено заяву Дніпровської міської ради про зміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020, якою зобов`язано ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" звільнити земельну ділянку кадастровий номер 0:03:054:0020, що знаходиться за адресою: м.Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної, 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу;

- даний спір виник у зв`язку з нецільовим використанням земельної ділянки та невиконанням орендарем належним чином своїх зобов`язань, що стало підставою для розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку, а відтак, такий спір має вирішуватися за правилами Господарського процесуального кодексу України незалежно від суб`єктивного складу за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме: земельної ділянки територіальної громади Дніпровської міської ради (згідно ч.3 ст. 30 та ч.3 ст.321 Господарського процесуального кодексу України).

Скаржник вважає, що відповідач умисно ініціює штучні судові процеси для невиконання рішення суду та повернення земельної ділянки позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу не надано.

В судове засідання з`явилась представник скаржника, представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи, що відповідно до ст. 202 Господарського процесуального кодексу України неявка представника відповідача не перешкоджає апеляційному перегляду справи, згідно ухвали про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року у справі №904/5955/19 явка сторін обов`язковою не визнавалась, колегія суддів вважає можливим провести розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що Дніпровська міська рада звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", в якому просила розірвати договір оренди земельної ділянки від 04.03.2005 року, площею 20,4710 га, кадастровий номер :03:054:0020; зобов`язати відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у даній справі позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі від 04.03.2005 року, кадастровий номер :03:054:0020, площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район), зареєстрований в реєстрі за №1839, який укладений між Дніпровською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ", зареєстрований в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі від 09.03.2005 року №13 та посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" повернути Дніпровській міській раді земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020 площею 20,4710 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної (Жовтневий район) за актом приймання передачі, привівши таку земельну ділянку у придатний для подальшого використання стан.

Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року та постанови Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року господарським судом видано відповідні накази від 24.12.2020 року.

Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.03.2021 року закрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 02.12.2020 року та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року.

Ухвалою господарського суду від 09.08.2021 року задоволено заяву Дніпровської міської ради про заміну способу виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/5955/19.

Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" звільнити земельну ділянку кадастровий номер :03:054:0020, що знаходиться за адресою: м. Дніпро, ж/м Сокіл в районі вул. Космічної 33-Р від будівельних матеріалів: об`єкту незавершеного будівництва, тимчасових будівель, обладнання шляхом зносу, демонтажу та вивозу.

20.04.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" звернулося до господарського суду із заявою про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 у справі №904/5955/19 за нововиявленими обставинами.

21.04.2023 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ" подано до господарського суду клопотання про передачу даної справи господарському суду, в провадженні якого перебуває справа №910/15023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван - Дніпропетровськ".

На думку колегії суддів суд першої інстанції безпідставно задовольнив вказане клопотання та не врахував наступне:

Статтею 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 125 Конституції України встановлено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Поняття "суд, встановлений законом" включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції цивільних, кримінальних, господарських та адміністративних судів. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до їх відання законодавчими актами, тобто діяти в межах встановленої компетенції.

Відповідно до частини 1 статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України (пункт 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України).

Справи, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням боржника, що унормовано частиною 13 статті 30 цього Кодексу), тобто є справами виключної підсудності.

Отже, процесуальний закон встановив імперативне правило виключної підсудності справ про банкрутство та справ у спорах з майновими та немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства.

За приписами частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, вказаними нормами врегульовано, що господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими та з немайновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Верховний Суд неодноразово зауважував, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника (висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі №918/420/16, постановах Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 22.09.2021 року у справі № 911/2043/20, від 23.09.2021 у справі № 904/4455/19).

Визначення юрисдикції усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі № 607/6254/15-ц).

У розвиток цієї правової позиції у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 року у справі № 916/585/18 (916/1051/20) звернуто увагу на те, що в разі коли наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Основною метою конкурсного процесу та процедури банкрутства є справедливе, пропорційне та згідно з черговістю задоволення вимог кредиторів. Саме тому правове регулювання набуття особами з майновими (грошовими) вимогами до боржника статусу кредиторів у справі про банкрутство, порядок і строки реалізації ними права на судовий захист їх майнових інтересів у справі про банкрутство, є визначальними для досягнення зазначеної мети.

За приписами процесуального законодавства саме позивач визначає предмет та підстави позову, а обов`язком суду є встановлення обґрунтованості позову та вирішення спору по суті заявлених вимог з визначенням правовідносин сторін, що випливають зі встановлених обставин та правових норм, які підлягають застосуванню до цих правовідносин.

Предметом спору у даній справі є вимога Дніпровської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про розірвання договору оренди землі від 04.03.2005 року та зобов`язання відповідача повернути орендовану земельну ділянку.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем умов спірного договору щодо необхідності повної та своєчасної сплати орендної плати, а також нецільовим та неефективним використанням ТОВ "Караван-Дніпропетровськ" орендованої земельної ділянки.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, право власності Дніпровської міської ради на земельну ділянку, яка була предметом договору оренди, не оспорюється, даний спір не пов`язаний з підтвердженням права власності на земельну ділянку. Між сторонами спору існували договірні правовідносини; земельна ділянка, щодо повернення якої заявлено вимогу, із комунальної власності не вибувала, наведені у позові вимоги мають зобов`язальний характер, а безпосереднім наслідком задоволення позовних вимог не стане зміна складу майна сторін.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ", як боржник в розумінні Кодексу України з процедур банкрутства, є відповідачем за цим позовом, заявлені вимоги не підлягають вартісній оцінці та є немайновими, а результати їх розгляду не вплинуть на обсяг ліквідаційної маси цього Товариства, місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що на позовні вимоги Дніпровської міської ради поширюються вимоги частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства та пункту 8 статті 20 Господарського процесуального кодексу України щодо належності спорів з майновими та немайновими вимогами до боржника, у тому числі спорів про розірвання будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником, до юрисдикції суду, який розглядає справу про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ".

Таким чином. суд першої інстанції невірно застосував норми статті 20 Господарського процесуального кодексу України та статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, що призвело до помилкового висновку про необхідність розгляду заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ" про перегляд рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2020 року за нововиявленими обставинами в межах справи №910/15023/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Караван-Дніпропетровськ".

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 280 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, що є підставою для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали господарського суду та направлення справи для продовження розгляду до господарського суду Дніпропетровської області.

Керуючись ст.ст. 269, 275, 280, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 21.04.2023 року у справі №904/5955/19 скасувати.

Справу №904/5955/19 надіслати до господарського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право касаційного оскарження, строк на касаційне оскарження та порядок подання касаційної скарги передбачено статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Постанова підписана в повному обсязі 28.08.2023 року у зв`язку з відпусткою судді-доповідача Верхогляд Т.А. з 15.08.2023 року по 25.08.2023 року.

Головуючий суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б.Парусніков

Суддя О.В.Березкіна