ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

04.09.2023 Справа № 908/2768/23

м. Запоріжжя Запорізької області

Суддя Господарського суду Запорізької області Ярешко Оксана Володимирівна, розглянувши заяву за вих. № б/н від б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» (вул. Перемоги, буд. 131-В, м. Запоріжжя, 69035; адреса для листування: вул. Покровська, буд. 24, м. Запоріжжя, 69063; ) про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) грошової заборгованості, яка виникла за договором

ВСТАНОВИВ:

01.09.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла письмова заява за вих. № б/н від б/д Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» про видачу судового наказу щодо стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 5743,08 грн. заборгованості по оплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.08.2020 по 31.07.2023; 262,85 грн. інфляційних збитків за період з 01.08.2020 по 24.02.2022; 71,99 грн. 3% річних за період з 01.08.2020 по 24.02.2022.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.09.2023 вказану заяву передано для розгляду судді Ярешко О.В.

Розглянувши подану заяву та додані до неї документи, суд відмовляє у видачі судового наказу в частині вимог з таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 12 ГПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Згідно ч. 1 ст. 147 ГПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.

Як визначено ст. 148 ГПК України, судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У поданій заяві заявлені вимоги, розмір яких не перевищує розміру, визначеного ст. 148 ГПК України.

Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 154 ГПК України, суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно ч. 2 ст. 150 ГПК України, у заяві повинно бути зазначено: вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно ч.ч. 1, 4 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Відповідно ст.ст. 76-78 ГПК України, належними, допустимими та достовірними доказами є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 86 цього Кодексу, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, для задоволення заяви про видачу судового наказу, суд повинен перевірити виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу, на підставі викладених у ній обставин та доданих до заяви доказів. З цією метою, насамперед, необхідно встановити факт настання строку виконання боржником зобов`язання, перевірити його розмір.

В обґрунтування вказаної заяви заявник посилається на укладення з Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 договору № 1087 від 28.09.2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Згідно п. 2.2 договору, оплата послуги управителю здійснюється споживачем самостійно, не пізніше ніж до 10 числа місяця, що настає за розрахунковим. Таким чином, як зазначено в заяві, оплата за серпень 2020 має бути внесена до 10.09.2020. Отже, прострочення починається з 11.09.2020.

Разом з тим, до заяви додано розрахунок заборгованості, згідно якого: «борг. період для 3% річних серпень 2020; період розрахунку 3% річних: з 11.08.2020 по 24.02.2022, кількість днів у періоді: 563». Так само заявник нараховує 3% річних і за інші місяці прострочення, наприклад, за вересень 2020 з 01.09.2020 по 24.02.2022.

Обставин нарахування 3% річних за серпень листопад 2020, січень грудень 2021, січень лютий 2022, починаючи з 11 числа місця, за який виникла заборгованість, у заяві не викладено. Також, не викладено обставин нарахування 3% річних за грудень місяць 2021 року двічі.

Згідно п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152 ГПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушеннями вимог статті 150 цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Частиною 3 статті 152 ГПК України встановлено, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою пов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч. 2 ст. 152 ГПК).

Враховуючи наведені приписи законодавства, оскільки заявником не зазначено обставин, на яких ґрунтуються вимоги заявника, не надано належних доказів на підтвердження обставин, якими заявник обґрунтовує свої вимоги щодо стягнення на користь стягувача 3% річних, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» у видачі судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3% річних за період з 01.08.2020 по 24.02.2022 у розмірі 71,99 грн.

Суд звертає увагу заявника, що відповідно до ст. 153 ГПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 152 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. 150, п.п. 1, 8 ч. 1 ст. 152, ст.ст. 153, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Запоріжжя» у видачі судового наказу в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3% річних за період з 01.08.2020 по 24.02.2022 у розмірі 71,99 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала підписана 04.09.2023. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до ст.ст. 255, 256 ГПК України.

Суддя О.В. Ярешко