СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
16 серпня 2023 року м. Харків Справа № 917/1404/22
Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.
за участі секретаря Андерс О.К.
за участю представників сторін:
позивача-не з`явився;
відповідача не з явився;
розглянувши заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача-Товариства з обмеженою відповідальністю "АГС Агро Трейд" (вх. № 746 П/2-5) на рішення господарського суду Полтавської області від 21.03.23 у справі № 917/1404/22 (ухвалене суддею Безрук Т.М. у приміщенні господарського суду Полтавської області, повний текст складено 21.03.23)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег", смт. Зачепилівка, Красноградський район, Харківська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю "АГС Агро Трейд", м. Гребінка, Гребінківський район, Полтавська область
про стягнення 7156 029,52 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 21.03.23 у справі № 917/1404/22 позов задоволено повністю.
Відповідач подав на зазначене рішення до Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просив це рішення скасувати та залишити позов без розгляду.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.23 у справі №917/1404/22 апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 21.03.23 у справі № 917/1404/22 залишено без змін.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями зазначену заяву передано на розгляд раніш визначеному складу суду:головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Пуль О.А., суддя Шевель О.В.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, у зв`язку із знаходженням судді Шевель О.В. у відпустці, для розгляду вказаної заяви сформовано склад колегії суддів: головуючий суддя Тарасова І.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 31.07.23 у справі № 917/1404/22 прийнято до провадження заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом апеляційної скарги відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "АГС Агро Трейд" (вх. № 746 П/2-5) на рішення господарського суду Полтавської області від 21.03.23 у справі № 917/1404/22 до провадження та призначено її до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 16.08.23 о 12 год. 30 хв.
31.07.23 від відповідача надійшла заява про зменшення розміру заявлених витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язаних з апеляційним розглядом даної справи, згідно з якою він, посилаючись на неспівмірність цього розміру зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, просить його зменшити до 5000 грн.
15.08.23 від позивача через систему «Електронний суд» надійшла заява, в якій він просить провести розгляд його заяви про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу за відсутністю його представника, у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому процесі.
Сторони, які належним чином повідомлені про дату,час та місце судового засідання, не прибули.
Відповідно до ч. 4 статті 244 Господарського процесуального кодексу України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання з розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, не перешкоджає розгляду заяви.
Розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №917/1404/22 щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про її часткове задоволення, з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 пункту 3 ст.233 Господарського процесуального кодексу України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.
Статтею 244 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
Відповідно до абз. «в» п. 3 ч. 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно ч. 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, інші ніж судовий збір судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на наведені норми, враховуючи, що за результатами апеляційного перегляду даної справи апеляційну скаргу відповідача залишено без задоволення та залишено без змін оскаржуване рішення суду першої інстанції про задоволення позову, відповідно до положень статті 129 Господарського процессуального кодексу України сплачені позивачем суми судового збору за подання апеляційної скарги, які будуть визнані судом обґрунтованими в порядку ст. 126 Господарського процесуального кодексу України підлягають покладенню на відповідача.
Оскільки вказане питання не було вирішено при ухваленні постанови воно підлягає вирішенню шляхом прийняття судом апеляційної інстанції додаткової постанови.
При визначенні відповідного розміру судових витрат позивача на професійну правничу допомогу, який підлягає стягненню з відповідача, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно зі статтею 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.
За приписами статті 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Згідно зі статтею 123 Господарського процессуального кодексу Украъни України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 Господарського процесуального кодексу України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 Господарського процесуального кодексу України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу за заявою іншої сторони;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до положень статті 124 Господарського процесуального кодексу України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1). У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору (ч.2).
З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на апеляційну скаргу позивач зазначив попередній розрахунок судових витрат, відповідно до якого він очікує понести витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 100 000 грн.
Відповідно до статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Стаття 1 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" визначає, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Частинами першою та другою статті 30 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність встановлено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З аналізу зазначеної норми слідує, що гонорар може встановлюватися у формі:
- фіксованого розміру,
- погодинної оплати.
Велика Палата Верховного Суду зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.
Відповідно до ч. 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України, Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказана правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.19 у справі № 922/445/19 та постановах Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду від 04.06.20 у справі № 906/598/19, від 24.11.20 у справі № 911/4242/15.
Відповідач у заяві від 31.07.23 просить зменшити заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з апеляційним розглядом даної справи до 5000 грн, посилаючись на його неспівмірність зі складністю справи і витраченим адвокатом часом на надання правової допомоги, з огляду на те, що предмет спору за своєю правовою природою не є складним,
Разом з цим, суд має оцінити відповідні витрати на предмет їх реальності.
Так, згідно з частиною восьмою статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).
В цілому нормами процесуального законодавства (ч. 4 ст. 126 та ч. 5 ст. 129 ГПК України) передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
При цьому в постанові Верховного Суду увід 15.04.2021 у справі № 910/7540/19 наведено висновок, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем у галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.
В постанові Об`єднаної Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 зазначено, що за змістом п. 1 ч. 2 ст. 126, ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 126 цього Кодексу).
З матеріалів справи вбачається, що 25.07.23 позивач у встановлений ч. 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України строк протягом п`яти днів після ухвалення судом апеляційної інстанції постанови, через систему Електронний суд подав заяву про розподіл витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 48 000 грн., понесених ним у зв`язку з розглядом апеляційної скарги, додавши наступні документи на підтвердження обсягу та вартості таких витрат:
-Ордер серії ВВ від 20.10.22 № 1026114 на надання адвокатом Жаданов І. Г. правничої (правової) допомоги позивачу в господарському суді Полтавської області та Східному апеляційному господарському суді (т. 2 а.с.94);
- Договір про надання правової допомоги від 27.09.2021, укладений між позивачем (клієнтом) та адвокатом Жадановим І. Г. (т. 2 а.с.97-103) та додаткову угоду до нього від 16.11.22 № 2 (т. 2 а.с. 95);
-Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у Східному апеляційному господарському суді при розгляді справи № 917/1404/22 від 25.07.23 (т. 2 а.с. 96) ;
-Акт виконаних робіт за Договором про надання правової допомоги адвокатом Жаданом І.Г. та ТОВ "Мадег" та Додатковими угодами до нього з подальшими змінами у справі № 917/1404/23 від 21.07.23 № 3 .
За умовами п. 1.1. Договору про надання правової допомоги від 27.09.2021 адвокат приймає на себе обов`язки надавати клієнту правову допомогу, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги та фактичні витрати адвоката.
Відповідно до п. 1.1, 1.2.1 Договору від 27.09.2021 адвокат надає правову допомогу у вигляді, зокрема, представництва інтересів клієнта в судах, складання заяв скарг процесуальних документів, участі у судових засіданнях.
Згідно п. 3.2 Договору від 27.09.2021 розмір гонорару та порядок його оплати визначається у додатку № 1 до цього договору.
Згідно п. 4.1 договору від 27.09.2021 факт надання послуг підтверджується актом приймання-передачі наданих послуг.
У додатковій угоді № 2 від 16.11.2022 до договору від 27.09.2021 позивач та адвокат узгодили порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвоката у справі № 917/1404/22, а також встановили вартість однієї години виконаної роботи адвокатом у суді апеляційної інстанції не менше ніж 4000,00 грн без ПДВ; оплата гонорару здійснюється після ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення по суті спору.
Згідно з наданим позивачем актом № 3 від 21.07.2023 виконаних робіт по наданню правової допомоги у справі (а.с.205) сторони підтвердили надання адвокатом позивачу таких послуг:
1) консультування позивача щодо можливих шляхів захисту його прав, перспектив та порядку судового захисту його прав у суді апеляційної інстанції 1 година загальна вартість 4000,00 грн;
3) представництво та захист інтересів позивача в суді апеляційної інстанції у судовому засіданні, яке призначене на 20.07.23 о 14:45 год. - 1 година загальна вартість 4000,00 грн;
4) складання та подання заяви про долучення доказів понесення судових витрат позивача у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної інстанції з направленням копії заяви відповідачеві поштовим відправленням -2 години загальна вартість 8000,00 грн.;
Загальна вартість послуг визначена у Акті у розмірі 48 000,00 грн.
Надаючи оцінку вказаним доказам, наданим позивачем на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що заявлений позивачем розмір таких витрат є значно завищеним, оскільки є явно неспівмірним зі складністю справи, обсягом наданих адвокатом послуг та не в повній мірі відповідає критерію реальності (дійсності та необхідності) та розумності.
Так, дана справа за характером спірних правовідносин щодо стягнення заборгованості за договором безвідсоткової позики є очевидно нескладною, враховуючи при цьому невеликий обсяг доказів, які підтверджують обґрунтованість позову, зокрема договір позики та платіжні документи з перерахування позивачем відповідачу суми позики в розмірі 5 993 000,00 грн. та її повернення частково в сумі 1 469 000,00 грн., визнання відповідачем заборгованості в письмових поясненнях в суді першої інстанції і відсутність заперечень проти неї протягом всього розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій, заявлення в апеляційній скарзі явно безпідставних доводів щодо неврахування судом першої інстанції наявності підстав для залишення позову без розгляду з огляду на наявність розумних сумнівів щодо достовірності зазначеної позивачем в позовній заяві інформації про наявність у нього оригіналів документів, копії яких додані до позовної заяви, тоді як протягом всього розгляду справи в суді першої інстанції відповідач не висловлював жодних сумнівів щодо доданих позивачем до позовної заяви копій письмових доказів.
Крім цього, зазначення позивачем в Акті та Детальному описі про необхідність витрат адвокатом значного часу на складання та подання нескладної і невеликої за змістом та обсягом доданих доказів заяви про долучення доказів понесення судових витрат позивача у зв`язку із розглядом справи в суді апеляційної -2 години вартістю 8000 грн. також явно не відповідає критерію реальності та розумності відповідних витрат та свідчить про неспівмірність їх вартості з обсягом наданих адвокатом послуг. При цьому відправлення адвокатом вказаної заяви поштою відповідачу, про яке зазначено в Акті наданих послуг з правової допомоги, самі по собі не є послугами з правової допомоги, а є суто технічними діями.
Здійснення адвокатом представництва та захист інтересів позивача в суді апеляційної інстанції у судовому засіданні, яке призначене на 20.07.23 о 14:45 год. підтверджено матеріалами справи, але вартість такої послуги - 4000,00 грн. не є співмірною зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг.
З урахуванням наведеного, справедливим, розумним і співмірним розміром витрат позивача на професійну правничу допомогу, пов`язану з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, є 8 000 грн.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 244, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
Заяву позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мадег" про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, пов`язаних з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, задовольнити частково.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строк її оскарження передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 28.08.23

Головуючий суддя І.В. Тарасова

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя О.А. Пуль