УХВАЛА

м. Київ

01.09.2023Справа № 910/13252/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Ягічевої Н.І., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" про забезпечення доказів у справі №910/13252/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП"

до Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС"

про стягнення 480 576, 13 грн,

Без повідомлення (виклику) представників учасників справи,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" (далі - позивач; заявник) звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" (далі - відповідач) про стягнення 480 576, 13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № 21-241/ЮК про відкриття відновлювальної кредитної лінії від 11.11.2021, внаслідок чого відповідачем безпідставно здійснено договірне списання коштів з рахунку позивача.

При цьому, разом з позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення доказів шляхом витребування у Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" та долучення до матеріалів справи:

- завіреної належним чином копії письмового розпордяження Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" на проведення 21.07.2023 платіжної операції зі списання з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 128 644, 70 грн;

- завіреної належним чином копії письмового розпордяження Акціонерного товариства "БАНК АЛЬЯНС" на проведення 16.08.2023 платіжної операції зі списання з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" НОМЕР_1 грошових коштів у розмірі 346 344, 42 грн.

Подана заява обґрунтована тим, що зазначені докази можуть підтвердити для повернення якої саме заборгованості ТОВ "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" перед АТ "БАНК АЛЬЯНС" було здійснено списання коштів.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" про забезпечення доказів, суд дійшов такого висновку.

У відповідності до вимог статті 110 ГПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія. Забезпечення доказів після подання позовної заяви здійснюється судом, який розглядає справу.

Зі змісту наведених норм слідує, що суд забезпечує докази за наявності підстав припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Отже, забезпечення доказів - це механізм збору доказів, що гарантує збереження доказів, необхідних для підтвердження певних обставин у справі. При цьому збереження доказів зумовлене існуванням обставин, які свідчать про можливу втрату таких доказів або ускладнення чи неможливість їх подання.

Відтак, аналізуючи вищевикладене, слід зазначити, що заяву про забезпечення доказів відрізняє від звичайного клопотання про виклик свідка, витребування доказу чи призначення експертизи те, що у ній необхідно вказати на ті обставини, які свідчать про небезпеку того, що надання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим. Саме ці обставини зумовлюють необхідність забезпечення доказів, щоб вони все-таки змогли бути використані для з`ясування обставин у справі.

Тобто забезпечення доказів це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх імовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №9901/845/18, від 09.10.2019 у справі №9901/385/19.

Частиною 1 статті 111 ГПК України встановлені вимоги до заяви про забезпечення доказів, в якій має бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) іншої сторони (сторін), якщо вона відома заявнику, а також якщо відомо відомості, що її ідентифікують: її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 4) докази, забезпечення яких є необхідним, а також обставини, для доказування яких вони необхідні; 5) обґрунтування необхідності забезпечення доказів; 6) спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, у разі необхідності - особу, у якої знаходяться докази; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Таким чином, згідно приписів статті 110 Господарського процесуального кодексу України забезпечення доказів надає додаткову гарантію збереження доказів, а положення статті 111 вказаного Кодексу покладають на заінтересовану особу обов`язок обґрунтування необхідності забезпечення таких доказів.

З аналізу вказаної норми вбачається, що обґрунтованим є вжиття заходів забезпечення доказів лише у разі, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Проте, розглянувши подану заявником заяву про забезпечення доказів суд відзначає, що вона за своєю правовою природою по суті є заявою про витребування доказів.

Так, відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом, в якому повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

В свою чергу суд наголошує, що забезпечення доказів способом їх витребування хоча і спрямоване на забезпечення права сторони належним чином довести свої вимоги та заперечення, проте носить відмінний процесуальний характер від витребування доказів в порядку статей 80, 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вживається у випадку наявності у такої сторони підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений, або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим або утрудненим.

Натомість, як вбачається із поданої заяви про забезпечення доказів, всупереч вищезазначеним приписам чинного законодавства, остання не містить обґрунтувань необхідності забезпечення доказів, а саме, не наведено обставин, на підставі яких заявник вважає, що засіб доказування може бути втрачений або його подання стане згодом неможливим або утрудненим, як і не зазначені та не надані докази на підтвердження можливості втрати цих доказів чи неможливості їх подання згодом.

Згідно частиною 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України суд, встановивши, що заяву про забезпечення доказів подано без додержання вимог цієї статті, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про невідповідність поданої Товариством з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" заяви про забезпечення доказів господарським процесуальним нормам та необхідність її повернення.

Керуючись статтями 110, 111, 112, 234 - 235 Господарського процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АВІАКОМПАНІЯ СКАЙАП" про забезпечення доказів повернути.

2. Ухвала набрала законної сили 01.09.2023 та може бути оскаржена у порядку і строк, встановлені ст. ст. 256, 257 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Наталія ЯГІЧЕВА