ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 910/6823/23

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Сікорської Н.А.

секретар судового засідання: Добровінська В.Ю.

за участю представника позивача: Чорний І.В., діє в порядку самопредставництва згідно виписки з ЄДРЮОФОПГФ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ"

про стягнення 271496,98 грн.

Процесуальні дії по справі.

Окремою комендатурою охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) подано позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ" 271496,98 грн., з яких: 168657,53 грн. - пеня, нарахована згідно п.7.7 договору, 31920,00 грн. - інфляційні втрати, 10119,45 грн. - 3% річних, 60800,00 грн. - пеня, нарахована згідно п.7.2 договору.

Ухвалою від 22.06.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі. Постановив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Судове засідання для розгляду справи по суті призначив на 25.07.2023.

Протокольною ухвалою від 25.07.2023 суд оголосив перерву у розгляді справи по суті до 16.08.2023.

21.07.2023 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

В судовому засіданні 16.08.2023 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання умов договору №715-22 (ЦЗ) (ДСК) про закупівлю паливозаправників АПЗ-10 від 25.11.2022, позивачем було здійснено попередню оплату товару в розмірі 30% від загальної вартості в сумі 4560000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2817 від 29.11.2022 з відміткою казначейства про перерахування банком попередньої оплати на рахунок відповідача 01.12.2022.

Згідно з умовами укладеного договору відповідач зобов`язаний був поставити товар на загальну суму 15200000,00 грн. у розпорядження позивача разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору в термін не пізніше 23.12.2022.

Фактична поставка товару здійснена відповідачем 28.12.2022, тобто з порушенням терміну, встановленого договором.

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині строку поставки товару, узгодженого сторонами у договорі №715-22 (ЦЗ) (ДСК) про закупівлю паливозаправників АПЗ-10 від 25.11.2022 та за користування чужими коштами понад строк, встановлений сторонами договору, позивач нарахував до стягнення з відповідача 168657,53 грн. пені на підставі п.7.7 договору, 31920,00 грн. інфляційних втрат, 10119,45 грн. 3% річних, 60800,00 грн. пені на підставі п.7.2 договору.

Представник позивача у засіданні суду підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не прибув. Письмовий відзив на позов відповідачем не подано.

03.07.2023 до суду повернулася без вручення копія ухвали суду від 22.06.2023, направлена на адресу відповідача, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Враховуючи вищевикладені обставини та те, що поштова кореспонденція направлялась відповідачу за його адресою, суд вважає, що ним вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки представника останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист прав та інтересів відповідача.

Також суд враховує, що саме відповідач наділений правом отримувати вчасно адресовану йому поштову кореспонденцію та несе відповідні ризики неналежної реалізації цього права та не повідомлення про зміну свого місцезнаходження, якщо таке має місце.

Телефонограмою від 15.08.2023 р. за номером , яка була отримана керівником ТзОВ "СТАРТПРОМ" Ярошенко В.І., відповідача повідомлено, що судове засідання у даній справі відбудеться 16.08.2023 р. о 14:30 год.

Згідно з ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.9 ст.165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За вказаних обставин, оскільки відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву у строк, встановлений ст.165 ГПК України, зважаючи, що він був повідомлений про час та місце розгляду справи, а також беручи до уваги, що явка відповідача в судове засідання не визнавалась обов`язковою, суд на підставі ч.9 ст.165 ГПК України вирішив справу за наявними матеріалами.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

25.11.2022 між Військовою частиною НОМЕР_1 (замовник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ" (постачальник, відповідач) було укладено договір №715-22 (ЦЗ) (ДСК) про закупівлю паливозаправників АПЗ-10 від 25.11.2022 (а.с. 56-64).

Відповідно до п.1.1 договору постачальник зобов`язується у 2022 році поставити замовнику товари, зазначені в специфікації (додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

У специфікації (додатку №1) до договору від 25.11.2022 сторони погодили поставку паливозаправників АПЗ-10 на базі шасі MAN TGS 18.480 у кількості 2 шт. на загальну суму 15200000,00 грн.

Згідно з п.1.2 договору, найменування (номенклатура, асортимент) товару: паливозаправник АПЗ-10 на базі шасі MAN TGS 18.480, код ДК 021:2015 - 34130000-7 "Мототранспортні вантажні засоби". Кількість товарів в асортименті та цінами згідно специфікації (додаток №1).

За умовами п.1.3 договору замовник має право зменшити обсяг закупівлі товару (кількість товару) по цьому договору в залежності від реального фінансування видатків, у такому разі сторони вносять відповідні зміни до цього договору шляхом підписання додаткової угоди. При відсутності фінансування замовник має право на розірвання цього договору в односторонньому порядку на умовах, передбачених п.6.2 розділу VI договору.

Загальна сума договору складає: 15200000,00 грн., у т.ч. ПДВ 0% (п.3.1 договору).

Датою розрахунків за цим договором вважають день надходження коштів на розрахунковий рахунок постачальника (п.4.3 договору).

Згідно з п.4.6 договору оплата товару здійснюється у такому порядку:

- попередня оплата у розмірі 30% від загальної вартості товарів у сумі 4560000,00 грн., у т.ч. ПДВ 0%, замовником здійснюється на підставі рахунку-фактури на розрахунковий рахунок постачальника протягом 10 банківських днів з дня підписання договору сторонами на строк визначений п.5.1 даного договору;

- перерахування 70% від загальної вартості товарів у сумі 10640000,00 грн., у т.ч. ПДВ 0%, замовником здійснюється протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі товару згідно специфікації (додаток №1).

За умовами п.5.1 договору постачальник зобов`язаний поставити товари у розпорядження замовника разом з усіма документами, необхідними для того, щоб прийняти поставку на умовах цього договору в термін не пізніше 23.12.2022.

Відповідно до п.7.2 договору у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань при закупівлі товарів за бюджетні кошти постачальник (відповідно до ч.2 ст.231 ГК України) сплачує замовнику пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з п.7.6 договору у випадку перерахування замовником коштів на умовах передоплати та не виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, що призвело до його розірвання замовником, сума коштів, на яку не виконане зобов`язання, повертається замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня повідомлення замовником постачальника про розірвання договору. У цьому випадку сторони погоджуються, що у постачальника виникає перед замовником відповідне грошове зобов`язання.

За умовами п.7.7 договору постачальник у відповідності до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України за весь час користування чужими коштами - з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передоплати, а також, у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період та три проценти річних від простроченої суми.

28.11.2022 р. відповідач виставив позивачу рахунок №18 на оплату авансу на купівлю паливозаправника АПЗ-10 на базі шасі MAN TGS 18.480 в сумі 4560000,00 грн.(а.с.17).

Згідно з платіжним дорученням №2817 від 29.11.2022 позивач здійснив попередню оплату за паливозаправник згідно договору №715-22 (ЦЗ) (ДСК) від 25.11.2022, рахунку №18 від 28.11.2022 на загальну суму 4560000,00 грн., яка перерахована на рахунок відповідача 01.12.2022 (а.с.18).

Згідно видаткової накладної №12 від 28.12.2022, відповідач поставив позивачу паливозаправники АПЗ-10 на базі шасі MAN TGS 18.480 у кількості 2 шт. на загальну суму 15200000,00 грн. (а.с.19).

Платіжним дорученням №3707 від 29.12.2022 позивач здійснив остаточний розрахунок з відповідачем за поставлений товар згідно договору на суму 10640000,00 грн. (а.с.20).

У зв`язку з порушенням відповідачем договірних зобов`язань в частині строку поставки товару на суму 15200000,00 грн. позивач на підставі п. 7.2 договору нарахував до стягнення з відповідача 60800,00 грн. пені в розмірі 0,1 відсотка, нарахованої за період з 24.12.2022 р. по 27.12.2022 р..

За користування чужими коштами в сумі 4560000,00 грн. за період з 01.12.2022 р. по 27.12.2022 р. позивач просить стягнути з відповідача 168657,53 грн. пені на підставі п.7.7 договору, 31920,00 грн. інфляційних втрат, 10119,45 грн. 3% річних.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Судом встановлено, що укладений сторонами договір №715-22 (ЦЗ) (ДСК) про закупівлю паливозаправників АПЗ-10 від 25.11.2022 за своєю правовою природою є договором поставки.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу (ч. 1 ст. 662 ЦК України).

Стаття 663 ЦК Ураїни вказує, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч.1 ст. 692 ЦК України).

Стаття 693 ЦК України зазначає, якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов`язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов`язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі оплата неустойки.

За приписами частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 2, 6 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

- за порушення умов зобов`язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

- за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначена відповідальність за порушення грошового зобов`язання, а саме сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Обгрунтовуючи підстави стягнення з відповідача 168657,53 пені, 31920,00 грн. інфляційних та 10119,45 грн. 3% річних, які нараховані на суму попередньої оплати в розмірі 4560000,00 грн., позивач посилається на п. 7.7 договору, згідно якого у відповідності до ч.6 ст.231 Господарського кодексу України постачальник за весь час користування чужими коштами - з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми передоплати, а також, у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, зобов`язаний сплатити зазначену суму з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період та три проценти річних від простроченої суми.

Зі змісту п. 7.7 договору вбачається, що умовою покладення на відповідача відповідальності згідно вказаного пункту є факт користування чужими коштами.

Термін "користування чужими грошовими коштами" використовується у разі прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Разом з тим, суд звертає увагу, що умови п.7.7 договору в частині періоду користування чужими грошовими коштами - з моменту отримання передоплати і до моменту отримання замовником зазначених грошових коштів, необхідно розглядати в контексті умов п.7.6 договору, згідно якого у випадку перерахування замовником коштів на умовах передоплати та не виконання постачальником своїх зобов`язань за договором, що призвело до його розірвання замовником, сума коштів, на яку не виконане зобов`язання, повертається замовнику протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня повідомлення замовником постачальника про розірвання договору. У цьому випадку сторони погоджуються, що у постачальника виникає перед замовником відповідне грошове зобов`язання.

Судом встановлено, що позивач на виконання своїх зобов`язань за договором, платіжним дорученням № 2817 від 29.11.2022 р. в рахунок майбутніх розрахунків за товар, який мав бути поставлений відповідачем, здійснив попередню оплату в розмірі 4560000,00 грн.

Частина 2 ст. 693 ЦК України вказує, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Тобто, попередня оплата підлягає поверненню покупцю у випадку невиконання постачальником зобов`язання з поставки товару.

Оскільки відповідач не виконав свого зобов`язання щодо поставки товару у строк до 23.12.2023 р., тому у нього з 24.12.2022р. виник обов`язок повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати.

Враховуючи, що 28.12.2022 р. відповідач виконав своє зобов`язання щодо поставки товару, факт користування чужими грошовими коштами мав місце з 24.12.2022 р. по 27.12.2022 р., тому саме за цей період є правомірним нарахування пені та 3% річних на суму попередньої оплати в розмірі 4560000,00 грн.

Відносно порядку нарахування інфляційних втрат суд зазначає, що сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця.

За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця.

Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці.

Методику розрахунку інфляційних втрат за неповний місяць прострочення виконання грошового зобов`язання доцільно відобразити, виходячи з математичного підходу до округлення днів у календарному місяці, упродовж якого мало місце прострочення, а саме:

- час прострочення у неповному місяці більше пів місяця (> 15 днів) = 1 (один) місяць, тому за такий неповний місяць нараховується індекс інфляції на суму боргу;

- час прострочення у неповному місяці менше або дорівнює половині місяця (від 1, включно з 15 днями) = 0 (нуль), тому за такий неповний місяць інфляційна складова боргу не враховується.

Вказана правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020р. у справі №910/13071/19.

Оскільки грошове зобов`язання у відповідача перед позивачем тривало лише чотири дні, тому інфляційні нарахування за цей період не здійснюються.

Згідно розрахунку здійсненого судом за допомогою комп`ютерної програми "Ліга калькулятор" пеня за користування чужими грошовими коштами в сумі 4560000,00 грн. за період з 24.12.2022 р. по 27.12.2022 р. становить 24 986,30 грн.; 3% річних - 1499,18 грн.

З огляду на викладене, позовні вимоги заявлені на підставі п. 7.7 договору №715-22 (ЦЗ) (ДСК) про закупівлю паливозаправників АПЗ-10 від 25.11.2022 є правомірними та підлягають задоволенню в частині стягнення 24 986,30 грн. пені та 1499,18 грн. 3% річних.

В стягненні 143671,23 грн. (168657,53 грн.- 24986,30 грн.) пені, 31920,00 грн. інфляційних та 8620,27 грн. (10119,45 грн. - 1499,18 грн.) 3% річних суд відмовляє.

Щодо вимог позивача про стягнення пені, яку сторони визначили п.7.2 договору, а саме 0,1 відсотка вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, суд, перевіривши розрахунок позивача, встановив правильність його виконання, відповідність умовам договору та нормам законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення 60800,00 грн. пені є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно зі ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у розмірі 87285,48 грн., з яких 24986,30 грн. - пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ; 1499,18 грн. - 3% річних; 60800,00 грн. - пеня в розмірі 0,1 %.

У стягненні 43671,23 грн. пені, 31920,00 грн. інфляційних та 8620,27 грн. 3% річних суд відмовляє у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

Судові витрати за результатами розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 9 ст. 129 ГПК України передбачено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи, що спір виник через неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, процесуального обов`язку щодо надання письмового відзиву відповідач не виконав, свого представника для участі в судовому розгляді справи не направив, тому суд вважає за необхідне покласти на відповідача судовий збір в розмірі мінімальної ставки судового збору для вимог майнового характеру, що становить 2684,00 грн., не здійснюючи обрахунок пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СТАРТПРОМ" (10014, м. Житомир, вул. Пушкінська,23, )

на користь Окремої комендатури охорони і забезпечення Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2):

- 24986,30 грн. пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ.

- 1499,18 грн. 3% річних;

- 60800,00 грн. пені в розмірі 0,1 %;

- 2684,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 22.08.23

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрук.

1 - до справи

2,3 - сторонам (рек. з пов)