номер провадження справи 24/176/23
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

22.08.2023 Справа № 908/1980/23

м.Запоріжжя Запорізької області

Господарський суд Запорізької області у складі судді Азізбекян Тетяни Анатоліївни, за участю секретаря судового засідання Зеленцовій К.Ю., розглянувши матеріали заяви Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код ВП 19355964, адреса для листування: вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) про відстрочення виконання судового рішення (наказу) у справі № 908/1980/23

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тензор»» про видачу судового наказу.

Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тензор» (юридична адреса: вул.Лісова, буд. 3, кв. 38, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, адреса для листування: вул. Амосова, буд. 11А, кв. 16, м. Харків, 61171, ідентифікаційний код 30956420)

Боржник: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код ВП 19355964, адреса для листування: вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) про стягнення 119280,00 грн.

за участю представників:

від позивача: не прибув

від відповідача (заявник): не прибув

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 до Господарського суду Запорізької області надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення у справі № 908/1980/23 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Тензор»» про видачу судового наказу. Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Тензор» (юридична адреса: вул. Лісова, буд. 3, кв. 38, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, адреса для листування: вул. Амосова, буд. 11А, кв. 16, м. Харків, 61171, ідентифікаційний код 30956420) Боржник: Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код ВП 19355964, адреса для листування: вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) про стягнення 119280,00 грн.

Згідно із протоколу розподілу судової справи між суддями від 08.08.2023 вказану заяву передано на розгляд судді Азізбекян Т.А.

Ухвалою суду від 17.08.2023 заяву прийнято до розгляду суддею Азізбекян Т.А., судове засідання з розгляду заяви призначено на 22.08.2023.

Відповідно до ст. 222 ГПК України, фіксування судового засідання 22.08.2023 не здійснювалося за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заяву, мотивовано таким. Відповідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», конкретизовано території, які тимчасово окупував агресор, а саме, тимчасова окупація Російською Федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для Російської Федерації жодних територіальних прав.

Частиною 2 ст. 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням місцем проживання), якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним.

Відповідно до пунктів 1-3 частини 1 статті 3 Закону, для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається:

- сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях;

- внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території інших тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України;

- інша сухопутна територія України, внутрішні морські води і територіальне море України, визнані в умовах воєнного стану тимчасово окупованими Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, правовідносини Боржника із Стягувачем, за умов їх знаходження на території, визначені частиною 1 статті 13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у рамках українського законодавчого поля можливі у разі зміни місцезнаходження на іншу територію України. Стягувач не надав доказів про зміну податкової адреси юридичної особи (ТОВ «ТЕНЗОР») на іншу територію України, що унеможливлює виконання судового наказу по справі № 908/1980/23, виданого Господарським судом Запорізької області 21.06.2023.

Враховуючи викладене заявник просить суд, в порядку ст. 331 ГПК України, відстрочити виконання рішення Господарського суду Запорізької області (наказу) у справі №908/1980/23 до зміни податкової адреси на підконтрольній Україні території.

21.08.2023 від ТОВ «ТЕНЗОР» надійшли письмові пояснення на заяву боржника, в яки стягувач заперечив проти мотивів боржника та просить суд врахувати позицію стягувача, але з метою дотримання балансу інтересів обох сторін, погоджується на відстрочення виконання на строк не більше двох місяців.

Розглянувши заяву боржника, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, дослідивши подані докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню частково, виходячи з такого.

21.06.2023 Господарським суду Запорізької області видано судовий наказ про стягнення з боржника Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код ВП 19355964, адреса для листування: вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) на користь стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Тензор» (юридична адреса: вул. Лісова, буд. 3, кв. 38, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, адреса для листування: вул. Амосова, буд. 11А, кв. 16, м. Харків, 61171, ідентифікаційний код 30956420) заборгованість за договором про надання послуг № 75/121-21/48-121-01-21-10368 від 17.06.2021 в сумі 119280 (сто дев`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят) грн 00 коп. та судовий збір в розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) грн 40 коп.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно зі ст. 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

У рішенні Конституційного Суду України № 5-пр/2013 від 26.06.2013, розстрочка (відстрочка) виконання рішення має базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувача і боржника.

У справі Горнсбі проти Греції Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка та розстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, а у системному розумінні даної норми та національного закону суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах шляхом виконання судового рішення, тобто, довготривале виконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи та є наслідком зменшення вимог щодо розумності строку.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 по справі Шмалько проти України (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17.05.2005 по справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії §1 ст.6 Конвенції.

Затримка у виконанні рішення може бути виправдана за виняткових обставин. Але затримка не повинна бути такою, що позбавляє сутності право, яке захищається п.1 ст.6 Конвенції (Іммобільяре Саффі проти Італії, заява №22774/93, §74, ЄСПЛ 1999-V).

Таким чином, питання про відстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін. Необхідною умовою задоволення такої заяви є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати доводи та заперечення як позивача, так і відповідача.

Відстрочення - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Відстрочення виконання рішення спрямоване на забезпечення повного виконання рішення суду та є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання його рішення.

Заявник (боржник) на сьогоднішній день перебуває у складному становищі, що значно ускладнює виплату суми заборгованості.

Суд зауважує, що відстрочення виконання рішення суду не звільняє відповідача від відповідальності, натомість забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Також, суд бере до уваги наступні обставини.

Суд вважає загальновідомим та нормативно врегульованим питання відносно існування на території України надзвичайних обставин, а саме введення воєнного стану, що неодмінно впливає на спроможність своєчасного ведення розрахунків.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан, який на час розгляду заяви відповідача про відстрочення виконання судового рішення не скасований.

Дійсно, сам по собі факт військової агресії рф проти України не визначений законодавчо як підстава для звільнення від оплати.

Воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб у межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки або відстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

Відтак, режим воєнного стану свідчить про наявність виняткових (особливих) і непереборних обставин, через які істотно ускладнюється виконання судового рішення (судового наказу) боржником.

Інститут відстрочення судового рішення існує як раз для того, щоб з урахуванням фінансового стану боржника та стягувача, пропорційності їх інтересів, об`єктивності та винятковості обставин, що ускладнюють або виключають можливість негайного виконання судового рішення, надати можливість боржнику виконати свій обов`язок не ставши при цьому банкрутом у силу тих скрутних форс-мажорних обставин, які наразі виникли через війну.

Суд вважає, що відстрочення виконання рішення для боржника в даному випадку не є інструментом ухилення від виконання рішення, а є лише намаганням відповідача через існування певних обставин забезпечити повне виконання рішення суду (судового наказу), шляхом погашення заборгованості перед стягувачем в спосіб, який є найбільш реальним та можливим для відповідача, з огляду на його фінансовий стан та джерело надходження коштів.

Враховуючи встановлені вище обставини неможливості наразі виконати судовий наказ Господарського суду Запорізької області у справі №908/1980/23 від 21.06.2023, з огляду на принципи розумності та справедливості, а також те, що рішення суду є обов`язковим до виконання та має бути виконане, суд вважає, що часткове відстрочення судового наказу (рішення суду) не порушить прав стягувача, майнові інтереси і баланс інтересів сторін, а слугуватиме досягненню мети виконання судового рішення при максимальному дотриманні співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора.

Таким чином, заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код ВП 19355964, адреса для листування: вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) про відстрочення виконання судового рішення (наказу) у справі № 908/1980/23, слід задовольнити частково шляхом відстрочення його виконання на 2 місяці.

Керуючись ст. ст. 42, 121, 234, 331 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул.Промислова, буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, ідентифікаційний код ВП 19355964, адреса для листування: вул. Назарівська, буд. 3, м. Київ, 01032) про відстрочення виконання судового рішення (наказу) у справі № 908/1980/23, слід задовольнити частково шляхом відстрочення його виконання на 2 місяці.

2. Надати відстрочку виконання судового наказу Господарського суду Запорізької області від 21.06.2023 у справі № 908/1980/23 строком на 2 (два) місяці.

3. В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена протягом 10 днів з дня набрання нею законної сили (ст.ст. 235, 255, 256 ГПК України). Згідно ст. 257 ГПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та підписано 01.09.2023.

Суддя Т.А. Азізбекян