ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 серпня 2023 рокуСправа № 912/1153/23

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Тимошевської В.В. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу № 912/1153/23

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях, вул. Центральна, 6, м. Дніпро, 49000

до відповідача: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про стягнення 52 527,32 грн

Без виклику сторін (судове засідання не проводилось).

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (далі - Регіональне відділення ФДМУ, позивач) звернулось до господарського суду з позовною заявою з вимогами до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 36 016,48 грн основного боргу, 2 166,58 грн інфляційних, 4 630,10 грн 3% річних, 3 601,66 грн 10% штрафу та 6 112,50 грн неустойки.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав про невиконання відповідачем зобов`язань зі сплати орендної плати за договором оренди №96-34 від 02.12.2014, а також неустойки внаслідок несвоєчасного повернення майна.

Ухвалою суду від 30.06.2023 за поданим позовом відкрито провадження у справі №912/1153/23 за правилами спрощеного позовного провадження. Згідно ухвали постановлено розглядати справу без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам встановлено строк для подання заяв по суті справи.

Відповідач відзив на позовну заяву в установлений строк не подав, ухвала суду від 30.06.2023 повернута без вручення з відміткою: "Адресат відсутній за вказаною адресою".

Статтею 176 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) передбачено, що якщо відповідачем вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суд відкриває провадження протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частиною восьмою цієї статті, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - відповідача (ч. 1).

Ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому ст. 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог ч.4 ст.120 цього Кодексу (ч. 5).

Відповідно до ч. 11 ст. 242 ГПК України у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Пунктом 5 ч. 6 ст. 242 ГПК України визначено, що днем вручення судового рішення є, у тому числі, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

У відповідності до викладеного, суд сформував запит до Єдиного державного демографічного реєстру, згідно якого місцем проживання фізичної особи ОСОБА_1 є АДРЕСА_2 та направив ухвалу суду від 30.06.2023 на вказану адресу.

Зазначена адреса також відповідає адресі, що вказана у позовній заяві та останнім реєстраційним даним ЄДРПОУ під час перебування відповідача в статусі фізичної особи-підприємця.

За вказаних обставин, ухвалу суду від 30.06.2023 про відкриття провадження у даній справі вважається врученою відповідачу.

Частиною 2 ст. 178 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 248 ГПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з ч. 5 ст. 252 ГПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Частиною 1 ст. 252 ГПК України передбачено, що розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

З підстав викладеного та в межах законодавчо визначених строків, а також враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, суд розглядає справу без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні у справі матеріали та дослідивши докази, судом встановлено наступні обставини, які є предметом доказування у справі.

02.12.2014 між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Кіровоградській області, правонаступником якого є Регіональне відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Кузьменко Наталією Михайлівною (Орендар) укладено договір № 96-34 оренди індивідуально визначеного майна, що належить до державної власності, зі змінами (далі - Договір, а.с. 9-12).

Відповідно до Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення їдальні на 50 місць 312 кв.м (Майно), що знаходиться в окремо розташованій одноповерховій будівлі за адресою: Кіровоградська область, м. Олександрія, смт. Пантаївка, вул. Шкілька, 3 та перебувають на балансі Державного підприємства "Об`єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" (Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість на 31 серпня 2014 і становить за незалежною оцінкою 123 813 грн без ПДВ (пункт 1.1. Договору).

Договором передбачено наступні умови щодо орендної плати, а саме:

пункт 3.1. - орендна плата визначена на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 N 786, і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - вересень 2014 року 637,02 грн. Орендна плата за перший місяць оренди - грудень 2014 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за жовтень-грудень 2014 року;

пункт 3.2. - нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством;

пункт 3.3. - орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць;

пункт 3.4. - у разі користування Майном протягом неповного календарного місяця, добова орендна плата за дні користування визначається на основі орендної плати за відповідні місяці пропорційно дням користування;

пункт 3.6. - орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні: 70% до державного бюджету та 30% Балансоутримувачу щомісяця не пізніше 12-го числа місяця;

пункт 3.7. - орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.6 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

За пунктом 3.8. Договору, у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно пункту 10.1. Договору цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 15.12.2014 до 14.11.2017.

У пункті 10.9. Договору передбачено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Відповідно до пункту 10.10. Договору, майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання Сторонами акта приймання-передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря.

31.12.2014 між сторонами складено Акт приймання-передавання орендованого майна та Акт технічного стану майна (а.с. 13-14).

20.03.2017 підписано додаткову угоду про внесення змін до Договору, згідно яких передбачено, що орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку липень 2016 року - 2 452,95 грн (а.с. 15).

Згідно додаткової угоди від 09.11.2017 продовжено строк дії Договору з 15.11.2017 по 14.10.2020 та передбачено, що орендна плата становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку вересень 2017 року - 3 135,63 грн (а.с. 16-17).

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2019 по справі № 398/1365/18, порушеної за позовом керівника Олександрійської місцевої прокуратури Кіровоградської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Кіровоградській області до ОСОБА_1 , розірвано Договір оренди від 02.12.2014 № 96-34 та зобов`язано ОСОБА_1 повернути за актом приймання передачі державне індивідуально-визначене майно: нежитлові приміщення їдальні на 50 місць площею 312 кв.м., що знаходяться в окремо розташованій одноповерховій будівлі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 22-24).

Згідно відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, вказане вище рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26.02.2019 по справі № 398/1365/18 набрало законної сили 27.05.2019.

За актом приймання-передавання орендованого майна від 24.06.2019, ОСОБА_1 повернула Майно Балансоутримувачу ДП "ОК "Укрвуглереструктуризація" (а.с. 18). До вказаного акта додано складений між відповідачем та Балансоутримувачем акт технічного стану державного нерухомого майна (а.с. 19).

Як зазначає позивач, починаючи з березня 2018 року ОСОБА_1 перестала сплачувати орендну плату, внаслідок чого виникла заборгованість, та, крім того, після розірвання Договору Майно своєчасно повернуто не було.

02.03.2023 Регіональне відділення ФДМУ направило ОСОБА_1 претензію про сплату заборгованості з орендної плати, з урахуванням індексу інфляції, 3% річних та штрафу в загальній сумі 46 414,80 грн, а також неустойки в розмірі 6 112,50 грн (а.с. 25-27).

15.03.2023 позивач направив претензію повторно (а.с. 28-30).

Враховуючи відсутність оплати та будь-якого реагування на претензії, Регіональне відділення ФДМУ звернулось з позовом у даній справі.

Норми права, застосовані судом, та мотивована оцінка доводів сторін і поданих доказів.

1. Щодо розгляду справи господарським судом.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

За змістом статей 51, 52, 598-609 Цивільного кодексу України, статей 202-208 Господарського кодексу України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Вказаний висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.02.2019 у справі № 910/8729/18.

У відповідності до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як встановлено, Договір оренди № 96-34 від 02.12.2014, щодо якого виникла заборгованість, яка є предметом стягнення, укладений з відповідачем, як з фізичною особою-підприємцем.

За вказаних обставин Регіональним відділенням ФДМУ обґрунтовано визначено належність спору до господарської юрисдикції відповідно до суб`єктного складу та змісту правовідносин сторін як таких, що виникли з господарського договору, зобов`язання за яким у відповідача із втратою його статусу як ФОП не припинились.

2. Щодо зобов`язання зі сплати орендної плати.

Правовідносини оренди майна (найму) врегульовані Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, а щодо оренди державного та комунального майна також застосовується Закон України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною першою ст. 283 Господарського кодексу України визначено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об`єктами оренди відповідно до положень даної статті може бути, у тому числі, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення).

Орендодавцями щодо державного майна є Фонд державного майна України, його регіональні відділення - щодо єдиних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом (ст. 287 Господарського кодексу України).

У частині першій ст. 284 Господарського кодексу України визначено як істотні умови договору оренди, зокрема, строк, на який укладається договір оренди; орендну плату з урахуванням її індексації; умови повернення орендованого майна або викупу.

Згідно ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Законом України "Про оренду державного та комунального майна" N 2269-XII від 10.04.1992, який діяв на час укладення Договору та втратив чинність 01.02.2020, передбачалось, що орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором, незалежно від наслідків провадження господарської діяльності.

Наведені вище положення законодавства та підтверджені доказами у справі обставини укладання Договору оренди майна і фактична передача майна в користування фізичній особі-підприємцю Кузьменко Н.М. свідчать про виникнення у відповідача обов`язку сплачувати на користь Регіонального відділення ФДМУ 70% орендної плати не пізніше 12-го числа місяця в розмірі та в порядку, встановленому Договором.

За розрахунком позивача, період заборгованості відповідача по сплаті орендної плати є березень 2018 року - травень 2019 року, загальний розмір заборгованості 36 016,48 грн (а.с. 21). Вказаний розмір орендної плати нараховано за період дії Договору, дата розірвання якого відповідає даті набрання законної сили рішенням суду від 26.02.2019 по справі №398/1365/18, а саме - 27.05.2019 та що узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України. Згідно розрахунку позивача, останній хоч і зазначає в періоді повний місяць травень 2019 року, однак математично нарахована орендна плата за вказаній місяць відповідає кількості днів 27 (2570,57 грн орендної плати за квітень 2019 х 1,007 індекс інфляції за травень 2019 : 31 к.дн. травня х 27 к.дн. травня).

При цьому суд враховує, що згідно рішення суду від 26.02.2019 у справі №398/1365/18 підставою для розірвання Договору стало наявність заборгованості зі сплати орендної плати за період з вересня 2017 по січень 2018 в розмірі 11 960,70 грн. Вказана сума боргу заявлялась до стягнення у вказаній справі одночасно з вимогою про розірвання Договору та була сплачена під час розгляду справи, з підстав чого суд ухвалою від 26.02.2019 закрив провадження у справі №398/1365/18 в частині стягнення заборгованості.

Крім того, згідно рішення господарського суду від 16.04.2020 по справі № 912/3421/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Балансоутримувача ДП "Об`єднана компанія "Укрвуглереструктуризація" заборгованість з орендної плати за період з грудня 2017 року з розрахунку 30%, як передбачено Договором.

Таким чином, стосовно заборгованості з орендної плати за період з березня 2019 року на користь Регіонального відділення ФДМУ відсутнє будь-яке рішення суду.

Під час розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 не надано до суду жодних доказів сплати орендних платежів у зазначений період та не спростовано здійснений позивачем розрахунок.

У відповідності до вищевикладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Регіонального відділення ФДМУ до Державного бюджету заборгованості з орендної плати за Договором за період з березня 2018 по 27.05.2019 в загальному розмірі 36 016,48 грн.

3. Щодо стягнення штрафу, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статями 216, 230 Господарського кодексу України передбачено відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання у вигляді сплати штрафних санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно правил частини 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

За визначенням, наведеним в ст. 549 Цивільного кодексу України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.

В силу вимог ст. 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Матеріалами справи встановлено, що згідно пункту 3.8. Договору, у разі якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф в розмірі 10% від суми заборгованості.

Отже, нарахування штрафу в розмірі 3 601,66 грн, що становить 10% від суми заборгованості з орендної плати є правомірним.

Щодо 3% річних та інфляційних нарахувань, суд в межах розрахунку позивача наводить наступний розрахунок вказаних нарахувань:

по зобов`язанню з оплати орендної плати за березень 2018 року в розмірі 2061,98 грн за період з 13.04.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1314,71 грн, 3% річних 301,84 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за квітень 2018 року в розмірі 2362,58 грн за період з 15.05.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1475,66 грн, 3% річних 339,63 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за травень 2018 року в розмірі 2362,58 грн за період з 13.06.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1475,66 грн, 3% річних 334,00 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за червень 2018 року в розмірі 2362,58 грн за період з 13.07.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1475,66 грн, 3% річних 328,17 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за липень 2018 року в розмірі 2346,04 грн за період з 14.08.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1492,20 грн, 3% річних 319,70 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за серпень 2018 року в розмірі 2346,04 грн за період з 13.09.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1492,20 грн, 3% річних 313,92 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за вересень 2018 року в розмірі 2390,61 грн за період з 13.10.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1447,62 грн, 3% річних 313,99 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за жовтень 2018 року в розмірі 2431,25 грн за період з 13.11.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1406,98 грн, 3% річних 313,13 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за листопад 2018 року в розмірі 2465,30 грн за період з 13.12.2018 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1372,95 грн, 3% річних 311,44 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за грудень 2018 року в розмірі 2485,01 грн за період з 15.01.2019 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1353,22 грн, 3% річних 307,19 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за січень 2019 року в розмірі 2509,86 грн за період з 13.02.2019 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1328,37 грн, 3% річних 304,28 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за лютий 2019 року в розмірі 2522,41 грн за період з 13.03.2019 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1315,82 грн, 3% річних 299,99 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за березень 2019 року в розмірі 2545,12 грн за період з 13.04.2019 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1293,13 грн, 3% річних 296,21 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за квітень 2019 року в розмірі 2570,57 грн за період з 14.05.2019 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1267,68 грн, 3% річних 292,62 грн;

по зобов`язанню з оплати орендної плати за 1-27 травня 2019 року в розмірі 2254,55 грн за період з 13.06.2019 по 27.02.2023 інфляційне збільшення 1088,43 грн, 3% річних 251,09 грн,

а всього - 20 600,29 грн інфляційне збільшення та 4 627,20 грн 3% річних.

Оскільки позивач по вказаному періоду нарахування заявляє до стягнення 2 166,58 грн інфляції, що є меншою від нарахованої судом суми, то вказані вимоги підлягають в розмірі заявленої суми. Щодо 3% річних, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню згідно правильно розрахованої судом суми в розмірі 4 627,20 грн.

4. Щодо стягнення неустойки в розмірі подвійної орендної плати.

Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України (ч. 4 ст. 291 Господарського кодексу України).

Статтею 785 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.

За ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" N 2269-XII від 10.04.1992 у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендар зобов`язаний повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Отже, неустойка, сплата якої передбачена ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, є особливим видом цивільної відповідальності, яка застосовується у разі порушення орендарем зобов`язання з повернення майна з оренди.

Як вже зазначено, Договір є розірваним за рішенням суду 27.05.2019. Згідно пункту 10.9. Договору, відповідач зобов`язаний повернути майно протягом 3-х робочих днів. Однак, фактично майно повернуто 24.06.2019.

З підстав викладеного є правомірним нарахування позивачем, як орендодавцем, неустойки за період 31.05.2019 в розмірі 236,92 грн (118,46 грн х 2) та з 01 по 23.06.2019 в розмірі 5630,76 грн (2815,38 грн х 2) з розрахунку розміру орендної плати за останній повний місяць оренди квітень 2019 року в розмірі 3672,24 грн. Підстави нарахування неустойки за один день 24.06.2019 відсутні, оскільки у вказаний день майно вже було повернуто, про що підписано акт 24.06.20219. Згідно пункту 10.10. Договору, майно вважається повернутим з моменту підписання акта приймання-передавання.

На підставі вищевикладеного в сукупності позовні вимоги Регіонального відділення ФДМУ до ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню в розмірі 36 016,48 грн основного боргу (орендна плата), 2 166,58 грн інфляційних, 4 627,20 грн 3% річних, 3 601,66 грн 10% штрафу та 5 867,68 грн неустойки.

У задоволенні позову в іншій частині суд відмовляє за наведених вище підстав.

Судові витрати.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інших судових витрат сторони не заявляють.

Керуючись ст. ст. 74, 76, 77, 126, 129, 233, 236-241, 247-252, 326, 327 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 42767945 ) до Державного бюджету заборгованість в розмірі: 36 016,48 грн основного боргу, 2 166,58 грн інфляційних, 4 627,20 грн 3% річних, 3 601,66 грн 10% штрафу та 5 867,68 грн неустойки.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях (49000, м. Дніпро, вул. Центральна, 6, ідентифікаційний код 42767945) 2 671,34 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення в порядку передбаченому Господарським процесуальним кодексом України. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Належним чином засвідчені копії рішення направити Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях на електронну пошту: ; ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_4 .

Повне рішення складено 24.08.2023.

Суддя В.В.Тимошевська