ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.08.2023м. ДніпроСправа № 904/4099/22
Суддя Господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. за участю секретаря судового засідання Барабанова Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» м. Дніпро

до Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» Туреччина, м. Анкара в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» м. Дніпро

про стягнення суми боргу в розмірі 207557грн44коп, пені в розмірі 23270грн47коп, 3% річних в розмірі 2028грн24коп, інфляційної складової в розмірі 11170грн26коп

за зустрічним позовом Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» Туреччина, м. Анкара в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» м. Дніпро

до Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» м. Дніпро

про стягнення збитків в розмірі 491210грн98коп

представники:

від позивача за первісним позовом: Гордієнко Т.О., довіреність від 02.01.2023, адвокат;

від відповідача за первісним позовом: Бондаренко В.Ю., довіреність від 04.01.2022, адвокат;

ВСТАНОВИВ: Акціонерне товариство «Дніпрометробуд» звернулось до Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» з позовом про стягнення суми боргу в розмірі 207557грн44коп, пені в розмірі 23270грн47коп, 3% річних в розмірі 2028грн24коп, інфляційної складової в розмірі 11170грн26коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов`язань з оплати орендної плати за договором оренди виробничого майданчика №2-ДО від 04.07.2019.

Позивач зазначає, що орендна плата за грудень 2021року - березень 2022року сплачена відповідачем частково, а орендна плата за квітень - вересень 2022року не сплачена в повному обсязі. Станом на 31.10.2022 сума боргу зі сплати орендної плати становить 207557грн44коп (за грудень 2021 року в розмірі 4568грн93коп, за січень 2022 року в розмірі 4596грн35коп, за лютий 2022 року в розмірі 4656грн10коп, за березень 2022 року в розмірі 4730грн60коп, за квітень 2022 року в розмірі 29068грн37коп, за травень 2022 року в розмірі 30580грн33коп, за червень 2022 року в розмірі 31406грн, за липень 2022 року в розмірі 32379грн59коп, за серпень 2022 року в розмірі 32606грн25коп, за вересень 2022 року в розмірі 32964грн92коп)

На підставі пункту 2.9 договору позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 23270грн47коп за загальний період з 25.01.2022 по 31.10.2022.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 2028грн24коп за загальний період з 01.01.2022 по 31.10.2022, суму інфляційної складової в розмірі 11170грн26коп за загальний період січень вересень 2022року.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 16.11.2022 прийнятий позов до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику(повідомлення) учасників справи за наявними матеріалами.

Запропоновано відповідачу протягом 15днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати суду відзив на позов відповідно до вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України, а також всі докази, що підтверджують заперечення проти позову; одночасно надіслати позивачу копію відзиву та доданих до нього документів, докази такого направлення надати суду.

На адресу суду 30.11.2022 надійшов відзив на первісний позов та зустрічна позовна заява.

У відзиві відповідач вказав про часткову незгоду із заявленими позовними вимогами.

Відповідач послався на пункт 2.11 договору №2-ДО від 04.07.2019 та зазначив, що орендарю надано право застосувати до орендодавця оперативно-господарську санкцію у разі не реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних або в разі порушення порядку її заповнення. Під оперативно-господарською санкцією сторони розуміють право орендаря притримати в наступному місяці оплату послуг на суму податкового кредиту з ПДВ, який орендар мав отримати за податковою накладною, не зареєстрованою орендодавцем в Єдиному реєстрі податкових накладних до моменту надання орендодавцем належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної.

Відповідач стверджував, що станом на дату подання відзиву позивач не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тому за період 31.12.2021 - 30.09.2022 відповідач притримав оплату послуг оренди за договором в розмірі 54720грн56коп (сума ПДВ).

Відповідач зазначає, що листами від 18.07.2022, від 30.09.2022, від 20.10.2022 повідомляв позивача про притримання суми оплат в розмірі суми ПДВ.

Відповідач також вказує на помилковість розрахунків заявлених до стягнення сум пені, 3%річних та інфляційної складової, з огляду на передчасність вимог про стягнення суми в розмірі 54720грн56коп.

У зустрічному позові Акціонерне товариство Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті в особі Представництва Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті просить стягнути з Акціонерного товариства Дніпрометробуд суму збитків в розмірі 491210грн.98коп. та провести зустрічне зарахування між задоволеними позовними вимогами за первісним та зустрічним позовом.

В обґрунтування заявлених зустрічних вимог позивач посилається на бездіяльність відповідача щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних з сумами податку на додану вартість за договором субпідряду №45 від 11.12.2017, укладеного між сторонами.

Позивач за зустрічним позовом вказує, що з 11.05.2018 по 15.11.2018 на виконання договору субпідряду №45 від 11.12.2017 платіжними дорученнями №6002 від 11.05.2018, №6152 від 21.05.2018, №7995 від 11.09.2018, №8701 від 19.10.2018, №9159 від 15.11.2018 перерахував відповідачу суму в розмірі 2947265грн.88коп., у тому числі, податок на додану вартість в розмірі 491210грн.98коп.

Позивач за зустрічним позовом стверджує, що в порушення норм Податкового кодексу України відповідач не зареєстрував податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних з сумами податку на додану вартість, перерахованими позивачем як передоплата або оплата за виконані відповідачем роботи відповідно до договору. Це призвело до позбавлення позивача права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 05.12.2022 повернено зустрічний позов.

На адресу суду 06.12.2022 вдруге надійшов зустрічний позов Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» до Акціонерного товариства «Дніпрометробуд м. Дніпро про стягнення збитків в розмірі 491210грн.98коп.

Позивач за зустрічним позовом також заявив клопотання про поновлення строку на подання зустрічного позову.

В обґрунтування клопотання позивач за зустрічним позовом посилається на отримання ухвали суду про повернення зустрічного позову після спливу строку на подання зустрічного позову, фактичну наявність повноважень у представника позивача за зустрічним позовом на підписання позову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 12.12.2022 задоволено клопотання Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» та поновлено строк на подання зустрічного позову. Прийнято зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднано їх в одне провадження. Здійснено перехід до розгляду справи №904/4099/22 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 27.12.2022.

На адресу суду 13.12.2022 надійшли відповідь на відзив на первісний позов та заява про поновлення строку на надання відповіді на відзив. У відповіді позивач за первісним позовом заперечує проти викладеного у відзиві та просить задовольнити первісні позовні вимоги в повному обсязі.

Позивач за первісним позовом зазначив, що притримання можливе саме в наступному місяці після настання обставин, обумовлених в п.2.11 договору оренди, і за умови негайного повідомлення орендодавця. Застосування притримання щодо інших календарних місяців оренди майна умовами п.2.11 договору оренди не передбачено, а відтак є неправомірним.

На думку позивача, орендар має право застосувати оперативно-господарську санкцію у разі нереєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних) в такі строки: за грудень 2021 року - з 16.01.2022 по 31.01.2022; за січень 2022 року - з 16.02.2022 по 28.02.2022; за лютий 2022 року - з 16.03.2022 по 31.03.2022; за березень 2022 року - з 16.04.2022 по 30.04.2022; за квітень 2022 року - з 16.05.2022 по 31.05.2022; за травень 2022 року - з 16.06.2022 по 30.06.2022; за червень 2022 року - з 16.07.2022 по 31.07.2022; за липень 2022 року - з 16.08.2022 по 31.08.2022; за серпень 2022 року - з 16.09.2022 по 30.09.2022; за вересень 2022 року - з 16.10.2022 по 31.10.2022.

Позивач за первісним позовом послався на статтю 595 Цивільного кодексу України та зазначив, що подані відповідачем відомості про застосування оперативно-господарських санкцій підлягають відхиленню внаслідок порушення встановленого договором порядку вчинення таких дій:

- повідомлення від 18.07.2022 про застосування оперативно-господарської санкції у зв`язку з не проведенням реєстрації податкових накладних протягом грудня 2021року - червня 2022року (податкові періоди листопад 2021року - травень 2022року) направлено лише 20.07.2022;

- повідомлення від 30.09.2022 про застосування оперативно-господарської санкції у зв`язку з не проведенням реєстрації податкових накладних протягом з 01.07.2022 по 31.08.2022 (податкові періоди червень - липень 2022року) направлено лише 04.10.2022;

- повідомлення від 20.10.2022 про застосування оперативно-господарської санкції у зв`язку з не проведенням реєстрації податкової накладної протягом вересня 2022року (податковий період - серпень 2022року) направлено лише 24.10.2022.

Позивач зазначив, що в листах-відповідях №132 від 24.10.2022, №165 від 07.11.2022 виклав заперечення щодо обґрунтованості дій відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 27.12.2022, занесеною до протоколу судового засідання від 27.12.2022, оголошено перерву в підготовчому засіданні до 17.01.2023. Задоволено заяву Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» та поновлено строк на подання відповіді на відзив.

На адресу суду 04.01.2023 надійшли заперечення на відповідь на відзив на первісний позов, в яких відповідач за первісним позовом не погоджується із доводами, викладеними у відповіді на відзив.

Відповідач за первісним позовом зазначив, що реалізація права на застосування оперативно-господарської санкції не залежить від дати повідомлення орендодавця (позивача) про застосування такої санкції. Відповідач застосував оперативно-господарську санкцію саме в наступному місяці після виявлення порушень з боку позивача, що і передбачено умовами договору.

Відповідач вказав, що статтею 237 Господарського кодексу України передбачено право заінтересованої сторони звернутися до суду з заявою про скасування такої санкції та відшкодування збитків, завданих її застосуванням. АТ «Дніпрометробуд» не звернулось до суду з відповідним позовом.

На адресу суду 09.01.2023 надійшов відзив на зустрічний позов, в якому відповідач за зустрічним позовом не погоджується із заявленими зустрічними позовними вимогами та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідач за зустрічним позовом вказав, що нормами статті 22 Цивільного кодексу України та статті 224 Господарського кодексу України передбачається відшкодування збитків, що виникли внаслідок порушення цивільних прав особи або внаслідок порушення господарського зобов`язання, а також визначається склад належних до відшкодування збитків. Норми вказаних Кодексів не відносять до складу майна суму податкового кредиту (від`ємне значення податку на додану вартість).

Норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України щодо відшкодування збитків не поширюються на відносини з приводу сплати податків (зборів), а також формування податкового кредиту. Заявлені в зустрічному позові вимоги не відповідають складу збитків, що підлягають відшкодуванню згідно з ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України та ст.225 Господарського кодексу України.

Відповідач за зустрічним позовом також зазначив, що позивач не довів факт настання збитків, право за їх відшкодування за змістом Податкового кодексу України, а також не підтвердив заявлені в зустрічному позові нарахування.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.01.2023 продовжений строк підготовчого провадження на тридцять днів. Оголошено перерву у підготовчому засіданні до 14.02.2023.

На адресу суду 10.02.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив на зустрічний позов, в якому позивач за зустрічним позовом не погоджується з викладеним у відзиві на зустрічний позов та підтримує зустрічні позовні вимоги.

Позивач за зустрічним позовом вказав, що внаслідок того, що відповідач не зареєстрував податкові накладні, позивач позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатись правом на зменшення податкових зобов`язань на суму 491210грн98коп. Сума податкового кредиту в розмірі 491210грн98коп за своєю суттю є грошовими коштами, що позивач втратив внаслідок неправомірних дій відповідача. Згідно з частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України до збитків відноситься вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, якими є грошові кошти.

Позивач вказав, що обов`язок відповідача зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, невиконання такого обов`язку фактично завдало позивачу збитків.

Також позивач за зустрічним позовом просить поновити строк на подання відповіді на відзив на зустрічний позов у зв`язку із перебуванням у відпустці представника позивача за зустрічним позовом з 23.01.2023 по 06.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2023 задоволено клопотання позивача за зустрічними позовом та поновлено строк на подання відповіді на відзив на зустрічний позов. Закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 01.03.2023.

На адресу суду 28.02.2023 надійшло клопотання відповідача за первісним позовом про приєднання до матеріалів справи копії адвокатського запиту від 13.02.2023 та копії відповіді Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області №10221/6/04-36-0403-08 від 17.02.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 01.03.2023 провадження у справі №904/4099/22 зупинено до закінчення перегляду в касаційному порядку Верховним Судом у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 20.10.2022 та рішення Господарського суду Одеської області від 04.07.2022 у справі №916/334/22.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 поновлено провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 17.07.2023.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 17.07.2023, занесеною до протоколу судового засідання від 17.07.2023, оголошено перерву до 16.08.2023.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення представників сторін, суд установив таке.

Між Акціонерним товариством «Дніпрометробуд» (далі орендодавець) та Акціонерним товариством «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (далі орендар) був укладений догові оренди виробничого майданчика №2-ДО від 04.07.2019 (далі договір оренди).

Пунктами 1.1 1.3 договору оренди встановлено, що орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування виробничий майданчик загальною площею 4700м2, розташований за адресою м. Дніпро, вул. Сухий острів, 53, кадастровий номер 120100000:08:589:0044.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становить 6303656грн74коп.

Будівель, будинків, споруд на виробничому майданчику немає.

В пунктах 2.1 2.4, 2.7 договору оренди передбачено, що розмір щомісячної плати за орендовану площу виробничого майданчика становить 23782грн (з ПДВ).

Нарахування орендної плати починається з дати, зазначеної в акті прийому-передачі «об`єкту оренди».

Щомісячно, до 10 числа поточного місяця, орендодавець виставляє орендарю рахунок на повний обсяг обумовлених договором платежів за поточний місяць. Акти виконаних робіт та податкові накладні надаються орендарю відповідно до чинного законодавства.

Сплата орендної плати та інших платежів за договором оренди проводиться на підставі наданого рахунку протягом 10календарних днів, з моменту отримання такого рахунку орендарем.

Орендна плата за неповні місяці терміну оренди за даним договором оренди розраховується пропорційно кількості днів у такому неповному місяці.

Згідно з пунктом 2.9 договору оренди за порушення строків оплати передбачених пунктами 2.3. та 2.4. договору оренди, більше ніж на місяць, орендар сплачує на користь орендодавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (діючої в період, за який сплачується пеня) під простроченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до пунктів 2.10, 2.11 договору оренди на дату виникнення податкових зобов`язань (або підстав для їх коригування відповідно до Податкового кодексу України) орендодавець складає податкову накладну (розрахунок коригування до податкової накладної) в електронній формі. Реєстрація податкових накладних та розрахунків коригувань до них, у випадках, передбачених законодавством, здійснюється орендодавцем в строк передбачений Податковим кодексом України.

Орендар має право застосувати до орендодавця оперативно-господарську санкцію у разі не реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної) в Єдиному реєстрі податкових накладних або в разі порушення орендодавцем порядку її заповнення.

Під оперативно-господарською санкцією сторони розуміють право орендаря притримати в наступному місяці оплату послуг на суму податкового кредиту з ПДВ, який орендар мав отримати за податковою накладною (з розрахунком коригування до податкової накладної), не зареєстрованоорендодавцем а Єдиному реєстрі податкових накладних або неналежно заповненої податкової накладної до моменту надання орендодавця належним чином оформленої та зареєстрованої податкової накладної (розрахунку коригування до податкової накладної).

В разі нереєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, передбачений законодавством, зобов`язання орендаря на суму притриманих послуг вважаються виконаними.

В пункті 8.1 договору оренди вказано, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє по 31.12.2023 включно з моменту підписання акта прийому - передачі об`єкта оренди відповідно до пункту 1.3. договору оренди. Сторони за взаємною згодою можуть продовжити дію договору оренди шляхом укладення додаткової угоди до договору оренди.

В матеріалах справи наявні підписані сторонами без зауважень та заперечень акти про надання послуг №174 від 31.12.2021 за грудень 2021року на суму 27413грн60коп (ПДВ 4568грн93коп), №10 від 31.01.2022 за січень 2022року на суму 27578грн08коп (ПДВ 4596грн34коп), №14 від 28.02.2022 за лютий 2022року на суму 27936грн60коп (ПДВ 4656грн10коп), №30 від 31.03.2022 за березень 2022року на суму 28383грн59коп (ПДВ 4730грн60коп), №44 від 30.04.2022 за квітень 2022року на суму 29660грн85коп (ПДВ 4943грн48коп), №60 від 31.05.2022 за травень 2022року на суму 30580грн33коп (ПДВ 5096грн72коп), №72 від 30.06.2022 за червень 2022року на суму 31406грн (ПДВ 5234грн33коп), №99 від 31.07.2022 за липень 2022року на суму 32379грн59коп (ПДВ 5396грн60коп), №113 від 31.08.2022 за серпень 2022року на суму 32606грн25коп (ПДВ 5434грн38коп), №134 від 30.09.2022 за вересень 2022року на суму 32964грн92коп (ПДВ 5494грн15коп).

Позивачем долучені рахунки фактури №250 від 14.12.2021 про сплату орендної плати за грудень 2021року на суму 27413грн60коп (ПДВ 4568грн93коп), №10 від 17.01.2022 про сплату орендної плати за січень 2022року на суму 27578грн08коп (ПДВ 4596грн34коп), №17 від 15.02.2022 про сплату орендної плати за лютий 2022року на суму 27936грн60коп (ПДВ 4656грн10коп), №35 від 21.03.2022 про сплату орендної плати за березень 2022року на суму 28383грн59коп (ПДВ 4730грн60коп), №56 від 12.04.2022 про сплату орендної плати за квітень 2022року на суму 29660грн85коп (ПДВ 4943грн48коп), №78 від 12.05.2022 про сплату орендної плати за травень 2022року на суму 30580грн33коп (ПДВ 5096грн72коп), №94 від 13.06.2022 про сплату орендної плати за червень 2022року на суму 31406грн (ПДВ 5234грн33коп), №123 від 13.07.2022 про сплату орендної плати за липень 2022року на суму 32379грн59коп (ПДВ 5396грн60коп), №143 від 15.08.2022 про сплату орендної плати за серпень 2022року на суму 32606грн25коп(ПДВ 5396грн60коп), №153 від 13.09.2022 про сплату орендної плати за вересень 2022року на суму 32964грн92коп (ПДВ 5494грн15коп).

Позивач за первісним позовом заявив до стягнення суму боргу зі сплати орендної плати в розмірі 207557грн44коп (за грудень 2021 року в розмірі 4568грн93коп, за січень 2022 року в розмірі 4596грн35коп, за лютий 2022 року в розмірі 4656грн10коп, за березень 2022 року в розмірі 4730грн60коп, за квітень 2022 року в розмірі 29068грн37коп, за травень 2022 року в розмірі 30580грн33коп, за червень 2022 року в розмірі 31406грн, за липень 2022 року в розмірі 32379грн59коп, за серпень 2022 року в розмірі 32606грн25коп, за вересень 2022 року в розмірі 32964грн92коп).

Заперечуючи проти задоволення первісних позовних вимог, відповідач посилався на застосування оперативно-господарської санкції, передбаченої пунктом 2.11 договору оренди та притримання оплати послуг на суму податкового кредиту з ПДВ, що мав отримати орендар за податковою накладною.

Стаття 236 Господарського кодексу України встановлює, що у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно-господарських санкцій:

1) одностороння відмова від виконання свого зобов`язання управненою стороною, із звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов`язання другою стороною;

відмова від оплати за зобов`язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони;

відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт внаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо;

2) відмова управненої сторони зобов`язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов`язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо);

3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов`язань стороною, яка порушила зобов`язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо;

4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин із стороною, яка порушує зобов`язання.

Перелік оперативно-господарських санкцій, встановлений у частині першій цієї статті, не є вичерпним. Сторони можуть передбачити у договорі також інші оперативно-господарські санкції.

Зі змісту пункту 2.11 договору оренди вбачається, що відповідач за первісним позовом має право не сплачувати (притримати) на користь позивача суму ПДВ у складі вартості послуг, які орендар отримує за податковою накладною, у разі якщо її не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних або неналежно заповненої податкової накладної, починаючи з наступного місяця. При цьому, зі змісту та логіки положень договору очевидним є те, що таке притримання має (може) тривати до усунення відповідного порушення, або до закінчення граничних строків реєстрації відповідних податкових накладних.

Тобто обов`язок зі сплати на користь позивача суми ПДВ у складі вартості послуг у відповідача виникає лише після реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідної неналежно заповненої податкової накладної.

В разі ж нереєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, передбачений законодавством, зобов`язання орендаря на притриману суму ПДВ взагалі вважаються виконаними.

Згідно з матеріалами справи відповідач притримав оплату послуг на суму податкового кредиту 50151грн63коп (за грудень 2021року на суму ПДВ 4568грн93коп, за січень 2022року на суму ПДВ 4596грн34коп, за лютий 2022року на суму ПДВ 4656грн10коп, за березень 2022року на суму ПДВ 4730грн60коп, за квітень 2022року на суму ПДВ 4943грн48коп, за травень 2022року на суму ПДВ 5096грн72коп, за червень 2022року на суму ПДВ 5234грн33коп, за липень 2022року на суму ПДВ 5396грн60коп, за серпень 2022року на суму ПДВ 5396грн60коп, за вересень 2022року на суму ПДВ 5494грн15коп). Повідомлення про притримання оплати послуг на суму податкового кредиту з ПДВ за спірний період направлялись на адресу позивача.

Станом на час вирішення спору позивач за первісним позовом не надав доказів реєстрації відповідних належно заповнених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як вбачається з матеріалів справи, до складу суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 207557грн44коп увійшли суми податкового кредиту з ПДВ у грудні 2021 березні 2022року, притримані відповідачем за первісним позовом.

Відповідно до пункту 2.4 договору оренди сплата орендної плати та інших платежів за договором оренди проводиться на підставі наданого рахунку протягом 10календарних днів, з моменту отримання такого рахунку орендарем.

Відповідач за первісним позовом не заперечував отримання долучених до позову рахунків в дати їх складання. Таким чином відповідач за первісним позовом повинен був перерахувати орендну плату в такі строки:

- за рахунком-фактурою №56 від 12.04.2022 про сплату орендної плати за квітень 2022року на суму 24717грн37коп (без ПДВ) до 22.04.2022 включно;

- за рахунком-фактурою №78 від 12.05.2022 про сплату орендної плати за травень 2022року на суму 25483грн61коп (без ПДВ) до 23.05.2022 включно;

- за рахунком-фактурою №94 від 13.06.2022 про сплату орендної плати за червень 2022року на суму 26171грн67коп (без ПДВ0 до 23.06.2022 включно;

- за рахунком-фактурою №123 від 13.07.2022 про сплату орендної плати за липень 2022року на суму 26982грн60коп (без ПДВ) до 25.07.2022 включно;

- за рахунком-фактурою №143 від 15.08.2022 про сплату орендної плати за серпень 2022року на суму 27171грн87коп (без ПДВ0 до 25.08.2022 включно;

- за рахунком-фактурою №153 від 13.09.2022 про сплату орендної плати за вересень 2022року на суму 27470грн77коп (без ПДВ) до 23.09.2022 включно.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов`язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обов`язковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем суми боргу зі сплати орендної плати в розмірі 157405грн81коп. Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення суми боргу в розмірі 157405грн81коп (без ПДВ) підлягають задоволенню. У задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 50151грн63коп слід відмовити через необґрунтованість.

На підставі пункту 2.9 договору оренди позивач нарахував та заявив до стягнення пеню в розмірі 23270грн47коп за загальний період з 25.01.2022 по 31.10.2022.

Враховуючи часткове задоволення первісних позовних вимог про стягнення суми боргу, суд задовольняє позовні вимог про стягнення пені в розмірі 17306грн75коп за загальний період 23.05.2022 - 31.10.2022. У задоволенні первісних позовних вимог про стягнення пені в розмірі 5963грн72коп слід відмовити.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та заявив до стягнення 3% річних в розмірі 2028грн24коп за загальний період з 01.01.2022 по 31.10.2022, суму інфляційної складової в розмірі 11170грн26коп за загальний період січень вересень 2022року.

Враховуючи часткове задоволення первісних позовних вимог про стягнення суми боргу, суд задовольняє позовні вимог про стягнення 3% річних в розмірі 1435грн65коп за загальний період з 01.05.2022 31.10.2022, інфляційної складової в розмірі 6517грн57коп за травень вересень2022року.

У задоволенні первісних позовних вимог про стягнення 3% річних в розмірі 592грн59коп, інфляційної складової в розмірі 4652грн69коп слід відмовити.

Звертаючись із зустрічним позовом про стягнення збитків в розмірі 491210грн98коп, позивач за зустрічним наполягав на заподіянні відповідачем збитків внаслідок порушення обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних за господарськими операціями з виконання договору субпідряду на виконання №45 від 11.12.2017.

Між Акціонерним товариством «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» Туреччина (далі підрядник) та Акціонерним товариством «Дніпрометробуд» (далі субпідрядник) був укладений договір субпідряду на виконання №45 від 11.12.2017 (далі договір субпідряду).

Згідно з пунктом 3.1 договору підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати відповідно до проектної документації, затвердженої замовником, умов договору будівельно-монтажні роботи.

В розділі 5 договору субпідряду визначений порядок розрахунків за виконані роботи.

Платіжними дорученнями №6002 від 11.05.2018, №6152 від 21.05.2018, №7995 від 11.09.2018, №8701 від 19.10.2018, №9159 від 15.11.2018 позивач за первісним позовом сплатив відповідачу 2947265грн88коп, з яких сума податку на додану вартість дорівнює 491210грн98коп.

Станом на час вирішення спору позивач за первісним позовом не надав доказів реєстрації відповідних належно заповнених податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за господарськими операціями за спірний період.

Відповідно до частин 1, 2 ст.22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Тобто, збитки - це об`єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони, що обмежує її інтереси як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також у не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов`язання було виконано боржником.

Підставою для відшкодування збитків відповідно до ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України є порушення зобов`язання.

При цьому, хоча обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому належним способом захисту для покупця може бути звернення до продавця з позовом про відшкодування збитків, завданих порушенням його обов`язку щодо складення та реєстрації належним чинним податкових накладних.

Зважаючи на зазначені норми, для застосування такого заходу відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність усіх елементів складу господарського правопорушення: 1) протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи (порушення зобов`язання); 2) шкідливого результату такої поведінки - збитків; 3) причинного зв`язку між протиправною поведінкою та збитками; 4) вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного із цих елементів відповідальність у вигляді відшкодування збитків не настає.

Вирішуючи питання про стягнення збитків, заподіяних неналежним складенням та реєстрацією податкових накладних, суди повинні встановити наявність чи відсутність усіх елементів складу господарського правопорушення.

Доведення факту наявності збитків та їх розміру, а також причинно-наслідкового зв`язку між правопорушенням і збитками покладено на позивача. Причинний зв`язок як обов`язковий елемент відповідальності за заподіяні збитки полягає в тому, що шкода повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, отже, доведенню підлягає факт того, що протиправні дії заподіювача є причиною, а збитки є наслідком такої протиправної поведінки.

Подібні висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, від 14.04.2020 у справі №925/1196/18, від 01.03.2023 у справі №925/556/21, об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.08.2018 у справі №917/877/17.

Пунктом 201.10 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів / послуг платник податку - продавець товарів / послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Чинне законодавство не передбачає реєстрації податкової накладної в ЄРПН покупцем послуг. З огляду на положення ст.201 Податкового кодексу України, саме на відповідача за зустрічним позовом покладений обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкові накладні.

Вказаним зумовлено обґрунтоване сподівання контрагента на те, що це зобов`язання буде виконано, оскільки тільки підтверджені зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних суми податку можуть бути віднесені до складу податкового кредиту. Подібні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12.03.2019 у справі №925/17/18.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.03.2023 у справі №925/556/21 зазначила, що з 01.01.2015 Податковий кодекс України не встановлює для платника ПДВ механізм, який би дозволяв йому включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати. Такий платник ПДВ також не має у податкових відносинах права самостійно спонукати контрагента до здійснення реєстрації, а також не може спонукати контрагента оскаржити незаконні рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, якщо вони були перешкодою у реєстрації податкової накладної у ЄРПН. Водночас саме від того, чи здійснить контрагент всі необхідні дії для реєстрації податкової накладної в ЄРПН, а у випадку незаконної перешкоди з боку контролюючого органу для реєстрації - від того, чи зможе контрагент успішно усунути ці перешкоди, фактично залежить виникнення права такого платника податку на податковий кредит з ПДВ.

З огляду на це, виникнення права на податковий кредит залежить від реєстрації податкової накладної в ЄРПН, і відсутній механізм, який би дозволяв покупцю включити ПДВ за відповідною операцією до складу податкового кредиту за відсутності зареєстрованої його контрагентом у ЄРПН податкової накладної, якщо контрагент за законом мав її зареєструвати.

Оскільки саме від постачальника (продавця), який має визначений законом обов`язок вчинити дії, необхідні для реєстрації податкової накладної в ЄРПН (а також може у необхідних випадках ефективно оскаржити рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу, які перешкодили виконати цей обов`язок), залежить реалізація покупцем майнового інтересу, пов`язаного з одержанням права на податковий кредит з ПДВ за наслідками господарської операції, він (постачальник) залишається відповідальним перед своїм контрагентом у господарській операції за наслідки невчинення цих дій.

Матеріалами справи підтверджений факт невиконання відповідачем за зустрічним позовом зобов`язання з реєстрації податкових накладних на суму податку на додану вартість, сплаченого позивачем за зустрічним позовом як оплату робіт за договором субпідряду, що також підтверджує факт неналежного виконання відповідачем вимог податкового законодавства щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Оскільки відповідач не виконав вимог податкового законодавства, та не зареєстрував податкові накладні, позивач за зустрічним позовом був позбавлений права включити суми ПДВ до складу податкового кредиту та, відповідно, скористатися правом на зменшення податкового зобов`язання на суму 491210грн.98коп.

Очевидним є прямий причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача щодо виконання визначеного законом обов`язку реєстрації податкових накладних та неможливістю включення сум ПДВ до податкового кредиту позивача та, відповідно, зменшення податкового зобов`язання на зазначену суму, яка фактично є збитками цієї особи.

Згідно з ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. У ч.1 ст.614 Цивільного кодексу України зазначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23.01.2018 у справі №753/7281/15-ц, від 21.02.2021 у справі №904/982/19, від 21.07.2021 у справі №910/12930/18, від 21.09.2021 у справі №910/1895/20, від 18.10.2022 у справі №922/3174/21.

Отже, наявність вини презюмується, тобто не підлягає доведенню позивачем. Водночас відповідач для звільнення від відповідальності може доводити відсутність протиправності дій та вини, зокрема, шляхом оскарження рішення податкового органу про відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в адміністративному порядку або в суді (відсутність вини буде підтверджуватися рішенням, ухваленим на користь платника податку, яке набрало законної сили і фактом реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування у ЄРПН на виконання такого рішення).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі №914/2524/21.

Факт відсутності реєстрації податкових накладних у ЄРПН через нездійснення контрагентом за договором відповідних дій або через відмову податкового органу у їх реєстрації є достатнім доказом протиправної поведінки відповідача, порушення ним господарського зобов`язання - наданої ним гарантії того, що контрагент за договором матиме право на користування податковим кредитом у розмірі суми ПДВ, який визначено договором у складі ціни.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі палати для розгляду справ щодо корпоративних спорів, корпоративних прав та цінних паперів Касаційного господарського суду від 07.06.2023 у справі №916/334/22.

Враховуючи викладене, суд задовольняє зустрічні позовні вимоги Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» до Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» про стягнення збитків в розмірі 491210грн.98коп

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача за первісним позовом зі сплати судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених вимог в розмірі.

На підставі статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача за зустрічним позовом зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Частиною 11 статті 238 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі часткового задоволення первісного і зустрічного позовів про стягнення грошових сум суд проводить зустрічне зарахування таких сум та стягує різницю між ними на користь сторони, якій присуджено більшу грошову суму.

Враховуючи викладене, необхідно провести зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягнути з Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» на користь Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» суму збитків в розмірі 308545грн20коп, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4628грн15коп.

Керуючись нормами Цивільного кодексу України, статтями 2, 3, 4, 13, 20, 41, 42, 74, 76, 77, 78, 79, 86, 91, 123, 126, 129, 231, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» до Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» про стягнення суми боргу в розмірі 207557грн.44коп., пені в розмірі 23270грн.47коп., 3% річних в розмірі 2028коп.24коп., інфляційної складової в розмірі 11170грн.26коп. задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (06700, Турецька республіка район Чінкая Газіосманпаша м. Анкара, вул. Хафта, буд. 9) в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (49000, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 12-М; ідентифікаційний код 26511979) на користь Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 5; ідентифікаційний код 04880239) суму боргу в розмірі 157405грн81коп, пеню в розмірі 17306грн75коп, 3% річних в розмірі 1435грн65коп, інфляційну складову в розмірі 6517грн57коп, витрати зі сплати судового збору в розмірі 2739грн99коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення суми боргу в розмірі 50151грн63коп, пені в розмірі 5963грн72коп, 3% річних в розмірі 592грн59коп, інфляційної складової в розмірі 4652грн69коп.

Зустрічні позовні вимоги Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» до Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» про стягнення збитків в розмірі 491210грн.98коп. задовольнити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 5; ідентифікаційний код 04880239) на користь Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (06700, Турецька республіка район Чінкая Газіосманпаша м. Анкара, вул. Хафта, буд. 9) в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (49000, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 12-М; ідентифікаційний код 26511979) суму збитків в розмірі 491210грн.98коп., витрати зі сплати судового збору в розмірі 7368грн14коп.

Провести зустрічне зарахування присуджених до стягнення сум за первісним та зустрічним позовами та стягнути з Акціонерного товариства «Дніпрометробуд» (49000, м. Дніпро, вул. Шмідта, буд. 5; ідентифікаційний код 04880239) на користь Акціонерного товариства «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (06700, Турецька республіка район Чінкая Газіосманпаша м. Анкара, вул. Хафта, буд. 9) в особі Представництва «Лімак Іншаат Санаї ве Тіджарет Анонім Шіркеті» (49000, м. Дніпро, вул. Героїв Крут, буд. 12-М; ідентифікаційний код 26511979) суму збитків в розмірі 308545грн20коп, витрати зі сплати судового збору в розмірі 4628грн15коп.

Видати наказ після набрання чинності судовим рішенням.

В судовому засіданні 16.08.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписаний 28.08.2023

Суддя Р.Г. Новікова