СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Харків Справа № 922/145/23

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Стойка О.В., суддя Радіонова О.О. , суддя Істоміна О.А.

за участю секретаря судового засідання Склярук С.І.,

та представників учасників справи:

від позивача Котовська Т.О. (адвокат); від відповідача не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса на рішення Господарського суду Харківської області від 11.05.2023 року у справі № 922/145/23 (повний текст складено та підписано 22.05.2023 року),

за первісним позовом - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

до - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сан Ойл", м. Харків

про - стягнення 1074588,00 грн,

та зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сан Ойл", м. Харків

до - Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса

про - стягнення 911284,80 грн,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023року Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса (далі-Позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Сан Ойл", м. Харків (далі- Відповідач) про стягнення з останнього на користь Позивача 1 074 588,00 грн вартості палива за Договорами поставки № ОД/НХ-21-318НЮ від 02.08.2021, № ОД/НХ-21-319НЮ від 02.08.2021, № ОД/НХ-21-305НЮ від 27.07.2021, № ОД/НХ-21-11НЮ від 06.04.2021, яке не було отримано.

Відповідач, 25.01.2023 року звернувся до Господарського суду Харківської області із зустрічною позовною заявою (вх.№ 1834/23) до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса про стягнення з останнього на користь Відповідача заборгованості за переданий за Договором №ОД/НХ-21-320-НЮ від 02.08.2021 року товар в розмірі 714 659,40 грн, інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 195903,40 грн, суму процентів річних від простроченої суми в розмірі 722,00 грн., всього 911 284,80 грн.

Рішенням господарського суду в задоволенні первісних позовних вимог відмовлено, зустрічні позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Позивача на користь Відповідача заборгованість за переданий за договором №ОД/НХ-21-320-НЮ від 02.08.2021 року товар в розмірі 714659,40 грн., інфляційне збільшення заборгованості в розмірі 191409,05 грн., суму процентів річних від простроченої суми в розмірі 722,00 грн.

Судовий збір у розмірі 13 601,86 грн., віднесено на Позивача.

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду та вважаючи його таким, що постановлено незаконно, з порушенням норм матеріального права та процесуального права - Позивач звернуся з апеляційною скаргою, відповідно до доводів якої зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у нього обов`язку з надіслання Відповідачу за первісним позовом талонів на паливо, оскільки про неможливість отримання палива Позивач неодноразово повідомляв Відповідача. Крім того, зазначав, що суд першої інстанції припустився порушень норм процесуального права чим фактично встановив перевагу Відповідача за первісним позовом.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.06.2023 року, з поміж іншого, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Позивача на означене судове рішення.

Разом із апеляційною скаргою Позивачем було подано клопотання про витребування доказів, за змістом якого Позивач просив витребувати у ТОВ САН ОЙЛ змінні звіти АЗС за формую №17-НП за період з вересня 2021 року по 30.12.2022 року за переліченими в клопотанні адресами щодо відповідних талонів на паливо за: Договором №ОД/НХ-21-11НЮ від 06.04.2021 року Газ 4530 л.; Договір №ОД/НХ-21-305НЮ від 27.07.2021 року Дизельне паливо 3190 л.; Договір №ОД/НХ-21-319НЮ від 02.08.2021 року Бензин А-92 у кількості 27 740 л., А-95 у кількості 3060 л., Договір №ОД/НХ-21- 318НЮ від 02.08.2021 року Бензин А-92 у кількості 2560 л.

Ухвалою судової колегії від 11.07.2023р. в задоволенні клопотання про витребування додаткових доказів було відмовлено через не наведення всупереч вимогам ст.81, ст.269 ГПК України конкретних обставин, які зазначеними доказами можуть бути підтверджені, а також того, як ці обставини пов`язані з предметом спору.

Через систему Електронний суд від Позивача 31.07.2023р. надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою підсистеми «ВКЗ» системи Електронний суд.

Також від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він заперечував проти доводів апеляційної скарги, вважав рішення суду обґрунтованим та законним.

Представник Позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції надав пояснення та доводи, аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив суд апеляційну скаргу задовольнити, оспорюване рішення скасувати та ухвали нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Представник Відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином.

Колегія суддів приходить до висновку про можливість розгляду справи у його відсутності, оскільки він не скористався своїми правами, передбаченими статтею 42 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому

дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені наступні обставини:

укладення 06.04.2021, 27.07.2021р. та 02.08.2021р. між сторонами Договорів поставки №ОД/НХ-21-11НЮ №ОД/НХ-21-305НЮ, №ОД/НХ-21- 318НЮ, №ОД/НХ-21-319НЮ, за умовами п. 1.2 якого Відповідач зобов`язався поставити та передати у власність Позивача бензин автомобільний відповідної марки, дизельне пальне далі Паливо (в талонах), в обсягах, згідно зі Специфікаціями до Договорів, а Позивач зобов`язався прийняти і оплатити його на умовах даних Договорів;

підписання сторонами Специфікацій до вказаних Договорів про поставку Палива (в талонах) на загальну суму 10 813 807,68грн.

підписання сторонами видаткових накладних №41572 від 19.10.2021 на суму 1 353 567,60 грн., №40421 від 10.08.2021 на суму 4106055,00 грн., № 40420 від 10.08.2021 на суму 2608800,00 грн., №38419 від 09.04.2021 на суму 1 440 985,08 грн.

часткова оплата Позивачем на користь Відповідача за первісним позовом вартості поставленого палива у загальній сумі 9 509 407,65грн. відповідно платіжних доручень №4331397 від 10.12.2021р., №4093649 від 27.09.2021р., №4093630 від 27.09.2021 року, №3770887 від 09.06.2021 року.

наявності у Позивача простроченої заборгованості на загальну суму 714659,40грн.;

направлення Позивачем на адресу Відповідача претензій за вих. №НХ09/9474 від 03.11.2021 року, за вих. №НХ09/21737 від 28.12.2021 року, за вих. №НХ09/612/1 від 10.02.2022 року, за вих. №НХ09/4278 від 17.11.2022 року з вимогами невідкладного вирішення ситуації, щодо подальшої безперебійної реалізації талонів на паливо.

Зазначені обставини сторонами не оспорюються.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд першої інстанції встановив, що факт не повернення Позивачем Відповідачу нереалізованих талонів свідчить про відсутність вини у діях останнього, що унеможливлює стягнення з Відповідача 1074588,00 грн. у якості збитків.

Також при розгляді даної справи суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення зустрічного позову, стягнувши з Позивача заборгованість за передане за Договором №ОД/НХ-21-320-НЮ від 02.08.2021 року паливо в розмірі 714659,40 грн., суму інфляційного збільшення заборгованості в розмірі 191409,05 грн. та суму процентів річних від простроченої суми в розмірі 722,00 грн. за період 13.01.2022 - 20.01.2023.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обґрунтованими, а доводи апеляційної скарги такими, що їх не спростовують, виходячи з наступного.

Частинами 1, 6 статті 265 ГК України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб`єктами господарювання товарів негосподарюючим суб`єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України про договір купівлі-продажу.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань (частина 7).

Предметом укладених між сторонами Договорів, які мають аналогійний зміст, є поставка Відповідачем Позивачу Палива, яке останній зобов`язався прийняти та оплатити вартість вказаного Товару на умовах, передбачених Договорами. Найменування, кількість та асортимент товару був визначений сторонами у специфікаціях до Договорів.

Відповідно до пункту 5.1. Договорів, паливо має бути поставлене шляхом передачі відповідної кількості талонів відповідного номіналу тільки на підставі письмових заявок, рознарядок Позивача впродовж 3 робочих днів з моменту їх отримання будь яким способом (факсом; електронною поштою, листом за адресою: факсом, електронною поштою, листом за адресою. :61058, м.Харків, Роллана Ромена, 12), Відповідачем у кількості, визначеній у заявці.

Відповідно до п. 5.2. Договорів, паливо передається Позивачу з АЗС Відповідача на умовах EXW в редакції ІНКОТЕРМС 2010. Прийом та передача палива здійснюється по талонам. Право власності на паливо виникає у Позивача з моменту прийому талонів на паливо.

У відповідності до п. 5.3. Договорів у разі зміни форми талонів, Відповідач зобов`язаний здійснити безоплатну заміну поставлених Позивачу талонів (незалежно від дати поставки Позивач Талонів) на талони нової форми. При виявленні дефектів талонів, Відповідач повинен змінити талони в асортименті та кількості вказаній в письмовій заявці Позивача протягом п`яти робочих днів.

Згідно п. 5.4, 5.5 укладених Договорів, Відповідач гарантує одержання Позивачем палива за номіналом талона на АЗС Відповідача без будь-яких обмежень. З моменту переходу права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС Відповідача паливо перебуває на зберіганні у Відповідача. Вартість зберігання включено в ціну палива. Ризик випадкової загибелі палива до моменту його фактичного прийняття Позивачем на АЗС Відповідача несе Відповідач. У разі неможливості отримання Позивачем палива за номіналом талона на АЗС Відповідача (незалежно від причин), Відповідача зобов`язується впродовж трьох робочих днів з дня повідомлення Позивачем здійснити заміну талонів на талони, за якими Позивач має можливість безумовно одержати паливо за найменуванням та у кількості, вказаних у талоні, на АЗС.

Відповідно до ч.1 ст.265 Господарського кодексу України, ст.655, ч.1ст.663 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, тоді як ч.1 ст.949, ст.953 Цивільного кодексу України щодо договору зберігання встановлено, що зберігач зобов`язаний на першу вимогу поклажодавця повернути йому річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

Статтею 664 ЦК України обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Згідно з Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України №281/171/578/155 від 20.05.2008, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики України від 20.05.2008 №281/171/578/155, талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС фіксованої кількості нафтопродукту певного найменування і марки, які позначені на ньому.

Підписані сторонами видаткові накладні №40421 від 10.08.2021 на суму 4106055,00 грн. № 40420 від 10.08.2021 на суму 2608800,00 грн. №38419 від 09.04.2021 на суму 1440985,08 грн. фактично свідчать про передачу Відповідачем саме талонів на паливо кількістю 259 700 літрів на суму 9 509 407,68 грн.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 1 ст.334 Цивільного кодексу України).

За змістом п.5.2. Договорів право власності на паливо виникає у Позивача з моменту прийому талонів на Паливо і може бути реалізоване у будь-який момент на АЗС Відповідача, тобто право власності на паливо у Позивача виникає до моменту фактичної передачі відповідного товару у його володіння в порядку, визначеному пунктом 5.1. Договорів.

Статтею 667 ЦК України передбачено, якщо право власності переходить до покупця раніше від передання товару, продавець зобов`язаний до передання зберігати товар, не допускаючи його погіршення. Необхідні для цього витрати покупець зобов`язаний відшкодувати продавцеві, якщо інше не встановлено договором.

У пункті 5.4. Договорів сторони погодили, що з моменту переходу до Позивача права власності на паливо та до моменту його фактичного отримання на АЗС Відповідача, паливо перебуває на відповідальному зберіганні в Відповідача.

Відповідно до вимог ст.667 ЦК України та умов договору, у Відповідача виникло зобов`язання щодо зберігання дизельного палива, право власності на яке було набуте Позивачем, до моменту його фактичного отримання на АЗС шляхом використання відповідних талонів для заправки автотранспорту.

Відповідно до частини 1 ст.949 ЦК України зберігач зобов`язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Тобто, Позивач, як власник речей, визначених родовими ознаками (ч.2 ст.186 Цивільного кодексу України), що передані на зберігання Відповідачеві, в силу ч.1 ст.949 Цивільного кодексу України має право вимагати повернення від зберігача відповідної кількості речей такого самого роду та такої самої якості, що узгоджується із ст.953 цього Кодексу.

Натомість, як свідчать матеріали справи, Позивач звертався до Відповідача з вимогами щодо невідкладного вирішення ситуації, яка склалася щодо подальшої безперебійної реалізації талонів на паливо, проте у наведених претензіях не вимагав поставлення та оплаченого палива, чи повернення його вартості.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи Позивача про неможливість використання талонів через відсутність палива на певних АЗС Відповідача з жовтня 2021р., оскільки умовами укладених між сторонами Договорів не встановлено заборону на отримання певної кількості палива за наявними у нього талонами на інших АЗС Відповідача.

Щодо посилання Позивача на неможливість використання талонів через відсутність палива на певних АЗС Відповідача з жовтня 2021р., то колегія суддів зазначає, що ані припинення Відповідачем використання певних АЗС, ані стверджувана відсутність у Відповідача відповідного майна у поточний момент (яка не може вважатися доведеною через відсутність жодних обмежень щодо місць зберігання пального) не припиняє у розумінні ст.346 Цивільного кодексу України права власності Позивача на придбане пальне та не обмежує його право вимагати повернення зазначеного майна.

З наведеного вбачається, що отримавши право власності на певний обсяг відповідного палива шляхом отримання талонів, Позивач не довів факт неможливості отримання зазначеного товару за умовами укладених Договорів, оскільки не надав доказів звернення до Відповідача щодо вимог про його повернення, відповідні талони Відповідачу також не повернув.

Щодо висновку суду першої інстанції про необхідність звернення Позивача до Відповідача задля заміни талонів в порядку п.5.5 Договору на талони, за якими Позивач має можливість безумовно одержати паливо за найменуванням та у кількості на АЗС, то зазначений порядок застосовується як один зі шляхів вирішення проблем отримання палива, зокрема, у разі неможливості отримання Позивачем палива за номіналом талона на АЗС Відповідача, тоді як в даному спорі Позивач посилається на відсутність роботи АЗС взагалі. Проте, зазначений висновок не впливає на правильність оцінки правовідносин сторін та не є підставою до внесення змін до рішення суду першої інстанції.

Будь-яких вимог щодо стягнення збитків саме за неможливість отримання пального на конкретних заправках Відповідача Позивач не заявляє, а також не надає доказів того, що він мав реальний намір його отримати у певний час та у певній кількості саме у визначених АЗС.

За таких обставин, колегія суддів вважає передчасними вимоги Позивача про стягнення вартості палива на суму 1074583,00 грн., що є його власністю та знаходиться на зберігання у Відповідача за укладеними Договорами, що унеможливлює стягнення заявленої суми у якості збитків.

Щодо зустрічного позову суд зазначає наступне.

Предметом зустрічного позову є стягнення з Позивача на користь Позивача суми вартості поставленого палива за Договором № ОД/НХ-21-320-НЮ від 02.08.2021р. на нарахування на суму простроченої заборгованості 3% річних та інфляційних нарахувань.

Відповідно до п. 7.8. даного Договору днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної.

Розрахунки за поставлений товар здійснюються Позивачем на 30 банківський день з дати реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування з операцій по постачанню товарів (виконанню робіт, наданню послуг), які підлягають оплаті, в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі -ЄРПН) у встановленому чинним законодавством порядку та строки (п. 7.2. Договорів).

Матеріалами справи підтверджується, що Відповідачем на виконання умов Договору № ОД/НХ-21-320-НЮ від 02.08.2021р., зобов`язання за яким виконані сторонами не в повному обсязі, було передано, а Позивачем прийнято, палива на загальну суму 2492828,40 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними № 7542 від 15.11.2021 на суму 351240,00 грн., № 42077 від 19.11.2021 на суму 842020,80 грн., № 42388 від 13.12.2021 на суму 1299567,60 грн.

Враховуючи наявні в матеріалах справи податкові накладні та п. 7.2. Договору, за судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що за видатковою накладною №7542 від 15.11.2021 строк виконання настав 12.01.2022 року, за видатковою накладною №42077 від 19.11.2021 строк виконання настав 19.01.2022 року, за видатковою накладною №42388 від 13.12.2021 строк виконання настав 09.02.2022 року.

Частина талонів на паливо була повернута Відповідачу на загальну суму 1778169,00 грн., але частина талонів на паливо у сумі 714 659,40 грн. була використана Позивачем і до цього часу є неоплаченою.

Вказана сума сторонами не заперечується.

Враховуючи відсутність в матеріалах справи доказів сплати Позивачем вартості пального на суму 714659,40 грн. або повернення талонів Відповідачу на суму 714 659,40 грн. за Договором №ОД/НХ-21-320-НЮ, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що факт поставки та прийняття спірного товару за означеними документами на суму 714 659,40 грн. доведено Відповідачем та не спростовано Позивачем у зв`язку з чим стягнення заборгованості за переданий за Договором №ОД/НХ-21-320-НЮ від 02.08.2021 року товар в розмірі 714659,40 грн. є обґрунтованою.

Крім того, перевіривши здійснені місцевим господарським судом розрахунки, судова колегія погоджується, що до стягнення з Відповідача на користь Позивача на підставі ст.625 ЦК України підлягають інфляційні втрати в розмірі 191409,05 грн. та сума процентів річних від простроченої суми в розмірі 722,00 грн. за період 13.01.2022 - 20.01.2023.

Заперечень щодо невірності розрахунку трьох процентів річних та інфляційних втрат доводи апеляційної скарги не містять.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду при ухваленні оспорюваного рішення, які в силу вимог ч. 3 ст. 277 ГПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення - судовою колегією не встановлено.

Щодо доводів апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права через задоволення клопотання Відповідача за первісним позовом, тим самим надавши перевагу перед клопотанням Позивача за первісним позовом про витребування доказів, судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. ч. 1, ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Господарським процесуальним законодавством передбачено чіткий порядок надання доказів до суду.

Так, відповідно до ст. 80 ГПК України учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду; відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Статтею 81 ГПК України передбачено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено, який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів); обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу; причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.

З матеріалів справи вбачається, що в суді першої інстанції Відповідачем було заявлено клопотання про витребування доказів у Позивача, а саме засвідчених копій видаткових накладних: від 09.04.2021 № 38419 на суму 1440985,08 грн.; від 10.08.2021 №40420 на суму 2608800,00 грн.; від 10.08.2021 №40421 на суму 4106055,00 грн.; від 19.10.2021 №41572 на суму 1353567,60 грн.; копії Актів прийому-передачі талонів: від 09.04.2021 № 38419; від 10.08.2021 №40420; від 10.08.2021 №40421; від 19.10.2021 №41572, та копію Акту звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2021 - 17.02.2023 р., оскільки такі документи було втрачено через їх надіслання Позивачу та їх неповернення з боку останнього на зворотну адресу.

Тобто, у даному випадку суд першої інстанції об`єктивно оцінив неможливість надання таких доказів Відповідачем за первісним позовом.

Що стосується клопотання Позивача про витребування доказів, а саме змінних звітів АЗС за спірний період, то таке клопотання було відхилено судом на підставі п.4 ч.2 ст. 81 ГПК України, через невжиття заходів щодо отримання цих доказів самостійно, про що свідчить ухвала суду від 13.01.2023р.

Таким чином доводи апеляційної скарги щодо надання судом першої інстанції переваги Відповідачу про розгляді справи, спростовуються матеріалами справи.

Твердження апелянта щодо відсутності клопотання про поновлення процесуального строку на подання відзиву з боку Відповідача спростовуються наявністю такого клопотання в матеріалах справи а.с. 109-110 т. 2.

За таких підстав, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, приймаючи означене рішення, в повній мірі дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 року у справі №922/145/23 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 129 ГПК України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на заявника апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 129, 269, 270, 271, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса на рішення Господарського суду Харківської області від 11.05.2023 року у справі № 922/145/23 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 11.05.2023 року у справі №922/145/23 залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, віднести на Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Одеська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Одеса.

Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через

Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено та підписано 29.08.2023.

Головуючий суддя О.В. Стойка

Суддя О.О. Радіонова

Суддя О.А. Істоміна