ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2023 р. Справа№ 910/239/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Шаптали Є.Ю.

Яковлєва М.Л.

без виклику сторін

розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023

у справі № 910/239/23 (суддя - Котков О.В.)

за позовом Волинського обласного центру зайнятості

до Акціонерного товариства "Українська залізниця"

про стягнення грошових коштів,

Відповідно до ч. 10 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімум для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в порядку ст. 269, 270 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

04.01.2023 року до Господарського суду міста Києва від Ковельського міськрайонного центру зайнятості (позивач) надійшла позовна заява № 1230/06-09 від 23.12.2022 року до Акціонерного товариства "Українська залізниця" (відповідач) про стягнення 91 885,10 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що виплачена гр. ОСОБА_1 допомога в розмірі 91 885,10 грн по безробіттю підлягає відшкодуванню відповідачем (роботодавцем) на підставі частини 4 статті 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", як сума виплаченого забезпечення та вартість наданих соціальних послуг безробітному в зв`язку з поновленням його на роботі за рішенням суду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 позов задоволено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства "Українська залізниця" на користь Волинського обласного центру зайнятості грошові кошти: виплаченої допомоги по безробіттю - 91 885, 10 грн та судовий збір - 2 481, 00 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, 09.04.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/239/23, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі №910/239/23 за позовом Волинського обласного центру зайнятості до Акціонерне товариство "Українська залізниця" про стягнення 91 885, 10 грн виплаченої допомоги по безробіттю та ухвалити нове рішення на користь відповідача.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив, що допомога по безробіттю не може перевищувати чотирикратного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом.

Апелянт звертає увагу суду, що з 01.12.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 270,00 грн, відповідно максимальний розмір допомоги по безробіттю 9 080,00 грн на місяць, таким чином з 01.01.2021 - 2270,00 грн х 4 = 9 080,00 грн, а з 01.07.2021 - 2379,00 грн х 4=9 516,00 грн.

Скаржник вказує, що з розрахунку суми до повернення допомоги по безробіттю ОСОБА_2 за період з 16.07.2020 по 09.09.2021 вбачається, що з березня по травень ОСОБА_2 було нараховано допомогу у розмірі 9 159, 45 грн. щомісячно, в червні допомога становила 9 238,90 грн, при тому, що максимальний розмір допомоги на той період становив 9080,00 грн, в липні-серпні щомісячно 9 682,53 грн при максимально встановленому з 01.07.2021 розмірі 9 516,00 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2023, апеляційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Шаптала Є.Ю., Яковлєв М.Л.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.05.2023 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи № 910/239/23 та відкладено вирішення питання щодо можливості відкриття, повернення, залишення без руху або відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 до надходження матеріалів справи з Господарського суду міста Києва.

17.05.2023 від Господарського суду міста Києва до Північного апеляційного господарського суду надійшли матеріали справи 910/239/23.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.05.23 апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/239/23 залишено без руху та роз`яснено Акціонерному товариству "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця", що протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали особа має право усунути недоліки, надавши суду апеляційної інстанції докази направлення апеляційної скарги позивачу з описом вкладення.

13.06.2023 (згідно дати звернення до засобів поштового зв`язку) від Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Північного апеляційного господарського суду надійшло клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 22.05.2023.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/239/23. Призначено до розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/239/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників.

29.06.2023 (згідно дати звернення до канцелярії суду) від Волинського обласного центру зайнятості надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відзив обґрунтовано тим, що перевищення чотирикратного прожитого мінімуму пов`язано з індексуванням допомоги по безробіттю відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

Відповідно до ч. 2 зазначеного порядку Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру: допомога по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття та ч. 6 Виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких проводяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: 4) індексація допомоги по безробіттю, що надається відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проводиться за рахунок коштів Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття.

Індексація нараховувалась в період отримання допомоги по безробіттю з березня 2021 по вересень 2021, усі розміри індексації визначені в Додатку №4.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 10.06.2020 Наказом філії «Центр управління промисловістю» ПАТ «Українська залізниця» №102-ос/тр ОСОБА_2 було звільнено із займаної посади на підставі п. 5 ст. 41 КЗпП України.

16.07.2020 ОСОБА_2 звернувся до Ковельського міськрайонного центру зайнятості, як такий, що шукає роботу.

Відповідно до наказу Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 16.07.2020 НТ200716 на підставі поданої ОСОБА_2 заяви, у зв`язку з відсутністю підходящої роботи, йому було надано статус безробітного та призначено виплату допомоги по безробіттю.

Виплату допомоги по безробіттю ОСОБА_2 призначено відповідно до частин 1, 3, 4 ст. 22, ч.1 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» (надалі по тексту - Закон), як застрахованій особі, з урахуванням страхового стажу строком, що не може перевищувати 360 календарних днів протягом двох років.

Згідно із наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 16.07.2020 НТ200716 відповідно до п. 4 ст. 31 Закону ОСОБА_2 відкладено виплату допомоги по безробіттю з 16.07.2020 по 10.11.2020, що дорівнює періоду протягом якого застрахованій особі, відповідно до законів надається вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ і організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку.

Наказом Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 11.11.2020 НТ201111 ОСОБА_2 розпочато виплату допомоги по безробіттю, відповідно до статті 22 Закону з 11.11.2020.

ОСОБА_2 оскаржив наказ про звільнення до Луцького міськрайонного суду Волинської області.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 у справі № 161/10904/20 скасовано наказ (розпорядження) № 4/ос виконуючого обов`язків керівника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» Кіндера Г.О. від 15 травня 2020 «Про припинення трудового договору (контракту)» від 10 червня 2020 року, яким ОСОБА_2 звільнено 10.06.2020 з посади начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» у зв`язку з припиненням повноважень за пунктом 5 частини першої статті 41 КЗпП на підставі наказу філії «Центр управління промисловістю» Акціонерного товариства «Українська залізниця» № 102-ос/тр від 10.06.2020. Поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» із 11.06.2020. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_2 компенсації моральної шкоди 5 000,00 грн.

Постановою Волинського апеляційного суду від 16.12.2021 апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено, яким рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 скасовано та ухвалено нове про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 до АТ «Українська залізниця» про визнання незаконними та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27.04.2022 постанову Волинського апеляційного суду від 16.12.2021 скасовано, рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 змінено, виклавши його мотивувальну частину у редакції постанови Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

На виконання рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 Філія «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» 09.09.2021 видала наказ № 175-ос/тр яким: (1) скасовано наказ філії від 10.06.2020 № 102-ос/тр «Про звільнення ОСОБА_2 ; (2) поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» з 11.06.2020.

Згідно з розрахунком допомоги по безробіттю поверненню АТ «Українська залізниця» у зв`язку з поновленням на роботі ОСОБА_2 підлягають кошти у розмірі 91 885,10 грн.

Посилаючись на те, що відповідач не повернув позивачеві суму виплаченого забезпечення ОСОБА_2 , позивач на підставі ч. 4 ст. 35 "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" просить стягнути з відповідача на свою користь 91 885,10 грн виплаченої допомоги по безробіттю.

Розглянувши апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця", колегія суддів дійшла висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення", статус безробітного може набути, зокрема, особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою (у тому числі поданою засобами електронної ідентифікації) у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування (ч. 2 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення").

Процедуру реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, філією центру зайнятості Автономної Республіки Крим, обласного, Київського та Севастопольського міського центру зайнятості, а також міським, районним, міськрайонним центром зайнятості державної служби зайнятості визначено постановою Кабінету Міністрів України від 19.09.2018 № 792 "Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу" (у редакції від 19.09.2018).

Згідно з п. 3 Порядку реєстрація безробітних, які звертаються за сприянням у працевлаштуванні (далі - реєстрація), проводиться центром зайнятості незалежно від зареєстрованого місця проживання чи перебування. Обробка персональних даних осіб, які шукають роботу, здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного (п. 22 Порядку).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" до роботодавців, зокрема, належать установи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, та які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Як передбачено ст. 44 Закону України "Про зайнятість населення" зареєстровані безробітні мають право на матеріальне забезпечення на випадок безробіття та соціальні послуги відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та цього Закону.

Нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" встановлено право застрахованих осіб на матеріальне забезпечення на випадок безробіття, види забезпечення, зокрема, допомогу по безробіттю.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону, допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Як вже було встановлено судом вище, рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.09.2021 у справі № 161/10904/20 поновлено ОСОБА_2 на посаді начальника виробничого підрозділу «Радошинський кар`єр» філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» із 11.06.2020, яке набрало законної сили в порядку, визначеному законодавством, а саме 27.04.2022 (після скасування Верховним Судом постанови суду апеляційної інстанції).

Як передбачено ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пункті 34 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" зазначено, що рішення про поновлення на роботі вважається виконаним з дня видання власником або уповноваженим ним органом про це наказу.

Поновлення безробітного на роботі за рішенням суду, відповідно до пункту 2 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", є підставою для припинення виплати допомоги по безробіттю.

Фонд має право, зокрема, стягувати з роботодавця суму страхових коштів та вартість соціальних послуг, наданих безробітному в разі поновлення його на роботі за рішенням суду, а також незаконно виплачені безробітному суми матеріального забезпечення в разі неповідомлення роботодавцем Фонду про прийняття його на роботу (абз. 6 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття").

Частиною 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" визначено, що із роботодавця утримуються: сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг безробітному у разі поновлення його на роботі за рішенням суду; незаконно виплачена безробітному сума забезпечення у разі неповідомлення про його прийняття на роботу; незаконно отримана сума допомоги по частковому безробіттю.

Розмір шкоди у справі визначений сумою, яка виплачена, як допомога по безробіттю ОСОБА_2 за період перебування на обліку в Ковельському міськрайонному центрі зайнятості, та становить 91 885,10 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_2 поновлено на роботі за судовим рішенням, виплачена йому за період незаконного звільнення допомога по безробіттю, підлягає відшкодуванню за рахунок роботодавця.

Що стосується стягнення грошових коштів з АТ «Українська залізниця» суд зазначає таке.

Юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді (стаття 80 Цивільного кодексу України).

Юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Дані державної реєстрації включаються до Єдиного державного реєстру, відкритого для загального ознайомлення (ч. 1 ст. 89 ЦК України).

Філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцем її знаходження та здійснює всі або частину її функцій. Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення (ч. 1-3 ст. 95 ЦК України).

Від імені юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу, створеної на підставі положення, має право виступати керівник відокремленого підрозділу, який призначається юридичною особою. Між керівником юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу і юридичною особою, яка є засновником такого підрозділу, існують відносини представництва, і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи.

Тобто керівники юридичної особи - філії як відокремленого підрозділу, які призначаються юридичною особою, що його створила, діють на підставі довіреності (ч. 4 ст. 95 ЦК України).

Підставою видачі такої довіреності є акт органу юридичної особи про призначення фізичної особи керівником філії як відокремленого підрозділу або представництва.

У Цивільному кодексі України не встановлено спеціальних вимог стосовно довіреності керівника відокремленого підрозділу. Довіреність керівника філії як відокремленого підрозділу має комплексний характер, у ній може бути вказано доручення на виконання, у тому числі, процесуального представництва. Від імені юридичних осіб має право виступати керівник відокремленого підрозділу, а не сам підрозділ, адже між керівником і юридичною особою існують відносини представництва і його повноваження підтверджуються довіреністю юридичної особи. Процесуальні повноваження керівника відокремленого підрозділу мають бути вказані у довіреності юридичної особи.

Ураховуючи цивільно-правове становище філій та представництв недопустимою є самостійна і безпосередня участь відокремлених підрозділів у певних процесуальних відносинах, оскільки це суперечить цивільно-правовій природі відокремленого підрозділу як складової частини юридичної особи, що його створила.

Відповідно до пункту 2.1. Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця» Філія є відокремленим підрозділом АТ «Українська залізниця», який не має статусу юридичної особи. Філія діє від імені та в інтересах АТ «Українська залізниця», здійснює делеговані АТ «Українська залізниця» функції відповідно до мети, завдань та предмету діяльності АТ «Українська залізниця».

Згідно з пунктом 5.1. Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця» Директор Філії діє на підставі довіреності, виданої Товариством, у порядку, передбаченому статутом Товариства, Положенням та локальними нормативними актами Товариства. У довіреності визначаються межі та обсяг повноважень директора Філії на виконання дій від імені Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Відповідно до пункту 5.5. Положення про філію «Центр управління промисловістю» АТ «Укрзалізниця» директор Філії на підставі довіреності та в межах своїх повноважень, зокрема, але не виключно, приймає на роботу та звільняє працівників Філії згідно зі штатним розписом та номенклатурою посад голови правління АТ «Українська залізниця», з урахуванням вимог пункту 5.1. Положення, укладає, змінює та розриває трудові договори, приймає рішення з питань оплати праці та робочого часу працівників Філії, застосовує заходи заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників Філії відповідно до законодавства України; надає керівникам виробничих підрозділів Філії право прийняття на роботу та звільнення з роботи працівників згідно зі штатним розписом та номенклатурою посад голови правління товариства, укладання, внесення змін та припинення дії трудового договору, прийняття рішень з питань оплати праці та робочого часу працівників, застосування заходів заохочення та/або притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності працівників виробничих підрозділів Філії.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довіреності від 19.02.2023, виданої АТ «Українська залізниця» в особі голови правління Камишіна Олександра Миколайовича та члена правління Лященка Євгена Анатолійовича, які діють на підставі Статуту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 735 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 20.10.2021 № 1094), розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.03.2022 № 240-р та довіреності від 28.03.2022 № 3477), посвідченої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дячуком О.А., АТ «Українська залізниця» уповноважило директора філії «Центр управління промисловістю» акціонерного товариства «Українська залізниця» Науменка Володимира Дмитровича та/або заступника директора філії «Центр управління промисловістю» АТ «Українська залізниця» Леорду Андрія Аркадійовича, зокрема, згідно із законодавством України про працю, Положенням про Філію, локальними, нормативними актами Довірителя, у встановленому Довірителем порядку, в межах посадових обов`язків здійснювати прийом, переведення, переміщення та звільнення працівників Філії, вживати заходів заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників Філії, передбачені законодавством України про працю.

Суд зазначає, що за ознаками використання праці та оформлення трудових відносин Акціонерне товариство «Українська залізниця» є роботодавцем у розумінні Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а тому в силу ч. 4 ст. 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" зобов`язана нести матеріальну відповідальність (грошове зобов`язання).

Отже, обов`язок працедавця відшкодувати фонду соціального страхування суму виплат по безробіттю та наданих соціальних послуг виникає за наслідком прийняття судового рішення про поновлення працівника на роботі (постанова Верховного Суду від 06.07.2018 у справі № 921/220/17-г/16).

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводити відповідача щодо подвійної відповідальності у випадку задоволення позовних вимог, оскільки сума соціальної допомоги по безробіттю, яку виплатив Ковельський міськрайонний центр зайнятості ОСОБА_2 за час перебування на обліку як безробітній, стягнення якої є предметом спору у даній справі, підлягає відшкодуванню в порядку, встановленому ст. 34, 35 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", а виплати за рішенням суду у справі № 161/10904/20 стягнуті на користь ОСОБА_2 , як середній заробіток за час вимушеного прогулу на підставі ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України. Вказані суми мають різну правову природу.

Отже, стягнення 91 885,10 грн допомоги по безробіттю, яка виплачена ОСОБА_2 , не суперечить приписам ст. 61 Конституції України.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та правомірно висновку про задоволення позовних вимог Волинського обласного центру зайнятості до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення 91 885,10 грн виплаченої допомоги по безробіттю ОСОБА_2 ..

Приписами ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1, 2 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).

Судом враховується, що Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" у рішенні від 18.07.2006 та у справі "Трофимчук проти України" у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. У даній справі апеляційний суд дійшов висновку, що скаржникові було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.05.2023 у справі №910/239/23 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. 2, 129, 269, 270, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. 276, 281 - 282 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця" - залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 20.04.2023 у справі № 910/239/23 - залишити без змін.

Судові витрати, за перегляд рішення у суді апеляційної інстанції, покласти на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі філії "Центр управління промисловістю" Акціонерного товариства "Українська залізниця".

Матеріали справи повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню до Верховного Суду крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Є.Ю. Шаптала

М.Л. Яковлєв