ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2023м. ДніпроСправа № 904/3165/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Мілєвої І.В., розглянувши справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", м. Київ

до Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон", Дніпропетровська область, м. Дніпро

про стягнення 117 454,90 грн

Без виклику представників сторін

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство "Українська пожежно-страхова компанія" звернулося до господарського суду з позовною заявою до Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон" про стягнення 117 454,90 грн.

В прохальній частині позовної заяви позивач просить суд розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 20.06.2023 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Задовольнив клопотання позивача та постановив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача отримав вищевказану ухвалу 04.07.2023, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Станом на 28.08.2023 відзив відповідач до суду не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.09.2020 в м. Дніпро на просп. Слобожанському сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_1 ) та «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (на момент ДТП транспортний засіб перебував під керуванням ОСОБА_2 ). Під час ДТП завдано тяжкі тілесні ушкодження пішоходу ОСОБА_3 .

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021 по справі 202/7878/20 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушень ПДР України водієм ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність власника ТЗ «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована на підставі договору укладеного у формі полісу №АР/8278463 від 14.07.2020 в ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" (а.с. 77).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого(ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Внаслідок ДТП власнику автомобіля «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_2 , була завдана матеріальна шкода.

Відповідно до п. 4 договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладеного у формі полісу АР/8278463 від 14.07.2020, ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 130 000 грн.

Таким чином, максимальна сума, яку міг би сплатити позивач в силу положень договору потерпілому, складає 130 000 грн на кожного потерпілого.

22.09.2020 власник ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , подав заяву повідомлення про ДТП (а.с. 13-14).

30.09.2020 власник ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , подав заяву про страхове відшкодування (а.с. 15).

11.10.2021 ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на підставі страхового акту № 091/037/003806/20/1 від 11.10.2021 (а.с. 8) здійснило виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в сумі 87 454,90 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 19521 від 11.10.2021 (а.с. 9).

15.11.2021 ОСОБА_2 звернувся із заявою про доплату страхового відшкодування (а.с. 18), до заяви було долучено два висновки судового експерта № 342/20А та №431/20А про визначення матеріальної шкоди завданого власнику ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до висновку судового експерта № 342/20А від 22.10.2020 (а.с. 35-48) вартість відновлювального ремонту ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 251 571,42 грн, при цьому ринкова вартість вказаного ТЗ до ДТП складає 149 773,40 грн.

Транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди (ч. 1 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Враховуючи вказані норми ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вважається фізично знищеним.

Відповідно до висновку судового експерта 431/20А від 14.12.2020 (а.с. 19-25) вартість ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , після ДТП складає 24 886,03 грн.

Таким чином, суму яку б мав сплатити позивач власнику ТЗ «Toyota Corolla», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 складає 122 277,37 грн ( 149 773,40 грн ( ринкова вартість до ДТП) - 24 886,03 грн (ринкова вартість після ДТП) - 2600,00 грн (франшиза передбачена договором АР/8278463 від 14.07.2020).

02.12.2021 між ПрАТ «УПСК» та ОСОБА_2 було укладено угоду про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування, відповідно до якої ПрАТ «УПСК» повинно здійснити доплату страхового відшкодування ОСОБА_2 в розмірі 30 000 грн.

06.12.2021 ПрАТ «УПСК» здійснило доплату страхового відшкодування в розмірі 30 000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №21534 від 06.12.2021 (а.с. 12)

Отже загальна сума страхового відшкодування склала 117 454,90 грн.

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021 по справі №202/7878/20 встановлено, що під час руху ОСОБА_1 , знаходячись у стані наркотичного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, при виникненні перешкоди для руху, а саме автомобіля «Toyota Corolla», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який знаходився у нерухомому стані біля правого краю проїзної частини дороги попереду в попутному напрямку, заходів до зменшення швидкості аж до зупинки автомобіля або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди не прийняв, внаслідок чого в районі е/о № 496 скоїв з ним зіткнення, внаслідок чого автомобіль «Toyota Corolla» відкинуло на тротуар, де стався наїзд на пішохода ОСОБА_3 , який рухався по тротуару. Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося у тому, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом - автобусом «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_1 , порушив вимоги, зокрема п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021 по справі №202/7878/20 ОСОБА_1 на момент ДТП перебував на посаді водія в ПВ СП СТО «Карлссон».

На підставі вище викладеного позивач вважає, що відповідач має відшкодувати завдану своїм працівником шкоду в порядку регресу.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 Закону України "Про страхування").

В Україні здійснюються такі види обов`язкового страхування: страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про страхування").

Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку (ч. 2 ст. 9 Закону України "Про страхування").

Договір страхування це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 16 Закону України "Про страхування").

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ч. 1 ст. 979 Цивільного кодексу України).

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводяться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, що складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, визначеній страховиком (ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування").

Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.п.1"а" п.п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів").

Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України).

Вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.07.2021 по справі №202/7878/20 встановлено, що ОСОБА_1 станом на момент дорожньо-транспортної події працював водієм у ПВ СП СТО "Карлсон".

Відповідно до договору оренди автомобіля від 27.07.2020 (а.с. 80-81) автобус «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_1 , на момент дорожньо-транспортної події перебував у строковому платному користуванні Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон".

Відповідач не надав доказів протиправного вибуття з його володіння транспортного засобу, автобус «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_1 чи припинення трудових відносин з водієм ОСОБА_1 на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" надають страховику, який виплатив страхове відшкодування, альтернативне право на звернення з позовом у порядку регресу до водія транспортного засобу, який спричинив ДТП, у визначених законом випадках. Однак згідно зі ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. У відповідності до положень ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Аналіз норм статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки роботодавець.

Отже, шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 під час скоєння дорожньо-транспортної пригоди керував транспортним засобом (автобусом «Mercedes Benz», р.н. НОМЕР_1 ) у зв`язку із виконанням своїх трудових обов`язків, тому саме Приватне виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон", як власник (володілець) транспортного засобу має нести обов`язок з відшкодування шкоди, завданої її працівником.

Таким чином, господарський суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 117 454,90 грн обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із ч. 3 ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За приписами ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Так, позивачем подано для долучення до матеріалів справи договір про надання правової допомоги № 1/05 від 21.05.2019, укладений між позивачем та Адвокатським бюро «Юхименко та партнери», додаткову угоду № 4 від 21.05.2023 до договору про надання правової допомоги, акт про надання правової допомоги № 189 від 07.06.2023 на суму 8000,00 грн, платіжна інструкція №162222835 від 08.06.2023 про сплату позивачем 8000,00 грн, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю РН № 1396 від 25.05.2018, ордер АІ № 1052677 від 01.09.2020.

Згідно із ч. 4, 5, 6 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідного клопотання відповідачем не було подано.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача (п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України витрати на професійну правничу допомогу покладаються на відповідача у розмірі 8000,00 грн.

Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в розмірі 2684,00 грн.

Керуючись ст. 2, 73, 74, 76-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного виробничо-сервісного підприємства СТО "Карлссон" (49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Криворізька, буд. 72, ідентифікаційний код 31576791) на користь Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (04080, м. Київ, вул. Кирилівська, буд. 40, ідентифікаційний код 20602681) 117 454,90 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2684,00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 грн, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення двадцятиденного строку з дня складання повного судового рішення і може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя І.В. Мілєва