ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/301/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Прядко О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Толстокарової І.С.,

за участю представників сторін:

від позивача: Закшевський О.С.,

від відповідача: Бесараб О.Д., витяг з ЄДР,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича

до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області

про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень, визнання

незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, зобов`язання

вчинити певні дії,

Процесуальні дії по справі.

Фізична особа-підприємець Закшевський Олексій Станіславович звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області в частині, що стосується неприйняття за заявами покупця Закшевського О.С. рішення «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації»;

- визнати незаконним та скасувати рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 «Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації»;

- зобов`язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області сформувати та затвердити «Перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації», включивши до нього орендоване ФОП Закшевським О.С. нежитлове приміщення №38890043, розташоване в АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області прийняти рішення «Про приватизацію орендованого нежитлового приміщення №38890043 шляхом викупу орендарем Закшевським Олексієм Станіславовичем »;

- стягнути з відповідача судові витрати в сумі 13136,00 грн, з яких 10736,00 грн судового збору та 2400,00 грн витрат, пов`язаних з підготовкою позовної заяви.

Ухвалою суду від 01.03.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення виявлених недоліків.

28.02.2023 через діловодну службу суду ФОП Закшевський О.С. подав заяву про забезпечення позову від 27.02.2023 (т.1, а.с.80-94), у якій просив: заборонити Новогуйвинській селищній раді, виконкому та іншим створеним нею органам вчиняти дії, що стосуються припинення договору оренди №105 від 29.04.2014 до моменту остаточного вирішення питання про приватизацію майна або про законну відмову у приватизації; заборонити іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору; зупинити дію рішення виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради №689 від 16.02.2023 «Про відмову фізичній особи-підприємцю Закшевському Олексію Станіславовичу у продовженні договору оренди майна від 29.04.2014 №105» на період до прийняття рішення судом за позовною заявою від 24.02.2023 та його виконання відповідачем у разі задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 02.03.2023 у задоволенні заяви ФОП Закшевського О.С. про забезпечення позову від 27.02.2023 відмовлено у повному обсязі.

03.03.2023 на виконання вимог ухвали суду від 01.03.2023 у справі №906/301/23 від позивача надійшла заява про усунення недоліків від 03.03.2023, до якої додано докази доплати судового збору на суму 8052,00 грн та належні докази надіслання відповідачу копії позовної заяви з усіма її додатками (т.1, а.с.104-111).

Ухвалою суду від 07.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 27.03.2023.

27.03.2023 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву №05-20/437 від 27.03.2023, згідно з яким останній просив поновити процесуальний строк на подання відзиву, долучити його до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позову повністю (т.1, а.с.115-181).

Протокольною ухвалою суду від 27.03.2023 поновлено відповідачу процесуальний строк для подання відзиву на позовну заяву та долучено його до матеріалів справи; оголошено перерву в підготовчому засіданні в порядку ч.5 ст.183 ГПК України до 12.04.2023.

07.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 07.04.2023, у якій, зокрема, міститься клопотання про продовження процесуального строку на її подання (т.2, а.с.1-26).

10.04.2023 до суду від відповідача надійшло клопотання №05-20/548 від 10.04.2023 про долучення доказів до матеріалів справи (т.2, а.с.28-97).

12.04.2023 на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив (доповнена) від 11.04.2023, у якій останній просив продовжити процесуальний строк на подання відповіді на відзив та долучити її до матеріалів справи, задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (т.2, а.с.98-114).

Протокольною ухвалою суду від 12.04.2023 продовжено процесуальний строк для подання відповіді на відзив та долучено її до матеріалів справи; задоволено клопотання відповідача про долучення доказів до матеріалів справи №05-20/548 від 10.04.2023, оголошено перерву в підготовчому засіданні в порядку ч.5 ст.183 ГПК України до 10.05.2023.

17.04.2023 на адресу суду від позивача надійшло клопотання від 17.04.2023 про внесення змін до відповіді на відзив (т.2, а.с.118-119).

19.04.2023 до суду від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив №05-20/600 від 19.04.2023, згідно з якими останній просив поновити процесуальний строк на подання заперечень, долучити їх до матеріалів справи та відмовити у задоволенні позову повністю (т.2, а.с.120-141).

01.05.2023 на адресу суду від позивача надійшла заява від 29.04.2023, у якій викладено заперечення та пояснення щодо доводів, доказів, аргументів, посилань відповідача, наведених у запереченні на відповідь на відзив (т.2, а.с.143-189).

Протокольною ухвалою суду від 10.05.2023 продовжено відповідачу процесуальний строк для подання заперечень на відповідь на відзив та долучено їх до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 10.05.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу №906/301/23 до судового розгляду по суті на 17.07.2023.

Враховуючи те, що суддя Прядко О.В. з 14.07.2023 по 17.07.2023 перебувала у відпустці, судове засідання 17.07.2023 не проводилось, про що складено телефонограму (т.2, а.с.197).

Ухвалою суду від 18.07.2023 призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 26.07.2023.

Ухвалою суду від 26.07.2023 відкладено розгляд справи по суті за клопотанням представника відповідача від 25.07.2023 №05-20/1193 (а.с.199-203).

У засіданні 23.08.2023 представник позивача підтримав позовні вимоги за предметом та підставами позову, просив задовольнити їх у повному обсязі, наполягаючи на тому, що застосування судом того чи іншого способу захисту порушеного права у підсумку має приводити до повного відновлення або захисту порушеного права чи інтересу позивача, не потребувати повторного звернення до суду (т.2, а.с.210-211).

Представник відповідача заперечив позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні у повному обсязі, заперечив проти стягнення з відповідача судових витрат.

23.08.2023 проголошеного вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст.240 ГПК України.

Виклад позицій учасників судового процесу, заяви, клопотання.

В обґрунтування позовних вимог (т.1, а.с.1-16) позивач посилався на протиправну бездіяльність відповідача, а саме невиконання рішення Господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21, яке набрало законної сили, та положень чинного законодавства в частині, що стосується пи тань приватизації комунального майна. Зокрема, позивач вказав на те, що спірний об`єкт приватизації не належить до об`єктів комунальної власності, приватизація яких прямо заборонена законами України, та безпосередньо не забезпечує виконання Новогуйвинською селищною радою встановлених законодавством для органів місцевого самоврядування завдань. Відповідачем не встановлено Порядку розгляду заяв покупців про включення об`єктів права ко мунальної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, а також Порядку формування та затвердження переліків об`єктів права комунальної власності, які підля гають і які не підлягають приватизації, тому селищна рада як орган управління комунальним майном та орган приватизації зобов`язана діяти відповідно до вимог ЗУ «Про приватизацію держа вного та комунального майна».

Позивач наголосив на тому, що його заяви на виконання рішення суду у 30-денний строк відповідачем не розглянуто, рішення «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації» не прийнято і в п`ятиденний строк про це заявника письмово не повідомлено.

На думку позивача, на 31-й сесії 8-го скликан ня відповідачем прийнято абсурдне, безпідставне та незаконне рішення №1125 від 20.12.2022, відмовлено заявнику (покупцю) у включенні орендованого об`єкта до неіснуючого Переліку об`єктів, що підлягають приватизації, що жодним чином не мотивовано, обґрунтування передбачених законом підстав для відмови не наведено.

Позивач вказав, що виконав усі умови, передбачені ч.2 ст.18 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» (здійснив поліпшення орендованого майна на суму 125830,00 грн, які неможливо відокремити від орендованого нежи лого приміщення без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менше як 25%, а саме 148,74% ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна, в сумі 84599,00 грн; отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень орендованого нерухомого ко мунального майна за власний рахунок; невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей продовження договору оре нди; здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у т.ч. їх невід`ємний хара ктер, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності; відсутня заборгованість з орендної плати; договір оренди є чинним на момент приватизації), а відтак набув законного права на приватизацію об`єкта шляхом викупу, відповідно до ч.3 ст.18 цього Зако ну. Також позивач відмітив, що його підприємство у стадії ліквідації не перебуває, обмежень щодо приватизації орендованого ним об`єкта зако нодавством не встановлено і такий об`єкт не належить до об`єктів великої приватизації, та наголосив, що мотивованої відмови органом, уповноваженим управляти комуна льним майном, у включенні об`єкта до Переліку об`єктів, що підлягають приватизації, не надано.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 27.03.2023 №05-20/437 (т.1, а.с.115-125) заперечив проти задоволення позовних вимог за їх безпідставністю і необґрунтованістю, зазначивши стосовно посилання на порушення 30-денного строку для виконання рішення суду, що такий строк розгляду заяв та прийняття відповідних рішень передбачений для державних органів щодо об`єктів державної власності, а не об`єктів комунальної власності; стосовно задоволення або мотивованого відхилення ініціативи покупця за ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна», то матеріали справи містять індивідуальний акт, прийнятий відповідачем у вигляді рішення №1125 від 20.12.2022 на виконання повноважень, передбачених п.30 ч.1 ст.26, ч.1 ст.59 та ч.5 ст.60 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Також відповідач вказав, що предметом розгляду даної справи не є невиконання рішення Господарського суду Житомирської області від 14.02.222 у справі 906/858/21, а тому посилання на зазначені обставини не підтверджують необхідність обраного способу захисту, більше того необґрунтовані належними доказами.

Відповідач вважає, що позивач не одержав в силу ст.18 ЗУ «Про приватизацію державного і комунального майна» право на приватизацію майна шляхом викупу, зокрема через відсутність документального підтвердження виконання умов, передбачених частиною 2 вказаної статті, оскільки письмова згода орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень відсутня (виконавчий комітет Новогуйвинської селищної ради не мав делегованих повноважень на розгляд даного питання, в рішенні не вказано, що невід`ємні поліпшення надаються з метою реалізації подальшого викупу), невід`ємні поліпшення виконані поза межами трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди; факт оплати позивачем рахунків за оренду за договором не є належним доказом підтвердження відсутності заборгованості з орендної плати; повідомлення про кримінальне правопорушення від 21.11.2022 є неналежним доказом ухилення від виконання рішення суду, оскільки відсутні докази внесення відомостей до ЄРДР та здійснення досудового розслідування, не зазначено результатів розгляду заяви позивача органами досудового розслідування).

На думку відповідача, позивач просить зобов`язати прийняти рішення, яке передбачає вилучення об`єкта комунальної власності у територіальної громади через механізм викупу орендованого майна.

Окрім зазначеного вище, відповідач просив відмовити позивачу у стягненні судових витрат, зокрема тих, що пов`язані з підготовкою позовної заяви, за відсутністю доказів понесення витрат на поштові відправлення та канцелярське приладдя.

Позивач у відповіді на відзив від 11.04.2023 (з урахуванням клопотання від 17.04.2023) (т.2, а.с.98-104, 118), зокрема вказав, що відповідачем не зазначено, які саме докази підтверджують виконання рі шення суду, заява вважається розглянутою тоді, коли за результа тами її розгляду прийнято конкретне рішення, а неприйняття рішення не дає підстав вважати заяву розглянутою; предметом розгляду справи не є невиконання рішення суду, про те це є доказом протиправної бездіяльності відпо відача, визнаної судом, та її продовженням, що є предметом цього позову; навмисні протиправні дії посадових осіб відповідача завідомо спрямовані на прийняття незаконного рішення за наявності абсурдної обставини - відсутності затвердженого Переліку.

Позивач стверджує, що в дійсності відповідачем у рішенні №1125 питання Переліку об`єктів ко мунальної власності, що підлягають приватизації шляхом викупу не розгляда лося, а розглядалося питання відмови у включенні майна до Переліку та відмови у приватизації шляхом викупу, а позивач у заявах просив ухвалити рішенням «Перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації» та включити до переліку шляхом ухвалення окремого рішення нежитлове при міщення №26, що зроблено не було.

З приводу виникнення у позивача права на приватизацію шляхом викупу, то позивач вказав, що рада як орган місцевого самоврядування не могла і не мала права делегувати будь-які пов новаження виконавчому комітету, так як останній є також органом місцевого самоврядування і наділений відповідними повноваженнями згідно закону; невід`ємні поліпшення здійснені в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей продовження договору оре нди 17.04.2018 до дати складання висновку експерта №408/03.20 - 30.03.2020.

Відповідач подав до суду заперечення на відповідь на відзив від 19.04.2023 №05-20/600, у яких, серед іншого, зазначив, що відповідний акт прийнято відповідачем у формі рішення №1125 від 20.12.2022, містить у преамбулі посилання на документ (пропозиції комісії для контролю за здійсненням позивачем невід`ємних поліпшень), що задекларував мотиви для відмови у включенні об`єкта комунальної власності; рішення прийнято за результатами розгляду заяв позивача та відмовлено останньому у включенні об`єкта комунальної власності до Переліку і у приватизації шляхом викупу; відхилення на пленарному засіданні 31 сесії Новогуйвинської селищної ради 8 скликання пропозиції із формування переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, очевидно свідчить про визначення відповідачем доцільності використання об`єкта комунальної власності для задоволення потреб територіальної громади, оскільки позивачем орендоване приміщення не використовується взагалі (т.2, а.с.120-124).

Позивач зі свого боку подав заяву від 29.04.2023 із запереченнями та поясненнями на заперечення на відповідь на відзив, у тексті якої зазначив, зокрема про те, що акт проведення обстеження орендованих ФОП Закшевським О.С. нежитлових приміщень щодо здійснення ним невід`ємних поліпшень орендо ваного майна від 22.11.2022, на який посилається відпові дач, не декларує мотивів для відмови у включенні орендованого об`єкта комунальної власності до переліку об`єктів, які підлягають приватизації; у даному акті під «висновками та пропозиціями» зазначаються визначені неком петентною комісією недоліки, що стосуються висновків, викладених у висновку експерта № 408/03.20 від 30.03.2020 та Звіті №412/04.20 від 30.04.2020, оригінали яких знаходяться у відповідача з 27.04.2020 і до цього часу не оскаржені. Окрім того, заяви позивача, які було зобов`язано судом розглянути, відповідачем не розглядалися ні на постійних комісіях ради попередньо, ні на пленарному засіданні ради; питання «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації» і «Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають привати зації» внесені на розгляд сесії доповненням до порядку денного, до відома депутатів не доводилися ні зміст зазначених заяв, ні рі шення суду (т.2, а.с.143-146).

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Рішенням Господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21 за позовом Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича до Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною (незаконною) та зобов`язання вчинити певні дії (т.1, а.с.19-24), яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 14.06.2022 у справі №906/858/21 (т.1, а.с.25-31), позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття рішення у передбачений законодавством спосіб та строк з розгляду заяв Фізичної особи - підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації, стосовно нежитлового приміщення за реєстраційним номером 38890043, розташованого в АДРЕСА_1 ;

- зобов`язано Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації, стосовно нежитлового приміщення за реєстраційним номером 38890043, розташованого в АДРЕСА_1 .

- стягнуто з Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області на користь Фізичної особи - підприємця Закшевського Олексія Станіславовича 2270,00грн судового збору;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Під час розгляду справи №906/858/21 Господарським судом Житомирської області, зокрема, встановлено, що 29.04.2014 між Новогуйвинською селищною радою (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Закшевським Олексієм Станіславовичем (орендар) укладено договір №105 оренди індивідуально визначеного (нерухомого або іншого) майна, що перебуває у спільній власності територіальної громади селищ Новогуйвинської селищної ради (далі - Договір оренди). За змістом п.1.1 даного Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування окреме індивідуально визначене майно, вбудоване нежитлове приміщення, надалі - майно, площею 69,7кв.м., розміщене за адресою: АДРЕСА_1 , на першому поверсі житлового будинку №2, що знаходиться на балансі Новогуйвинської селищної ради. Майно передається в оренду з метою розміщення крамниці-складу. Згідно п.10.1 Договору оренди останній укладено строком на три роки, та діє з 29.04.2014 до 28.04.2017 включно. У разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором (п.10.5 Договору оренди). Також, у матеріалах справи міститься додаткова угода №107 від 23.12.2014 про зміну терміну дії до договору оренди №105 від 29.04.2014, яка є невід`ємною частиною останнього, відповідно до змісту якої Договір оренди №105 від 29.04.2014 укладено строком на 2 роки і 360 днів, що діє з 29 квітня 2014р. до 23 квітня 2017р. включно. При цьому, варто зазначити, що сторонами договору оренди №105 від 29.04.2014 жодних заяв про припинення цього договору після закінчення строку його чинності не подавалося, і такі докази в матеріалах справи відсутні. Таким чином, мала місце пролонгація даного договору, тому, станом на день подання позивачем до Новогуйвинської селищної ради заяв про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 ФОП Закшевський О.С. мав статус орендаря спірного нерухомого майна.

Відповідач за результатами розгляду заяв позивача від 27.04.2020, від 23.11.2020 і від 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації, стосовно нежитлового приміщення за реєстраційним номером 38890043, розташованого в АДРЕСА_1 , зобов`язаний був прийняти рішення про їх задоволення або про мотивовану, нормативно обґрунтовану відмову в їх задоволенні.

Проте, Новогуйвинською селищною радою, в порушення зазначених вище норм чинного законодавства, жодного конкретного рішення по суті з розгляду згаданих заяв позивача прийнято не було.

Відповідно до ч.4 ст.75 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, преюдиційні факти є обов`язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв`язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акта, який набрав законної сили.

Таким чином рішення Господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21, яке набрало законної сили, не може бути поставлене під сумнів, а інші рішення, у тому числі у даній справі, не можуть йому суперечити, обставини, встановлені у такому рішенні, не потребують доказування.

Як вбачається з матеріалів даної справи, на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21 до порядку денного засідання 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області 20.12.2022 було включено, зокрема, питання щодо затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, та про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, які підлягають приватизації.

За результатами поіменного голосування рішення з питання щодо затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, прийнято не було, що вбачається з Витягу з Протоколу №12 засідання 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 та підтверджується Результатом поіменного голосування депутатів 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 (т.1, а.с.32-34, 38).

При цьому за результатами розгляду питання "Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації", прийнято рішення №1125 від 20.12.2022, яке направлено на адресу останнього з листом №05-19/1402 від 30.12.2022 (т.1, а.с.40).

У зв`язку з невиконанням відповідачем обов`язку щодо поновлення порушених прав і законних інтересів позивача, останній звернувся з даним позовом до суду.

Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, невизнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 ЦК України, положення якої кореспондуються зі ст.20 ГК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до п.22 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", приватизація державного або комунального майна (далі - приватизація) - платне відчуження майна, що перебуває у державній або комунальній власності, на користь фізичних та юридичних осіб, які відповідно до цього Закону можуть бути покупцями. Викупом вважається спосіб продажу об`єкта приватизації одному покупцю (п.9 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

Згідно з приписами ч.ч.1, 6 ст.3 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", законодавство України про приватизацію складається з цього Закону, інших законодавчих актів. Галузеві особливості приватизації об`єктів державної власності можуть встановлюватися виключно законами. Приватизація (відчуження) майна, що перебуває у комунальній власності, здійснюється органами місцевого самоврядування відповідно до вимог цього Закону.

До об`єктів державної і комунальної власності, що підлягають приватизації, належать усі об`єкти права державної і комунальної власності, крім тих, приватизація яких прямо заборонена цим Законом та іншими законами України (ч.1 ст.4 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

Суб`єктами приватизації є державні органи приватизації; місцеві ради, органи приватизації територіальних громад; покупці (ст.6 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

Органи приватизації - Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва у районах і містах, органи приватизації в Автономній Республіці Крим, органи приватизації територіальних громад (п.20 ч.1 ст.1 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

У ч.1 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" визначено порядок приватизації державного і комунального майна, який передбачає, зокрема, формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, ухвалюється місцевою радою. Включення нових об`єктів до цього переліку здійснюється шляхом ухвалення окремого рішення щодо кожного об`єкта комунальної власності.

Отже процес приватизації комунального майна розпочинається з формування та затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, що є повноваженням представницького органу місцевого самоврядування.

Проте, як вже зазначалося судом вище, рішення з питання щодо затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, відповідачем прийнято не було.

При цьому було прийнято рішення "Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації" №1125 від 20.12.2022, тобто позивачу зазначеним рішенням селищною радою було відмовлено у включенні орендованого майна до неіснуючого Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, який, всупереч нормам чинного законодавства, не був сформований і затверджений Новогуйвинською селищною радою Житомирського району Житомирської області.

Варто зазначити, що за ч.ч.1, 2 ст.18 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", приватизація об`єктів державної або комунальної власності, переданих в оренду, здійснюється шляхом продажу на аукціоні або шляхом викупу, якщо виконуються умови, передбачені частиною другою цієї статті. Орендар одержує право на викуп орендованого майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) за ціною, визначеною за результатами його незалежної оцінки, якщо виконується кожна з таких умов:

- орендарем здійснено поліпшення орендованого майна, які неможливо відокремити від відповідного об`єкта без заподіяння йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, визначеної суб`єктом оціночної діяльності для цілей оренди майна;

- орендар отримав письмову згоду орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень, які надають йому право на приватизацію майна шляхом викупу;

- невід`ємні поліпшення виконані в межах трирічного строку з дати визначення ринкової вартості майна для цілей укладання договору оренди або для цілей продовження договору оренди;

- здійснення і склад невід`ємних поліпшень, у тому числі невід`ємний характер поліпшень, підтверджені висновком будівельної експертизи, а вартість невід`ємних поліпшень, підтверджених висновком будівельної експертизи, визначена суб`єктом оціночної діяльності;

- орендар належно виконує умови договору оренди, відсутня заборгованість з орендної плати;

- договір оренди є чинним на момент приватизації.

Надання згоди орендодавця на здійснення невід`ємних поліпшень здійснюється в порядку, визначеному Фондом державного майна України або представницьким органом місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", ініціювати приватизацію об`єктів можуть органи приватизації, уповноважені органи управління, інші суб`єкти управління об`єктами державної і комунальної власності або покупці.

Заяви про включення об`єктів права комунальної власності до переліків об`єктів, що підлягають приватизації, подаються покупцями до органів приватизації територіальних громад і розглядаються ними в порядку, встановленому відповідними місцевими радами (абз.1 ч.7 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна").

При цьому ч.5 ст.7 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна" передбачено, що повноваження органів місцевого самоврядування у сфері приватизації визначаються законами України і правовими актами органів місцевого самоврядування.

Так, за змістом ч.ч.5, 6 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об`єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об`єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, укладати договори в рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійні договори, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об`єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду. Доцільність, порядок та умови відчуження об`єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Відповідно до п.30 ч.1 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання щодо прийняття рішень щодо відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об`єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об`єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об`єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, прийняття рішення про здійснення державно-приватного партнерства щодо об`єктів комунальної власності, у тому числі на умовах концесії, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Згідно з приписами ч.ч.1, 5 ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за результатом розгляду наявних в матеріалах справи заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020 та 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації та участь у приватизації (т.1, а.с.50-54), мало бути рішення відповідача, що, у свою чергу, належить до виключної компетенції його як органу місцевого самоврядування.

Проте Новогуйвинською селищною радою в порушення вищезазначених норм чинного законодавства конкретного рішення по суті розгляду заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020 та 22.04.2021 в частині формування та затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації, так і не було прийнято.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про визнання протиправною бездіяльності Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття за заявами покупця Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича рішення «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації».

Варто зазначити, що відмова державними органами приватизації у включенні до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, відповідно до ч.9 ст.11 Закону України "Про приватизацію державного та комунального майна", можлива у разі: коли підприємство, що пропонується приватизувати, перебуває у процесі ліквідації; коли законодавством установлено обмеження щодо приватизації об`єкта; вмотивованої відмови органу, уповноваженого управляти державним майном, у погодженні щодо включення до переліку об`єктів, що підлягають приватизації; невключення Кабінетом Міністрів України за поданням Фонду державного майна України до переліку об`єктів великої приватизації, що підлягають приватизації.

Тобто відповідач на виконання рішення Господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21 за результатами розгляду заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021 у частині включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, стосовно нежитлового приміщення №38890043, розташованого в АДРЕСА_1 , зобов`язаний був прийняти рішення про ї х з а д о в о л е н н я або про м о т и в о в а н у, н о р м а т и в н о о б ґ р у н т о в а н у в і д м о в у у ї х з а д о в о л е н н і.

Дослідивши зміст оспорюваного рішення 31 сесії 8 скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №1125 від 20.12.2022 "Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до Переліку об`єктів, що підлягають приватизації", суд встановив відсутність у його контексті будь-якого, у тому числі нормативного, обґрунтування відмови позивачу у задоволенні його заяв від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021. Тобто всупереч нормам чинного законодавства в сфері приватизації комунального майна відповідачем невмотивовано відмовлено у включенні об`єкта права комунальної власності - нежитлового приміщення №38890043, розташованого в АДРЕСА_1 , до переліку об`єктів, що підлягають приватизації.

При цьому, відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За змістом ст.16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Тобто, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням органу місцевого самоврядування, які вона вважає неправомірними, й ці наслідки призвели до виникнення цивільних прав, і такі правовідносини мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових інтересів, то визнання незаконним такого рішення є способом захисту цивільних прав та інтересів (аналогічні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 у справі №542/1403/17).

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до ст.13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту), кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому як ефективний спосіб слід розуміти такий, що приводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Так, згідно з ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

З підстав наведеного та з огляду на те, що відповідачем не виконано належним чином рішення Господарського суду Житомирської області від 14.02.2022 у справі №906/858/21, а також при прийнятті оспорюваного рішення №1125 від 20.12.2022 порушено встановлені чинним законодавством порядок та умови приватизації об`єктів комунальної власності, вимога позивача в частині визнання незаконним та скасування рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 «Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації», є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Варто зауважити, що згідно з Рекомендацією №R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам - членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Таким чином суд відмовляє у позові в частині вимог щодо зобов`язання Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області сформувати та затвердити «Перелік об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації», включивши до нього орендоване ФОП Закшевським О.С. нежитлове приміщення №38890043, розташоване в АДРЕСА_1 , а також зобов`язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області прийняти рішення «Про приватизацію орендованого нежитлового приміщення №38890043 шляхом викупу орендарем Закшевським Олексієм Станіславовичем », оскільки суд не може фактично перебрати на себе функції і повноваження, які належать відповідачу як органу місцевого самоврядування, з розгляду заяв позивача від 27.04.2020, 23.11.2020 та 22.04.2021.

При цьому з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Новогуйвинську селищну раду Житомирського району Житомирської області винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та участь у приватизації стосовно нежитлового приміщення №38890043, розташованого в АДРЕСА_1 .

Відповідно до приписів ч.3 ст.13 та ч.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.73 ГПК України).

Положеннями ст.ст.76, 77, 86 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006 у справі «Проніна проти України», в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Суд зазначає, що решта долучених до справи доказів та доводів сторін досліджена і наведених висновків суду не спростовує.

Враховуючи вищевстановлені обставини та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку задовольнити позов частково, визнати протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради щодо неприйняття за заявами покупця ФОП Закшевського О.С. рішення «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації»; визнати незаконним та скасувати рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 «Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації»; Новогуйвинській селищній раді винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви ФОП Закшевського О.С. від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021; у задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п.2 ч.1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За наведеного, судовий збір покладається на відповідача у розмірі 5368,00 грн.

Окрім того, у позовній заяві в частині попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи, зазначено про витрати, пов`язані з підготовкою позовної заяви: на канцелярське приладдя (папір, друк та інше, у т.ч. витрати на оплату відповідачу за надання копій документів згідно рахунку відповідача №1 від 30.01.2023 - 1136,80 грн) - 1800,00 грн, та поштові витрати - 600,00 грн (т.1, а.с.14).

З огляду на наявні в матеріалах справи документи суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача 1800,00 грн витрат на канцелярське приладдя, оскільки вказаний рахунок селищної ради №1 від 30.01.2023 (т.1, а.с.76 на звороті) було виставлено позивачу за надання копій запитуваних документів на суму 1164,80 грн за 224 арк.; серед запитуваних документів, згідно листа селищної ради від 30.01.2023 №05-18/130 (т.1, а.с.76), були і ті, що не мають відношення до даної справи, відповідно, не мають стосунку до обрахування позивачем витрат на підготовку даної позовної заяви; докази понесення витрат на папір, друк та інше, як зазначено позивачем, суду не надано.

Також, перевіривши наявні в матеріалах справи докази вартості поштових витрат (т.1: а.с.18, 109, 111; т.2: а.с.25, 108, 119, 189), суд дійшов висновку, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають поштові витрати у розмірі 516,39 грн.

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області щодо неприйняття за заявами покупця Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича рішення «Про затвердження Переліку об`єктів комунальної власності, що підлягають приватизації».

3. Визнати незаконним та скасувати рішення 31-ї сесії 8-го скликання Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 20.12.2022 №1125 «Про відмову ФОП Закшевському О.С. у включенні орендованого майна до переліку об`єктів, що підлягають приватизації».

4. Новогуйвинській селищній раді Житомирського району Житомирської області винести на розгляд чергової сесії поточного скликання, включити до порядку денного пленарного засідання та розглянути заяви Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича від 27.04.2020, 23.11.2020, 22.04.2021 про включення об`єкта права комунальної власності до переліку об`єктів, що підлягають приватизації, та участь у приватизації стосовно нежитлового приміщення №38890043, розташованого в АДРЕСА_1 .

5. Стягнути з Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області (вул.Дружби Народів, буд.5, смт.Новогуйвинське, Житомирський р-н, Житомирська обл., 12441, ідентифікаційний код 04348303) на користь Фізичної особи-підприємця Закшевського Олексія Станіславовича ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) 5368,00 грн судового збору та 516,39 грн поштових витрат.

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 04.09.23

Суддя Прядко О.В.

Друк:

1 - у справу;

2,3 - сторонам (рек.) + .