ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" серпня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/856/23
вх. № 22163

Суддя Усатий В.О.

Без участі представників сторін

розглянувши заяву про відвід судді Міньковського С.В (вх.№22163/23 від 21.08.2023), подану представником БП "Солідарність " у формі ТОВ адвокатом Богомазовим П.С.

по справі за заявою : Акціонерного товариства "Державний експортно - імпортний банк України"

до Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 28.03.2023 відкрито провадження у справі про банкрутство Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, (головуючий суддя Міньковський С.В); визнано розмір вимог ініціюючого кредитора в загальній сумі 89 173 020,94 грн, в тому числі пеня 3 582 269,53 грн, судові витрати у справі про банкрутство в сумі 24810,00 грн (судовий збір) та авансовий внесок у розмірі 60300,00 грн; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна боржника призначено арбітражного керуючого Різника О.Ю.; призначено попереднє засідання господарського суду.

До господарського суду, під час перебування судді Міньковського С.В. у відпустці, 15.08.2023 через систему "Електронний Суд" та 18.08.2023 засобами поштового зв`язку надійшли ідентичні заяви про вжиття заходів забезпечення позову до пред`явлення позову, подані представником Багатопрофільного підприємства "Солідарність" у формі товариства з обмеженою відповідальністю.

21.08.2023 до суду від представника БП "Солідарність" у формі ТОВ надійшла заява про відвід судді Міньковського С.В (вх.№22163) .

На думку представника БП "Солідарність" у формі ТОВ адвокатом Богомазовим П.С. існують обґрунтовані сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді Міньковського С.В відносно АТ "Державний експортно - імпортний банк України", а відтак і підстави для його відводу від розгляду справи №922/856/23.

В обґрунтуванні поданої заяви адвокат Богомазов П.С. (представник БП "Солідарність" у формі ТОВ) зауважує на той факт, що останнім днем для розгляду заяви БП «Солідарність» про вжиття заходів забезпечення позову до пред`являння позову, яка була зареєстрована в суді 15.08.2023 р., є 17.08.2023 р. Станом на 18.08.2023 р. відсутня будь-яка інформація про результат розгляду заяви про забезпечення позову, і додзвонитися до кабінету головуючого судді теж неможливо.

Отже, на думку заявника, зі сторони суду у справі № 922/856/23 наявні порушення строків, встановлених ч. 1 ст. 140 ГПК України.

Ухвалою суду від 28.08.2023 (суддя Міньковський С.В) заявлений відвід визнано необґрунтованим.

У порядку статті 39 Господарського процесуального кодексу України питання щодо розгляду заяви про відвід передано для вирішення іншим складом суду.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.08.2023 для розгляду заявленого судді Міньковському С.В. відводу було визначено суддю Усатого В.О.

За частиною восьмою статті 39 Господарського процесуального кодексу України суд вирішує питання про відвід без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Матеріали справи дозволяють вирішити питання про відвід судді без повідомлення сторін.

За змістом статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені статтями 35, 36 цього Кодексу, серед яких інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч. 1 ст. 35 ГПК України).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У контексті викладеного важливим є прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Суду у справі Білуха проти України (п. 49), який вказав на те, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися не лише за суб`єктивним, а й за об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

Отже, у цьому відношенні неупередженість повинна бути очевидною в межах справи, що розглядається.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочан проти України" від 03 травня 2007 року суд нагадує, що "безсторонність", в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди в демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 35 Господарського процесуального кодексу України:

Суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання, або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Судом встановлено, що суддя Міньковський С.В. у період з 14.08.2023 по 27.08.2023 перебував у відпустці.

Таким чином, заява про забезпечення позову до пред`явлення позову надійшла до суду під час перебування судді у відпустці (15.08.2023 та 21.08.2023).

Згідно ч. 3 ст. 6 ГПК України визначення судді або колегії суддів (судді-доповідача) для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою у порядку, визначеному цим Кодексом (автоматизований розподіл справ).

Відповідно до Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Харківської області, затвердженим рішенням зборів суддів Господарського суду Харківської області №6-1/2016 від 28.03.2016 (із наступними змінами, внесеними рішеннями зборів суддів, зокрема №1-4/2020 від 09.09.2020), а саме п. 6.1, встановлено: у разі, якщо в день надходження заяв (клопотань, скарг, інших документів) виявиться неможливим виконання суддею, в провадженні якого перебуває справа, або який є головуючим у складі колегії суддів, обов`язків судді (з причин тимчасової непрацездатності, відрядження, відпустки, навчання тощо) повторний автоматичний розподіл справи не здійснюється.

Пункт 6.7.1 Засад використання автоматизованої системи документообігу Господарського суду Харківської області, затвердженим рішенням зборів суддів Господарського суду Харківської області №6-1/2016 від 28.03.2016 (із наступними змінами, внесеними рішеннями зборів суддів, зокрема №1-4/2020 від 09.09.2020) містить перелік заяв (скарг) щодо яких здійснюється автоматизований розподіл для передачі їх для розгляду іншому судді без передачі справи у випадках, передбачених п.6.1. цих Засад.

Суд зауважує на тому, що вищезазначений пункт 6.7.1 не містить у переліку заяву про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Відповідно до п. 6.8 зазначених Засад всі інші заяви (клопотання, скарги, інші документи) (окрім визначених в п. 6.7.1), що надійшли протягом тимчасової неможливості виконання обов`язків судді, в провадженні якого перебуває справа, передаються службою діловодства суду помічникові (секретареві) цього судді і вирішуються суддею після його виходу на роботу.

Також в заяві про відвід судді Міньковського С.В (вх.№22163/23 від 21.08.2023) представник БП "Солідарність" у формі ТОВ адвокат Богомазов П.С. посилається, зокрема, на те, що суддею вже розглядалась заява про забезпечення позову не в строк, передбачений ГПК України, разом із цим, дане питання відноситься суто до процесуальних моментів здійснення правосуддя суддею.

Суд зазначає, що судження заявника з мотивів можливих процесуальних порушень з боку судді може бути покладене в основу оскарження рішення чи ухвали суду, однак не може бути підставою для його відводу і не свідчить про упередженість або відсутність об`єктивності судді Міньковського С.В.

Як свідчать матеріали справи №922/856/23 жодна ухвала постановлена судом (суддею Міньковським С.В.) за результатом розгляду заяв про забезпечення позову, заявниками не оскаржувались, а ухвали набрали законної сили.

Оцінюючи перелічені доводи заявника, суд приймає до уваги основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Разом з тим суд враховує також і нормативні приписи частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, за змістом якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Здійснюючи правосуддя, суддя є незалежним та керується верховенством права (ст. 129 Конституції України).

Розглядаючи конкретну судову справу (здійснюючи правосуддя) суд самостійно вирішує питання про розгляд по суті заяв та клопотань учасників судового процесу, надає правову оцінку обставинам справи на підставі внутрішнього переконання, що ґрунтується на приписах закону.

За таких обставин, заявляючи відвід судді Міньковському С.В., заявником не наведено обставин, які свідчать про упереджене чи необ`єктивне ставлення судді, а отже, вони не є тими обставинами у розумінні ст.ст. 35, 36 ГПК України, за наявності яких можна дійти висновку про упередженість судді, у зв`язку з чим суд вважає заявлений відвід необґрунтованим та відмовляє у його задоволенні.

При цьому суд звертає увагу заявника на те, що за змістом статті 38 Господарського процесуального кодексу України право сторони на повторний відвід судді з підстав, які раніше не розглядалися, не виключається.

Крім того, порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, або ухвалення судового рішення суддею, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою, є підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення (ст. 277 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відвід судді Міньковського С.В (вх.№22163/23 від 21.08.2023), подану представником БП "Солідарність " у формі ТОВ адвокатом Богомазовим П.С., від розгляду справи № 922/856/23.

Керуючись ст. ст. 58-67 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. ст. 39-41, 233 - 235 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід судді Міньковського С.В (вх.№22163/23 від 21.08.2023), подану представником БП "Солідарність " у формі ТОВ адвокатом Богомазовим П.С., від розгляду справи № 922/856/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду відповідно до приписів статті 255 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала підписана 30.08.2023.

Суддя Усатий В.О.