ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________
У Х В А Л А

04.09.2023р. Справа №905/1162/23

Суддя Паляниця Ю.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , м.Дніпро та Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан А», м.Київ

до ОСОБА_2 , м.Київ

до Компанії «Метінвест Б.В.» (Metinvest B.V.), м.Амстердам, Королівство Нідерланди

про визнання права та стягнення 354054,66 грн

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , м.Дніпро та Товариство з обмеженою відповідальністю «Меридіан А», м.Київ звернулись до господарського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 , м.Київ та Компанії «Метінвест Б.В.» (Metinvest B.V.), м.Амстердам, Королівство Нідерланди про:

- визнання за ОСОБА_1 , Товариством з обмеженою відповідальністю «Меридіан А» права на отримання з 12.04.2018р. справедливої вартості за примусово вилучені акції в процедурі обов`язкового продажу акцій Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» та встановлення її розміру на рівні 9,1065 грн із розрахунку за 1 акцію;

- солідарне стягнення з Компанії «Метінвест Б.В.» (Metinvest B.V.) та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми компенсації за примусово вилучені акції Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» в розмірі 286529,12 грн, відсотків за користування чужими грошовими коштами на загальну суму 67525,54 грн.

Згідно зі ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в ч.1 ст.17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

За загальним правилом та приписами ч.1 ст.27 Господарського процесуального кодексу України позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим, ч.8 ст.30 Господарського процесуального кодексу України встановлено виключну підсудність деяких справ. Зокрема, спори, пов`язані з емісією, обігом, викупом або погашенням емісійних цінних паперів, у тому числі деривативних цінних паперів, розглядаються господарським судом за місцезнаходженням емітента.

Згідно з ч.4 ст.236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховним Судом було розглянуто справу №905/671/19 за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» про визнання недійсним рішення Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» від 04.05.2018р., оформленого протоколом засідання Наглядової Ради Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» №211 про затвердження ринкової вартості 1 (однієї) простої іменної акції Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» у розмірі 13,13 грн; про визнання права ОСОБА_3 на отримання компенсації за примусово вилучені на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій в усіх власників акцій Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» акції у розмірі з розрахунку 71,83 грн за одну акцію, та винесено постанову від 15.06.2022р.

При розгляді вищезазначеної справи Верховним Судом у п.п.129-132 було встановлено наступне: «Відповідач стверджував, що належним відповідачем за такою вимогою є не емітент, а покупець акцій, оскільки саме він визначав ціну у безвідкличній пропозиції про викуп акцій, акції перейшли до нього у власність, на ньому лежить обов`язок з оплати акцій. Суд першої інстанції вказав, що відповідач позбавлений права визначати ціну придбання (це право оферента), його повноваження обмежені тільки затвердженням ринкової вартості акцій, визначеної суб`єктом оціночної діяльності. В умовах відсутності вимог до акціонера, який володіє домінуючим пакетом акцій, про визнання недійсним правочину з примусового викупу акцій (безвідкличної вимоги) або будь-яких інших вимог, вимога про визнання за позивачем права на отримання компенсації за примусово вилучені акції на підставі публічної безвідкличної вимоги про придбання акцій у всіх акціонерів виходить за межі компетенції позивача та суду в межах цієї справи та складу її сторін. Суд апеляційної інстанції мотивувальну частину рішення суду першої інстанції не змінив. Верховний Суд вважає такий висновок помилковим, оскільки в процедурі сквіз-аут покупець (заявник публічної пропозиції) не визначає ціну, за якою викупляються акції. Ця ціна формується з об`єктивних показників (ціни, за якою вчинялися правочини з акціями емітента протягом останніх 12 місяців) та оцінки ринкової вартості акцій, яка затверджується наглядовою радою. Відтак саме емітент та його наглядова рада відіграють ключову роль у визначенні ціни, за якою примусово викупляються акції у міноритарних акціонерів. Верховний Суд вважає, що оскільки ознакою домінуючого контрольного пакету акцій є наявність повного контролю над товариством з боку мажоритарного акціонера (його афілійованих осіб чи осіб, що діють з ним спільно на підставі угоди), то позивач (колишній міноритарний акціонер) має право вибору щодо відповідача, адже вигоду від викупу акцій у міноритарних акціонерів отримує насамперед товариство, у якого суттєво знижуються витрати, а також мажоритарний акціонер, який отримує повний контроль над товариством».

Отже, у спорі, що стосується викупу цінних паперів (акцій), належним відповідачем, в тому числі, може бути бенефіціарний власник, а не тільки емітент. Тому позивачем при зверненні з даним позовом було визначено відповідачем саме бенефіціара. Однак, суть спору від цього не змінюється, тобто спір стосується викупу цінних паперів та порушень, що з ним пов`язані, а отже, для визначення підсудності спору слід керуватись ст.30 Господарського процесуального кодексу України, що визначає виключну територіальну підсудність справ, зокрема ч.8 ст.30 наведеного кодексу.

Тобто, не зважаючи на те, що відповідачем у справі, є кінцевий бенефіціарний власник Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», а не саме товариство, як емітент, справа має розглядатись за місцезнаходженням саме емітента - Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (69008, м.Запоріжжя, Південне шосе 89, каб.12).

Отже спір у цій справі пов`язаний з викупом цінних паперів, емітентом яких є товариство з місцезнаходженням у м.Запоріжжя.

Оскільки правила виключної підсудності поширюються на спори щодо стягнення суми компенсації за примусово вилучені акції, то спір у цій справі підсудний господарському суду Запорізької області.

В силу норм п.1 ч.1, ч.3 ст.31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Таким чином, виходячи з імперативних приписів п.1 ч.1 ст.31 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що предметом позовних вимог є, зокрема, стягнення суми компенсації за примусово вилучені акції, приймаючи до уваги місцезнаходження емітента, суд дійшов висновку, що спір за позовом ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан А» до ОСОБА_2 та Компанії «Метінвест Б.В.» не підсудний господарському суду Донецької області, а повинен розглядатись за правилами виключної підсудності господарським судом Запорізької області.

На підставі викладеного та керуючись ч.8 ст.30, п.1 ч.1, ч.3 ст.31, ст.234 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні матеріали ОСОБА_1 , м.Дніпро та Товариства з обмеженою відповідальністю «Меридіан А», м.Київ до ОСОБА_2 , м.Київ та Компанії «Метінвест Б.В.» (Metinvest B.V.), м.Амстердам, Королівство Нідерланди про визнання права та стягнення 354054,66 грн передати до господарського суду Запорізької області за виключною підсудністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в Східний апеляційний господарський суд протягом десяти днів з дня складання тексту ухвали в порядку передбаченому розділом IV Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.О.Паляниця