СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року м. Харків Справа № 905/1721/21

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Попков Д.О., суддя Стойка О.В.

секретар судового засідання Семченко Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача Горобець Ю.В. (поза межами приміщення суду)

відповідача Травінчева А.О. (поза межами приміщення суду)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (вх.№646Д/2) на рішення Господарського суду Донецької області від 14.03.2023

у справі №905/1721/21 (суддя Курило Г.Є., повний текст складено 16.03.2023),

за позовом Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро

до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, м.Маріуполь

про стягнення 47.476,17грн.

та за зустрічним позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області, м.Маріуполь

до Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Київ в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком", м.Дніпро

про стягнення суми надмірно сплачених коштів у розмірі 103.541,72грн

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії Акціонерного товариства "Укртелеком" звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області про стягнення 47.476,17 грн, в тому числі 42.471,12 грн - основний борг, 895,62 грн 3% річних, 2.645,05 грн інфляційні втрати, 1.464,38 грн пеня. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору №93-908620У/38 про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти від 06.02.2020 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати за надані послуги, у зв`язку з чим нарахував 3% річних, інфляційні втрати та пеню.

Від відповідача в рамках справи №905/1721/21 надійшов зустрічний позов до АТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» про стягнення суми надмірно сплачених коштів у розмірі 103.541,72 грн, який було прийнято відповідною ухвалою суду від 09.11.2021 та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Рішенням Господарського суду Донецької області від 14.03.2023 у справі №905/1721/21 первісну позовну заяву АТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровського відділення АТ "Укртелеком" до ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області про стягнення основного боргу у розмірі 42.471,12грн, 3% річних у розмірі 895,62грн, інфляційних втрат у розмірі 2.645,05 грн, пені у розмірі 1.464,38грн задоволено частково. Присуджено до стягнення з ГУ ДМС України в Донецькій області на користь АТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії АТ "Укртелеком" суму боргу у розмірі 42.471,12 грн, 3% річних у розмірі 895,62грн, інфляційні втрати у розмірі 2.645,05грн, пеню у розмірі 1.212,72 грн, а також судовий збір у розмірі 2.257,97 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. В задоволенні зустрічної позовної заяви ГУ ДМС України в Донецькій області до АТ "Укртелеком" в особі Дніпропетровської філії АТ "Укртелеком" про стягнення суми надмірно сплачених коштів у розмірі 103.541,72 грн відмовлено.

Не погодившись із вищевказаним рішенням, ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Донецької області від 14.03.2023 по справі №905/599/22 повністю та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовної заяви АТ "Укртелеком" в особі ДФ АТ "Укртелеком" до ГУ ДМС у Донецькій області; зустрічну позовну заяву ГУ ДМС у Донецькій області до АТ "Укртелеком" в особі ДФ АТ "Укртелеком" задовольнити та стягнути з АТ "Укртелеком" в особі ДФ АТ "Укртелеком" суму надмірної сплати за Договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 в розмірі 103.541,72 грн.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

- висновки суду першої інстанції про неприйняття до уваги Акту звірки за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 за мотивів того, що він не підписаний без заперечень відповідачем за зустрічним позовом свідчать про порушенням судом вимог статті 81 ГПК України в частині змагальності сторін та безпосереднього доказування обставин справи;

- суд першої інстанції не дослідив належним чином надані Позивачем «Реєстри в розрізі споживачів переданих для доставки рахунків» з чого виникають питання: обґрунтованості судового рішення, чи не вводить Позивач суд в оману щодо обставин справи та виконання умов договору № 93-908620У/38 від 06.02.2020 в частині надсилання рахунків та взагалі чи є надані двічі Позивачем реєстри непідробленими/несфальсифікованими та є належними доказами;

- суд першої інстанції надаючи юридичну оцінки спірній ситуації не взяв до уваги положення статті 208 ЦК України, щодо обов`язковості вчинення правочинів в письмовій формі між юридичними особами;

- під час розгляду означеної справи суду неодноразово було акцентовано увагу, що Головне управління ДМС у Донецькій області не має печаток інших юридичних осіб, зокрема АТ «Укртелеком» в особі ДФ АТ «Укртелеком»;

- з висновків викладених в оспорюваному судового рішення вбачається, що ані зустрічні позовні вимоги, ані доводи Головного управління ДМС у Донецькій області щодо бездіяльності та не виконання своїх же приписів «Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком» Позивачем взагалі не були розглянуті судом та навіть не взяті до уваги;

- протягом підготовчого засідання та безпосереднього під час розгляду справи по суті витребувані ухвалою суду від 08.02.2022 документи так і не були надані Позивачем до господарського суду та не було повідомлено суд про неможливість подання таких доказів, а судом в свою чергу не залишив позовну заяву без розгляду у зв`язку із неподанням Позивачем таких доказів.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.04.2023 для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 10.04.2023 апеляційну скаргу ГУ ДМС України в Донецькій області на рішення Господарського суду Донецької області від 14.03.2023 у справі №905/1721/21 залишено без руху; встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків.

Згідно витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.04.2023, у зв`язку з відпусткою судді Здоровко Л.М. для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Бородіна Л.І., суддя Плахов О.В.

Після усунення недоліків апеляційної скарги, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.04.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на рішення Господарського суду Донецької області від 14.03.2023 у справі №905/1721/21; розгляд апеляційної скарги у справі №905/1721/21 призначено на 25.05.2023.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 16.05.2023 задоволено клопотання представника АТ "Укртелеком" адвоката Горобець Ю.В. про участь у судовому засіданні, призначеному на 25.05.2023 об 11:00 год по справі №905/1721/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 17.05.2023 задоволено клопотання представника ГУ ДМС України в Донецькій області Травнічевої А.О. про участь у судовому засіданні, призначеному на 25.05.2023 об 11:00 год по справі №905/1721/21 у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів.

Однак, судове засідання, призначене на 25.05.2023 об 11:00 год не відбулося через технічні проблеми з сервером "Електронного суду", що призвело, зокрема до неможливості проведення судових засідань в режимі відеоконференції, про що працівниками апарату суду складено відповідний Акт № 12-33/104 від 25.05.2023, в зв`язку з чим ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2023 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання відбудеться 19.06.2023.

19.06.2023 розгляд справи №905/306/17 не відбувся через перебування головуючого судді Мартюхіної Н.О. на лікарняному.

На підставі розпорядження Східного апеляційного господарського суду від 12.07.2023 у зв`язку з відпусткою головуючого судді Мартюхіної Н.О., здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи №905/306/17, за результатами якого сформовано склад колегії суддів, а саме: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Істоміна О.А., суддя - Попков Д.О., суддя - Стойка О.В.

Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.07.2023 розгляд справи №905/1721/21 призначено на 21.08.2023.

Позивач за первісним позовом надав апеляційному суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив щодо необгрунтованості тверджень апелянта стосовно невиконання вимог ухвали господарського суду від 08.02.2022, оскільки 19.12.2022 під час розгляду справи у суді першої інстанції АТ «Укртелеком» були надані пояснення по справі, в яких надано детальні відповіді щодо кожного пункту резолютивної частини ухвали суду стосовно витребування додаткових документів. Дані пояснення були направлені також на офіційну електронну пошту ГУ ДМС України у Донецькій області, про що зазначено в самих поясненнях та в супровідному листі про направлення. Апеляційна скарга ГУ ДМС України у Донецькій області є необґрунтованою, а рішення суду першої інстанції законним і обґрунтованим, з огляду на що позивач за первісним позовом просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також на адресу апеляційного суду від відповідача за первісним позовом надійшла заява щодо відмови в долучені до матеріалів справи № 905/1721/21 пояснення АТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» від 15.05.2023, мотивована тим, що позивачем порушено строк, встановлений відповідною ухвалою апеляційного суду на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Розглянувши питання щодо можливості долучення до матеріалів справи письмових пояснень наданих позивачем за первісним позовом, колегія суддів зазначає, що за змістом ст.118 ГПК України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Частинами першою четвертою статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Таким чином, за змістом вказаної норми, процесуальний строк, який не закінчився, може бути продовжений судом за клопотанням сторони або з власної ініціативи, а строк який закінчився - поновлений.

Отже, оскільки строк для подання відзиву на апеляційну скаргу закінчився 09.08.2023, станом на момент подання представником позивача за первісним позовом він мав би звернутись із клопотанням про його продовження в силу приписів статті 119 Господарського процесуального кодексу України, проте представником не було реалізовано право на подання відповідного клопотання про продовження процесуального строку в порядку вказаної статті ГПК України, в зв`язку з чим колегія суддів не приймає надані позивачем за первісним позовом письмові пояснення по справі.

Представник відповідача за первісним позовом Травінчева А.О. в судовому засіданні 21.08.2023 наполягала на задоволенні апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Представник позивача за первісним позовом в судовому засіданні 21.08.2023 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та таким, що підлягає залишенню без змін.

Щодо розумності строку розгляду справи судова колегія зазначає наступне.

За змістом ч.1ст.273 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції розглядається протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі.

Проте, 24.02.2022 Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 введено в Україні воєнний стан, який продовжено до 19.02.2023 (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 №2738-IX).

Відповідно до ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства в умовах воєнного стану забороняється.

При цьому, згідно Рекомендацій прийнятих Радою суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, рекомендовано керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні. У випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справ.

Враховуючи приписи статті 3 Конституції України, зважаючи на наявність активних військових дій та загрози небезпеки на території України, у тому числі в м.Харкові та Харківській області, а також особливого (дистанційного) режиму роботи Східного апеляційного господарського суду, обмеження доступу та відвідування працівниками та суддями будівлі Східного апеляційного господарського суду з міркувань безпеки, розгляд даної апеляційної скарги здійснений судом апеляційної інстанції у межах розумного строку в розумінні положень Господарського процесуального кодексу України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.

06.02.2020 між ПАТ «Укртелеком» (назву змінено на АТ «Укртелеком» у квітні 2021 року, виконавець, позивач за первісним позовом) та ГУ Державної міграційної служби України в Донецькій області (замовник, відповідач за первісним позовом) укладено договір №93-908620У/38 про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти (договір), за умовами якого Виконавець зобов`язується у 2020 році надавати замовнику послуги код ДК 021:2015 64210000-1 «Послуги телефонного зв`язку та передачі даних» (послуги), що визначаються у замовленні послуг та в додатках до цього договору, а замовник зобов`язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до вимог цього договору і умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», затверджені виконавцем та опубліковані на офіційному веб-сайті ПАТ «Укртелеком» http://ukrtelecom.ua (умови) Укртелекому (п. 1.1).

Іншими умовами договору визначено наступне:

- перелік та опис замовлених послуг, спеціальні умови організації, технічні характеристики та порядок надання послуг виконавця визначаються в замовленні послуг та в додатках до цього договору, що підписуються сторонами і є невід`ємною частиною цього договору (п. 1.2);

- ціна цього договору становить 126.000,00 грн (п. 2.1);

- для розрахунків за цим договором застосовуються тарифи, що діяли на момент надання послуг (п. 2.4);

- розрахунки проводяться шляхом здійснення оплати замовником після пред`явлення виконавцем рахунку на оплату послуг (разом з рахунком надається акт здавання-приймання наданих послуг) або рахунку-акту на оплату послуг (при цьому рахунок-акт одночасно є актом здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг) за кожний розрахунковий період (п. 3.1);

- система розрахунків, що застосовується виконавцем: з надсиланням рахунків в електронному вигляді на електронну поштову адресу зазначену в реквізитах (п.3.3);

- замовник зобов`язався своєчасно та в повному обсязі оплачувати отримані послуги (п. 5.1.2).

- сторони за цим договором мають права та несуть інші обов`язки, передбачені чинним законодавством України, зокрема, Законом України «Про телекомунікації», Правилами та Умовами Укртелекому (п. 5.3);

- у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність відповідно до чинного законодавства України та Умов Укртелекому (п. 6.1);

- договір набирає чинності з дати його підписання і діє до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного їх виконання (п. 7.2);

- сторони домовилися, що умови цього договору поширюються на відносини між ними, які виникли до його укладення, а саме з 01.01.2020 (п. 7.3)

- до договору додаються такі додатки, що є його невід`ємною частиною: Додаток №1 Про надання послуг телефонного зв`язку (п. 8.10);

- адреса замовника: 87515, м.Маріуполь, вул.Митрополитська, 20.

Договір підписаний уповноваженими представниками та скріплений печатками підприємств без зауважень та виправлень. Крім того, до договору сторони склали, підписали та скріпили печатками без зауважень та виправлень додаток №1 «Перелік адрес та кількість послуг телефонного зв`язку (з поточними параметрами) підрозділів замовника», в якому зазначено назву область, назву структурного підрозділу замовника, адресу надання послуг, телефонні номери, назву тарифного плану та контактні дані відповідальної особи замовника.

При цьому, за твердженнями позивача за первісним позовом за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 АТ «Укртелеком» надавало телекомунікаційні послуги - доступ до Інтернету, і відповідач за первісним позовом не заперечував проти кількості та вартості цих послуг.

Проте, ніяких додаткових угод або інших договорів, що свідчили б про внесення відповідних змін до договору №93-908620У/38 від 06.02.2020 щодо переліку послуг, що надаються сторонами не надано і матеріали справи не містять.

За твердженням АТ Укртелеком на умовах вищезазначеного договору ним були сформовані в електронному вигляді відповідним програмним забезпеченням рахунки-акти за надані телекомунікаційні послуги підключення до Інтернет за техно. Ethernet або Shds, А/П-доступ до Інтернет-Ethernet або Shdsi (Інтернет) з січня 2020 по грудень 2020 за кожен місяць на загальну суму 168.471,12 грн із зазначеною адресою доставки: 87515, м.Маріуполь, вул. Георгіївська, буд. 30-А, а саме:

- рахунок-акт №086203.1.2020 за січень 2020 р. від 31.01.2020, послуги надані на суму 4.778,71 грн з ПДВ, строк сплати до 20.02.2020;

- рахунок-акт №086203.2.2020 за лютий 2020 р. від 29.02.2020 послуги надані на суму 13812,41 грн з ПДВ; строк сплати до 20.03.2020;

- рахунок-акт №086203.3.2020 за березень 2020 р. від 31.03.2020 послуги надані на суму 17688,00 грн; строк сплати до 20.04.2020;

- рахунок-акт №086203.4.2020 за квітень 2020 р. від 30.04.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.05.2020;

- рахунок-акт №086203.5.2020 за травень 2020 р. від 31.05.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.06.2020;

- рахунок-акт №086203.6.2020 за червень 2020 р. від 30.06.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.07.2020;

- рахунок-акт №086203.7.2020 за липень 2020 р. від 31.07.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.08.2020;

- рахунок-акт №086203.8.2020 за серпень 2020 р. від 31.08.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.09.2020;

- рахунок-акт №086203.9.2020 за вересень 2020 р. від 30.09.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.10.2020.

- рахунок-акт №086203.10.2020 за жовтень 2020 р. від 31.10.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.11.2020;

- рахунок-акт №086203.11.2020 за листопад 2020 р. від 30.11.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.12.2020;

- рахунок-акт № 086203.12.2020 за грудень 2020 р. від 31.12.2020, послуги надані на суму 14688,00 грн; строк сплати до 20.01.2021.

В якості доказів надсилання означених рахунків-актів на адресу Управління, АТ Укртелеком надало акти передавання-приймання наданих послуг з доставки рахунків для юридичних осіб Донецької області (зони не АТО) та Реєстри в розрізі споживачів переданих для доставки рахунків у період: з 13.02.2020 по 17.02.2018; з 14.03.2020 по 18.03.2020; з 15.04.2020 по 19.04.2020; з 15.05.2020 по 20.05.2020; з 12.06.2020 по 16.06.2020; з 11.07.2020 по 15.07.2020; з 12.08.2020 по 16.08.2020; з 16.09.2020 по 20.09.2020; з 15.10.2020 по 19.10.2020; з 15.11.2020 по 19.11.2020; з 14.12.2020 по 18.12.2020; з 16.01.2021 по 20.01.2021.

Однак, Управління заперечує факт отримання рахунків-актів.

В свою чергу відповідачем за первісним позовом було здійснено оплати за договором №93-908620У/38 протягом лютого-вересня 2020 року на загальну суму 126.000,00 грн, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, наданими до матеріалів справи відповідачем за первісним позовом, де в призначені платежу зазначено на підставі якого документу здійснено платіж (рахунок-акт), номер договору №93-908620У/38 від 06.02.2020, а також те, що платіж зроблено за оплату доступу до Інтернету.

Проте, за твердженням АТ Укртелеком, після того, як було вичерпано всю суму договору, ГУ ДМС не звернулося до розпорядника бюджетних коштів вищого рівня з метою виділення додаткових асигнувань на послуги зв`язку, не звернувся до Укртелекому з вимогою припинити надання послуг, а продовжив користуватися послугами і накопичував заборгованість. Так, надані ним за договором №93-908620У/38 телекомунікаційні послуги залишились неоплаченими за три місяці 2020 року, в зв`язку з чим була розрахована заборгованість відповідача за первісним позовом в розмірі 42.471,12 грн за період жовтня-грудня 2020 року.

В той же час відповідач за первісним позовом надавав рахунки-акти на сплату послуг Інтернет заповнені від руки, які мають реквізити сторін, посилання на договір №93-908620У/38 від 06.02.2020, найменування послуги (за Інтернет у відповідний період), суму, підпис особи Бутрим Л.В. (посада не зазначена) та скріплені печаткою АТ «Укртелеком», відповідно до яких ним здійснювались оплати в період лютого-вересня 2020 року, а саме:

- рахунок-акт №1 від 27.02.2020 за січень-лютий 2020 року на суму 18.000,00 грн;

- рахунок-акт №2 від 26.03.2020 за березень 2020 року на суму 17.000,00 грн;

- рахунок-акт №3 від 05.05.2020 за квітень 2020 року на суму 18.000,00 грн;

- рахунок-акт №4 від 26.05.2020 за травень 2020 року на суму 18.000,00 грн;

- рахунок-акт №5 від 25.06.2020 за червень 2020 року на суму 9.372,64 грн;

- рахунок-акт №6 від 17.07.2020 за липень 2020 року на суму 25.642,22 грн;

- рахунок-акт №7 від 17.09.2020 за серпень 2020 року на суму 19.985,14 грн.

За твердженням Управління саме ці рахунки-акти були надані йому АТ Укртелеком для оплати наданих послуг і саме ці рахунки-акти зазначались в призначенні платежу відповідних платіжних доручень, що підтверджують оплату відповідача за первісним позовом за отримані ним телекомунікаційні послуги (Інтернет) за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020.

АТ Укртелеком як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді наполягає на тому, що ніколи не направляв ГУ ДМС акти-рахунки заповнені вручну, оскільки акти-рахунки завжди формуються програмним комплексом у друкованому виді; начальник продажів сегменту малого та середнього бізнесу Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» Бутрим Л.В. також категорично заперечує проти факту підписання з її боку означених рахунків-актів, про що відповідним чином оформила заяву свідка.

В порядку досудового врегулювання спору, між сторонами по справі де який час здійснювалось листування зі взаємними вимогами, зокрема:

- 30.10.2020 і 30.04.2021 Управління міграційної служби направляло АТ Укртелеком листи №1401.6-15342/14.1-20 та №1401.4-7671/14.1-21 з проханням надати детальну помісячну розшифровку та фактичну суму нарахованих коштів;

- 14.01.2021 АТ Укртелеком звернувся до Управління вимогою №22 про сплату заборгованість за надані послуги у розмірі 42.471,12 грн, яка отримана ГУ ДМС - 26.01.2021;

- 25.01.2021 Управління повідомило АТ Укртелеком листом №1401.4-980/14.1-21 про припинення закупівлі послуг і просило призупинити надання телекомунікаційних послуг та послуг телефонного зв`язку і передачі даних ГУ ДМС України в Донецькій області з 01.01.2021, враховуючи відсутність достатнього бюджетного фінансування та подальшою неможливістю сплачувати надання послуг;

- 09.07.2021 Управлінням ДМС направлялась претензія №1401.5-12373/14.1-21 на адресу АТ Укртелеком, в якій зазначив, що за результатами розгляду вимоги №22 від 14.01.2021 було з`ясовано, що зазначена в ній сума заборгованості не відповідає умовам та додатку №1 укладеного договору №93-908620У/38 від 06.02.2020. Також звертає увагу на те, що листи №1401.6-15342/14.1-20 від 30.10.2020, №1401.4-7671/14.1-21 від 30.04.2021 досі залишені без відповіді. Одночасно у вищевказаній претензії наводиться розрахунок витрачених коштів у 2020 році на телекомунікаційні послуги Управлінням згідно умов договору №93-908620У/38 від 06.02.2020, з якого вбачається, що в рамках укладеного договору та додатку №1 до нього за отримані телекомунікаційні послуги, відповідно до переліку адрес підрозділів замовника та кількості послуг телефонного зв`язку (з поточними параметрами), замовником було надмірно сплачено на рахунок виконавця у сумі 103.541,72 грн. У зв`язку з чим, вимагав ПАТ «Укртелеком» в особі ДФ ПАТ «Укртелеком» виконати свої зобов`язання за договором та перерахувати суму надмірної сплати в розмірі 103.541,72 грн за порушення умов договору.

До вказаної претензії додано акт звірки взаємних розрахунків за період 2020 рік між ГУ ДМС України в Донецькій області і ПАТ «Укртелеком», Дніпропетровська філія ПАТ «Укртелеком» за договором про надання телекомунікаційних послуг №93-908620У/38 на загальну суму 103.541,72 грн, підписаний одноособово Управлінням.

Зазначені обставини стали підставою для звернення АТ Укртелеком в особі Дніпропетровської філії АТ Укртелеком до суду з позовом до ГУ ДМС України в Донецькій області про стягнення за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 грошових коштів в розмірі 47.476,17 грн, в тому числі 42.471,12 грн - основний борг, 895,62грн 3% річних, 2645,05грн інфляційні втрати, 1.464,38 грн пеня, в свою чергу ГУ ДМС України в Донецькій області звернулось з зустрічним позовом до АТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії АТ «Укртелеком» про стягнення суми надмірно сплачених коштів у розмірі 103.541,72 грн.

Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким частково задовольнив первісні позовні вимоги зазначив, що позивач за первісним позовом підтвердив більш вірогідними доказами обставини надання відповідачу за первісним позовом послуги, які визначені в рахунках-актах за період жовтень-грудень 2020 року, у заявленому обсязі та вартості, аніж це спростував відповідач за первісним позовом. Аргументи позивача за первісним позовом та подані ним докази суд вважає більш переконливими та змістовними, натомість, доводи відповідача за первісним до позовом зводяться здебільшого до заперечень, не підтверджених відповідною доказовою базою. Відмовляючи ж в задоволенні зустрічного позову, суд зазначив, що позивач за зустрічним позовом здійснював оплату за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 за надання послуг за доступ до Інтернету, а при розгляді справи №905/1721/21, наполягає, що надмірно сплачено на рахунок виконавця у сумі 103.541,72 грн, у зв`язку з тим, що за означеним договором позивач за первісним позовом надає відповідачу за первісним позовом послуги телефонного зв`язку.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, судова колегія зазначає наступне.

Щодо первісних позовних вимог про стягнення суми заборгованості за надання телекомунікаційних послуг споживачам суд зазначає таке.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Місцевий господарський суд, даючи оцінку правовідносинам, що склались між сторонами в ході виконання даного договору правильно зазначив, що такий за своєю правовою природою є договором про надання послуг, за яким, відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 2 ст. 901 ЦК України визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У відповідності до статей 626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Таким чином, укладення АТ «Укртелеком» в особі Дніпропетровської філії та ГУ ДМС договору про надання телекомунікаційних послуг споживачам, які здійснюють їх закупівлю за державні кошти №93-908620У/38 від 06.02.2020 було спрямоване на отримання останнім таких послуг та одночасного обов`язку із здійснення їх оплати.

За умовами ст.63 Закону України «Про телекомунікації», телекомунікаційні послуги надаються відповідно до законодавства. Умовами надання послуг є укладення договору між оператором телекомунікацій та споживачем телекомунікаційних послуг відповідно до основних вимог договору про надання телекомунікаційних послуг та оплати замовленої споживачем телекомунікаційної послуги.

Відповідно до п.5 ст.33 Закону України «Про телекомунікації», споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

За приписами статей 509, 526 ЦК України, статей 173, 193 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Факт здійснення господарської операції по наданню послуг підтверджується первинними бухгалтерськими документами, зокрема, актами наданих послуг, які повинні відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Згідно з приписами абз. 2 ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Проаналізувавши п. 1.1, 1.2 спірного договору та змістом додатку №1 до нього суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що за умовами договору № 93-908620У/38 від 06.02.2020 повинні були надаватись послуги саме телефонного зв`язку, і замовлень ГУ ДМС щодо надання в рамках договору №93-908620У/38 від 06.02.2020 послуг з доступу до Інтернет - матеріали справи не містять.

В той же час, слід відмітити, що послуги телефонного зв`язку, передачі даних та послуги з доступу до Інтернету є різними видами телекомунікаційних послуг.

За загальним правилом зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 Господарського кодексу України та ст.654 Цивільного кодексу України. Зміна та розірвання господарських договорів (припинення зобов`язання) саме в односторонньому порядку допускаються виключно з підстав, прямо передбачених відповідним законом або договором.

В пункті 8.4 договору №93-908620У/38 від 06.02.2020 передбачено, що зміни та доповнення до договору можуть вноситися тільки додатковими угодами у порядку, передбаченому чинним законодавством України, проте доказів внесення змін щодо предмету договору (переліку телекомунікаційних послуг) сторонами не надавалось.

Отже, суд першої інстанції цілком правомірно виходив з того, що в межах договору №93-908620У/38 від 06.02.2020 АТ Укртелеком могли надаватися послуги телефонного зв`язку, і надавати послуги доступу до мережі Інтернет без узгодження цього з останнім шляхом укладення відповідної додаткової угоди умовами договору не передбачені, з чого слідує, що послуги, які визначені в рахунках-актах за спірний період жовтень-грудень 2020 року були надані не в рамках договору №93-908620У/38 від 06.02.2020.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що послуги доступу до мережі Інтернет, які надані виконавцем замовнику та визначені у спірних рахунках-актах позивача за первісним позовом за період жовтень-грудень 2020 року є позадоговірними.

Чинне законодавство допускає можливість укладення правочинів у спрощений спосіб, зокрема, шляхом викладення його змісту в певному документі.

Так, частиною 1 статті 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Рахунок - документ, що надається Абоненту Укртелекомом (в паперовому та/або в електронному вигляді за згодою Абонента) у випадках, передбачених Договором та/або цими Умовами, де вказані відомості про обсяг та вартість наданих Послуг протягом відповідного Розрахункового періоду, а також інші відомості, передбачені п.74 Правил (п.2 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком»).

Враховуючи положення ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинним документом є рахунок акт про надання/отримання відповідної послуги та у випадку її задоволення (сплати за отримані послуги/виконані роботи) рахунок-акт вважається спрощеною формою договору і не потребує обов`язкової наявності письмового договору, з огляду на те, що є розрахунково-платіжним документом, який передбачає тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за товари, що поставляються (фактично поставлені), чи послуги, що надаються (фактично надані послуги); вважається простою офертою (пропозицією укладення договору); для того щоб рахунок-акт сприймався як спрощена форма укладення договору, важливо, щоб цей документ містив необхідну інформацію щодо істотних умов певного договору, зокрема, умови про предмет, строки та ціну.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, місцевий господарський суд вірно встановив, що зі змісту рахунків-актів №086203.10.2020 за жовтень 2020 р. від 31.10.2020, №086203.11.2020 за листопад 2020 р. від 30.11.2020, №086203.12.2020 за грудень 2020 р. від 31.12.2020 вбачається, що вони мають всі ознаки спрощеної форми договору за яким відповідач за первісним позовом є його стороною, має права і обов`язки та які зобов`язаний виконувати згідно чинного законодавства України.

Згідно пункту 72 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг розрахунки за отримані послуги на умовах наступної оплати здійснюються шляхом надсилання на адресу абонента рахунків або в інший спосіб відповідно до законодавства та договору.

За приписами п.5.6 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком» Укртелеком за кожний розрахунковий період безоплатно надсилає абоненту рахунок (у паперовому вигляді та/або в електронному вигляді на поштову або/та електрону адресу абонента) на оплату послуг, якщо інше не передбачено договором.

При цьому, за визначенням п.5.7 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком», неотримання рахунка не звільніє абонента від зобов`язань щодо оплати послуг.

Як вже зазначалось, в означених рахунках-актах вказана адреса замовника послуг: м.Маріуполь, вул.Георгіївська, б.30-А, і доказами направлення рахунків-актів на зазначену адресу є акти передавання-приймання наданих послуг АТ «Укрпошта» з доставки рахунків та реєстри в розрізі споживачів переданих для доставки рахунків із відбитком штампу відділення поштового зв`язку, якими підтверджується факт направлення рахунків-актів саме на цю адресу.

При цьому розміщення ГУ ДМС України в Донецькій області саме за цією адресою підтверджується інформацією з офіційного сайту Державної міграційної служби України (https://dmsu.gov.ua/), що дає підстави для висновку стосовно належного направлення спірних рахунків-актів за жовтень-грудень 2020 року на адресу апелянта.

Згідно із Законом України Про телекомунікації тарифи на послуги підлягають державному регулюванню.

Наказом ПАТ «Укртелеком» від 04.12.2013 №442 (в редакції наказу від 30.01.2018 №51) затверджено тарифи на послуги доступу до мережі Інтернет за технологією Ethernet, VDSL, GPON або SHDSL для суб`єктів господарювання (корпоративних та бізнес-абонентів), крім операторів, провайдерів телекомунікацій, який введено в дію з 01.02.2018, відповідно до встановлених НКРЗІ граничних або фіксованих тарифів, як це передбачено пунктом 57 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані позивачем рахунки-акти є належними та допустимими доказами на підтвердження факту надання позивачем телекомунікаційних послуг відповідачеві за період жовтень-грудень 2020 року на загальну суму 47.476,17 грн.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.4.2.3 Умов та порядку надання телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком» абонент зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати отримані Послуги відповідно до порядку розрахунків, встановлених Договором, цими Умовами, Тарифами/Тарифними планами, Правилами.

У разі здійснення розрахунків за отримані послуги на умовах наступної оплати абонент оплачує послуги після закінчення розрахункового періоду. Плата вноситься після отримання ним рахунка, але не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим періодом, якщо інше не встановлено договором відповідно до законодавства.

Як вже зазначалося, в рахунку-акті №086203.10.2020 за жовтень 2020 р. встановлений строк сплати до 20.11.2020; в рахунку-акті №086203.11.2020 за листопад 2020 р. встановлений строк сплати до 20.12.2020; в рахунку-акті №086203.12.2020 за грудень 2020 р. встановлений строк сплати до 20.01.2021 відповідно.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене та зважаючи на те, що ГУ ДМС не надано жодних доказів того, що послуги, зазначені в рахунках-актах за період жовтень-грудень 2020 року, ним не отримані, що нарахований розмір наданих виконавцем послуг з доступу до Інтернет не відповідає затвердженим тарифам, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Дніпропетровська філія АТ Укртелеком підтвердила більш вірогідними доказами обставини надання відповідачу за первісним позовом послуги, які визначені в рахунках-актах за період жовтень-грудень 2020 року, у заявленому обсязі та вартості, аніж це спростував відповідач за первісним позовом, що стало підставою для задоволення первісної позовної вимоги про стягнення боргу в розмірі 42.471,12 грн за рахунками-актами за період жовтень-грудень 2020 року.

З урахуванням встановлених судом обставин, що послуги Дніпропетровською філією АТ Укртелеком були надані Управлінню не в рамках договору №93-908620У/38 від 06.02.2020, колегія суддів не розглядає акти-рахунки №1 від 27.02.2020; №2 від 26.03.2020; №3 від 05.05.2020; №4 від 26.05.2020; №5 від 25.06.2020; №6 від 17.07.2020; №7 від 17.09.2020, на які посилається відповідач за первісним позовом, оскільки останні мають посилання на згаданий договір.

Крім основної заборгованості, Дніпропетровською філією АТ Укртелеком заявлено до стягнення 895,62грн 3% річних за період з 21.11.2020 по 06.09.2021, 2645,05грн інфляційні втрати за період з грудня 2020 р. по липень 2021 р., 1464,38 грн пеня за період з 21.01.2021 по 21.07.2021.

Згідно з ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Відповідно до положень ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок суми пені за допомогою калькулятора підрахунку заборгованості штрафних санкцій «Ліга.Закон» за кожним рахунком-актом, колегія суддів зазначає, що місцевий господарський суд здійснив вірний арифметичний розрахунок з урахуванням спірного періода з урахуванням вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України пені в розмірі 1.212,72 грн, а також інфляційних втрат в сумі 2.645,05грн та 3% річних в розмірі 895,62грн.

Стосовно заявлених зустрічних позовних вимог, то колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у його задоволенні з огляду на його необгрунтованість.

Зокрема, слід зауважити, що матеріалами справи підтверджується, що позивач за зустрічним позовом здійснював оплату за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 за надання послуг за доступ до Інтернету (надані копії платіжних доручень), в той час як при розгляді справи №905/1721/21 наполягає що надмірно сплатив на рахунок виконавця суму 103.541,72 грн, у зв`язку з тим, що за означеним договором позивач за первісним позовом надає відповідачу за первісним позовом послуги телефонного зв`язку.

Крім того, вимоги не підтвердженні первинними документами, а той акт звірки за договором №93-908620У/38 від 06.02.2020 із зазначенням заборгованості виконавця перед в розмірі 103.541,72 грн, на який в обґрунтування своєї правової позиції посилається ГУ ДМС підписаний одноособово.

Інші доводи апеляційної скарги не беруться до уваги колегією суддів, так як вище було встановлено, що сума заявлена до стягнення за первісним позовом поза межами договору №93-908620У/38 від 06.02.2020, а вимоги зустрічного позову заявлені в межах №93-908620У/38 від 06.02.2020, але з приводу оплати за послуги інтернету, в той час як за вказаним договором отримувались послуги телефонного зв`язку.

Тож, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі не підтверджені належними доказами, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для їх задоволення.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Згідно із ч.1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч.1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. Важливим елементом змагальності процесу є стандарти доказування - спеціальні правила, якими суд має керуватися при вирішенні справи. Ці правила дозволяють оцінити, наскільки вдало сторони виконали вимоги щодо тягаря доказування і наскільки вони змогли переконати суд у своїй позиції, що робить оцінку доказів більш алгоритмізованою та обґрунтованою.

На сьогодні у праві існують такі основні стандарти доказування: «баланс імовірностей» (balance of probabilities) або «перевага доказів» (preponderance of the evidence); «наявність чітких та переконливих доказів» (clear and convincing evidence); «поза розумним сумнівом» (beyond reasonable doubt).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були (ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

Одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Отже, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що аргументи позивача за первісним позовом та подані ним докази є більш переконливими та змістовними, ніж доводи відповідача за первісним до позовом, які не підтверджені відповідною доказовою базою.

З огляду на той факт, що висновки суду першої інстанції відповідають в повній мірі приписам законодавства та фактичним обставинам справи, судова колегія Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги та залишення рішення Господарського суду Донецької області від 14.03.2023 у справі №905/1721/21 без змін.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, судові витрати понесені заявником апеляційної скарги, у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, відшкодуванню не підлягають в силу приписів статті 129 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновок місцевого господарського суду, рішення господарського суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому повинно бути залишено без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статями 269, 270, 275, 276, 281, 282, 283, 284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Донецької області від 14.03.2023 у справі №905/1721/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови складено 30.08.2023

Головуючий суддя О.А. Істоміна

Суддя Д.О. Попков

Суддя О.В. Стойка