ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
УХВАЛА

Від "30" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/1080/23

Господарський суд Житомирської області у складі судді Макаревича В.А.,

розглянувши заяву фізичної особи ОСОБА_1

про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2023 через систему "Електронний суд" до Господарського суду Житомирської області звернулася із заявою фізична особа ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , боржник), в якій просить відкрити провадження у справі про її неплатоспроможність в порядку, передбаченому положеннями Кодексу України з процедур банкрутства. До заяви долучено заяву ОСОБА_1 , про призначення арбітражного керуючого Белінської Н.О. керуючим реструктуризацією у справі та заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. про участь у справі.

10.08.2023 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи матеріали заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність розподілені судді Макаревичу В.А.

Ухвалою суду від 15.08.2023 залишено без руху заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність. Встановлено заявнику десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення виявлених недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, а саме надати суду:

- належні докази, які свідчать про наявність підстав для відкриття провадження у справі про неплатоспроможність;

- конкретизований список кредиторів і боржників, привівши його у відповідність до вимог Кодексу України з процедур банкрутства;

- докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди арбітражному керуючому за три місяці виконання повноважень, доплативши суму у розмірі 28 182,00 грн;

- проект плану реструктуризації, привівши його у відповідність до вимог статей 124, 125 Кодексу України з процедур банкрутства.

Відповідно до ст. 118 ГПК України, право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

25.08.2023 до суду від ОСОБА_1 надійшла заява №б/н від 25.08.2023 про усунення недоліків, у якій ОСОБА_1 просить: прийняти та розглянути заяву про усунення недоліків, визначених в ухвалі господарського суду від 15.08.2023 у справі №906/1080/23; відкрити провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_1 ; витребувати у АТ "МЕГАБАНК" докази у справі; додати подану заяву до матеріалів справи.

Ураховуючи надходження у строк, протягом якого слід було усунути недоліки, заяви ОСОБА_1 №б/н від 25.08.2023 про усунення недоліків, суд розглядає зазначену заяву.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу України з процедур банкрутства (далі - Кодекс про банкрутство) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.

Статтею 1 Кодексу про банкрутство, визначено, що неплатоспроможність це неспроможність боржника виконати після настання встановленого строку грошові зобов`язання перед кредиторами не інакше, як через застосування процедур, передбачених цим Кодексом

Згідно ч. 1 ст. 113 Кодексу про банкрутство, провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.

Статтею 115 Кодексу про банкрутство передбачено, що провадження у справі про неплатоспроможність боржника фізичної особи може бути відкрито лише за заявою боржника.

Положеннями ст. 116 Кодексу про банкрутство встановлені вимоги до заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство, а також встановлено перелік відомостей та доказів, які мають бути зазначені/додані до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

До заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Кодексу про банкрутство, арбітражний керуючий користується усіма правами розпорядника майна, керуючого реструктуризацією, керуючого реалізацією, керуючого санацією, ліквідатора відповідно до законодавства, у тому числі має право отримувати винагороду в розмірі та порядку, передбачених цим Кодексом.

Відповідне положення зазначається також і в ст. 30 Кодексу про банкрутство, яка імперативно встановлює, що арбітражний керуючий виконує повноваження за грошову винагороду.

Отже, надання послуг арбітражного керуючого, як суб`єкта незалежної професійної діяльності, відбувається на платній основі.

Порядок сплати грошової винагороди арбітражного керуючого під час виконання повноважень у справі про банкрутство визначено положеннями статті 30 Кодексу про банкрутство.

Статтею 30 Кодексу про банкрутство встановлено, що розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання ним повноважень керуючого реструктуризацією становить п`ять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за кожен місяць виконання арбітражним керуючим повноважень.

Законодавцем установлено спосіб врегулювання неплатоспроможності фізичної особи виключно за заявою боржника. При цьому Законом України Про судовий збір не передбачено сплати судового збору за подання заяви фізичною особою про порушення справи про банкрутство. Тож держава виконує свій позитивний обов`язок щодо забезпечення доступу неплатоспроможних фізичних осіб до правосуддя у справах про банкрутство, не встановлюючи для таких фізичних осіб ставок судового збору за звернення із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство. Водночас законодавцем не передбачено жодних альтернативних можливостей авансування на депозитний рахунок суду оплати послуг керуючого реструктуризацією за три місяці виконання ним повноважень, що є гарантією з боку держави оплати праці цією особи на час формування реєстру вимог кредиторів у справі про банкрутство та відповідає положенням частин 2, 6 ст. 43 Конституції України.

Зазначене не позбавляє можливості боржника (фізичної особи) укласти угоду з арбітражним керуючим, який погодиться на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи, та подати до суду разом із заявою про відкриття провадження у справі про банкрутство відповідне звернення обох осіб (боржника та арбітражного керуючого) про призначення цього арбітражного керуючого керуючим реструктуризацією у справі про банкрутство фізичної особи. Місцевий суд може розглянути подані документи як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20).

Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено з 1 січня 2023 року, що місячний прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2684,00 грн.

Отже, при поданні заяви мають бути надані докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією у розмірі 40260,00 грн (2684,00 х 5 х 3).

Згідно поданої заявником заяви та наданих до суду копій квитанцій №0.0.303855094.1 від 10.06.2023, №0.0..1 від 08.07.2023, №0.0..1 від 09.08.2023 заявником сплачено на депозитний рахунок Господарського суду Житомирської області для авансування грошової винагороди арбітражному керуючому лише 12 078, 00 грн. Не доплачено суму 28 182,00 грн.

При цьому, до заяви надано договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 21.03.2023, укладений з арбітражним керуючим Белінською Н.О., згідно умов якого оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40 260,00 грн за весь строк виконання повноважень Сторони-1-арбітражним керуючим Белінською Н.О., починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття рішення зборами кредиторів про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією та прийняття рішення про виплату винагороди судом (п.3.1).

Зазначене положення договору не є погодженням на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та як було зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20).

Пунктом 1.1. договору від 21.03.2023 про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого закріплено, що його предметом є оплата послуг та відшкодування витрат керуючого реструктуризацією, покладених на нього відповідно до Кодексу та заяви на участь у справі про банкрутство фізичної особи боржника.

Отже, предмет договору є значно ширшим за право, яке має гарантуватися інститутом авансування.

Згідно положень Кодексу України з процедур банкрутства заявник зобов`язаний здійснити авансування виключно основної винагороди арбітражному керуючому, розмір якої визначено частиною 2 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства. Відшкодування витрат арбітражного керуючого відповідно до частини 6 статті 30 Кодексу України з процедур банкрутства здійснюється при завершенні відповідної судової процедури (процедури реструктуризації боргів боржника) та здійснюється за умови схвалення зборами кредиторів боржника відповідного звіту арбітражного керуючого. Тому, право вимоги сплати основної винагороди арбітражного керуючого за виконання покладених на нього повноважень є беззастережним, здійснюється за рахунок коштів, авансованих заявником (кредитором або боржником) на депозитний рахунок господарського суду, який розглядає справу, до моменту подання заяви про відкриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 3.1 зазначеного договору оплата послуг керуючого реструктуризацією становить 40 260,00 грн за весь строк виконання повноважень, починаючи з дати його призначення та до моменту прийняття зборами кредиторів відповідного рішення про встановлення оплати послуг керуючого реструктуризацією, та прийняття рішення про виплату винагороди судом.

Згідно з пунктом 3.4. договору ОСОБА_1 вносить (перераховує) оплату рівними частинами протягом 10 місяців у сумі 4026,00 грн щомісячно на депозитний рахунок суду в якому відкрито провадження у справі про неплатоспроможність.

Разом з тим, як було зазначено вище ОСОБА_1 сплачено на депозитний рахунок суду згідно з квитанціями №0.0.303855094.1 від 10.06.2023, №0.0..1 від 08.07.2023, №0.0..1 від 09.08.2023 по 4026, 00 грн, чим допущено порушення умов, укладеного з арбітражним керуючим договору, оскільки у березні, квітні та травні 2023 року грошові кошти на депозитний рахунок суду не сплачувалися.

ОСОБА_1 також не зазначається про джерела отримання грошових коштів, за рахунок яких можливе подальше здійснення авансування грошової винагороди арбітражного керуючого, потенційну можливість реалізації будь-якого рухомого або нерухомого майна у справі про неплатоспроможність тощо.

Крім того, положення договору про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 21.03.2023 передбачають, що розрахунки (перерахування на депозитний рахунок господарського суду коштів) проводяться за умов надсилання Стороною-1 поточних звітів про проведену роботу та стан процедури реструктуризації боргів боржника, що суперечить положенням п.12 ч.3 ст. 116 Кодексу про банкрутство, відповідно до якої до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність додаються, зокрема, докази авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень, що не передбачає будь - яких умов для боржника (при яких саме боржник вирішує чи перераховувати кошти на депозитний рахунок суду для авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень).

Також слід зазначити, що положення зазначеного договору, зокрема п. 5 передбачає звільнення боржника від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за договором, якщо це є наслідком воєнних дій, якщо ці обставини безпосередньо вплинули на виконання Договору та передбачена можливість розірвання договору, зокрема, боржником, якщо такі дії тривають більше ніж шість місяців, що суперечить ст. 116 Кодексу про банкрутство (в частині надання доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень), який є спеціальною нормою по відношенню до інших актів цивільного законодавства при вирішенні справи про неплатоспроможність боржника.

Суд звертає увагу, що сам боржник у своїй заяві від 09.08.2023 повідомив про відсутність будь - яких джерел для сплати авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень; з поданих до суду матеріалів заяви вбачається, що сума її витрат більша ніж сума заявлених доходів; у заяві зазначено, що боржник не має будь - якого майна, яке б можна було реалізувати для погодження на умовах відстрочення оплати до реалізації майна боржника виконувати повноваження керуючого реструктуризацією у справі про банкрутство цієї особи, як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та як було зазначено у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20).

До матеріалів заяви додано розписки ОСОБА_1 , що вона:

- сплачує комунальні послуги у сумі 1550 грн;

- щомісячно витрачає 1000 грн на лікування;

- щомісячно витрачає 1000 грн для проїзду на роботу тощо.

Зазначене у сукупності свідчить про невиконання ст. 116 Кодексу про банкрутство (в частині надання доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень), оскільки місцевий суд може розглянути подані документи як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20).

З огляду на зазначене, судом не прийнято договір про оплату праці, винагороду та відшкодування витрат арбітражного керуючого від 21.03.2023, укладений з арбітражним керуючим Белінською Н.О., як належний доказ врегулювання між заявником та арбітражним керуючим питання щодо оплати винагороди керуючого реструктуризацією, яка підлягає авансуванню боржником (ухвала суду від 15.08.2023 про залишення без руху заяви ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність).

У наданому до суду разом з заявою про усунення недоліків новому плані реструктуризації заявник теж не зазначає про джерела отримання грошових коштів, за рахунок яких можливе подальше здійснення авансування грошової винагороди арбітражного керуючого після сплати 12 078, 00 грн.

Зазначене у сукупності свідчить про невиконання ст. 116 Кодексу про банкрутство (в частині надання доказів авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією за три місяці виконання повноважень), оскільки місцевий суд може розглянути подані документи як альтернативу мирного врегулювання правовідносин з оплати винагороди арбітражному керуючому та прийняти відповідне рішення про можливість задоволення заяви боржника, дослідивши всю сукупність наданих ним доказів на обґрунтування неплатоспроможності фізичної особи (правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19.11.2020 у справі №910/726/20).

На вище зазначене заявник ОСОБА_1 уваги не звернула, вимоги ухвали суду від 15.08.2023 не виконала, до суду не надано доказів доплати 28 182,00 грн для авансування боржником на депозитний рахунок суду винагороди керуючому реструктуризацією.

При цьому суд відхиляє посилання заявника на постанову від 25.01.2022 у справі №906/2937/21 для врахування практики Південно - західного апеляційного господарського суду у даній справі, оскільки відповідно до частини 4 ст. 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду; до матеріалів заяви не приєднано матеріалів справи №906/2937/21, на які посилається заявник, для можливості аналізу судом на релевантність обставин справи №906/2937/21 обставинам, у поданій заяві ОСОБА_1 .

Суд в ухвалі від 15.08.2023 звернув увагу, що до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність не додано усіх документів (зокрема, кредитного договору з АТ "МЕГАБАНК"), укладених між боржником та кредитором; доказів отримання боржником коштів від банків; вимоги кредиторів про повернення боржником коштів; рішень судів (за наявності) про стягнення з боржника заборгованості, документів виконавчих проваджень (за наявності), які б підтверджували наявність у боржника заборгованості перед усіма зазначеними у заяві кредиторами в розмірі понад 237 959,3117 грн.

Суд звертає увагу, що надання лише частково: договорів, довідок банків не підтверджує факт наявності заявленої кредиторської заборгованості, її суми та правової природи, надана заявником роздруківка з сайту Українського бюро кредитних історій не може бути належним, допустимим та достатнім доказом, що підтверджує обставини про суми грошових вимог кредиторів (заборгованості за основним зобов`язанням та суми неустойки (штрафу, пені) окремо, підстави виникнення зобов`язань, а також строку їх виконання згідно із договорами перед усіма (а не окремими) кредиторами.

При цьому суд критично відноситься до твердження заявника в заяві про усунення недоліків про неможливість отримання на запит ОСОБА_1 від АТ"МЕГАБАНК" копій кредитного договору та інформації про заборгованість станом на дату отримання з розрахунком загальної суми заборгованості, простроченої суми заборгованості, процентів, штрафних санкцій, оскільки заявником такий запит до банку подано лише 15.08.2023, що не може свідчити про своєчасне вжиття заходів для отримання заявником документів для подачі до суду разом із заявою.

Слід зазначити, що заявник не обґрунтував неможливості надання відповідних доказів, а тому відмовляє у задоволенні клопотання заявника про витребування судом доказів у АТ "МЕГАБАНК".

Відповідно до частини 4 статті 116 Кодексу України з процедур банкрутства, разом із заявою про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржник зобов`язаний подати пропозиції щодо реструктуризації боргів (проект плану реструктуризації боргів).

У доданому до заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність проекті плану реструктуризації боргів жодні пропозиції щодо реструктуризації боргів відсутні. Планом реструктуризації боргів боржника не передбачається реалізація майна боржника, інші джерела оплати заборгованості у зв`язку з повідомленням заявника, що сума її витрат більша ніж сума заявлених доходів, у заяві зазначено, що боржник не має будь - якого майна, яке б можна було реалізувати тощо. При цьому, як було зазначено вище згідно наданого проекту плану реструктуризації боргів боржник має загальні щомісячні доходи - 6 248,75 грн та загальні щомісячні витрати - 6 234,00 грн, а сума 14,75 грн, якої недостатньо для покриття витрат (щомісячно), запланована боржником протягом 5 років для погашення вимог кредиторів та не забезпечена відповідними джерелами фінансування.

У наданому до суду разом із заявою про усунення недоліків новому плані реструктуризації боргів на наступні 60 місяців заявник повідомив, що має загальні щомісячні доходи - 6 248,75 грн та загальні щомісячні витрати - 6 234,00 грн, але на вимогу суду задля погашення кредиторських вимог буде змушена знайти додаткові джерела доходів, а запланована сума для погашення кредиторських вимог в місяць становитиме - 1000 грн. При цьому не повідомлено обґрунтовану інформацію про зазначені додаткові джерела запланованих доходів, які в кінцевому результаті становитимуть - 7234,00грн (в місяць), за рахунок яких можливе подальше погашення кредиторських вимог.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, реструктуризація боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань згідно з планом реструктуризації боргів боржника.

Отже, проект плану реструктуризації боргів боржника, повинен містити реальні розгорнуті умови та обґрунтовані пропозиції стосовно відновлення платоспроможності боржника шляхом зміни способу та порядку виконання його зобов`язань, а також відповідати вимогам чинного законодавства, а саме статей 124, 125 Кодексу України з процедур банкрутства.

Виконання мети процедури реструктуризації боргів боржника у справі про неплатоспроможність фізичної особи можливе лише за умови, коли боржник істинно бажає виконати взяті на себе грошові зобов`язання, але через певні майнові/фінансові причини не може їх виконати в повному обсязі належним чином.

Боржник повинен повно та всебічно сприяти кредиторам та керуючому реструктуризацією у встановлені свого реального майнового стану, а також запропонувати обґрунтований та виконуваний (реальний) проект плану реструктуризації своїх зобов`язань.

Метою і завданням процедури реструктуризації боргів є забезпечення розгляду кредиторами, розробленого боржником проекту плану реструктуризації боргів для відновлення його платоспроможності. Розроблення боржником такого документу є закономірними очікуваннями кредиторів, як в частині розгляду, так і в частині фактичного погашення вимог в межах процедури.

У свою чергу, розроблення проекту плану реструктуризації має відбуватися відповідно до вимог статті 124 Кодексу України з процедур банкрутства, зокрема у відповідності до вимог закону щодо форми і змісту проекту плану, що дасть змогу розгляду такого плану реструктуризації зборами кредиторів, можливості прийняття рішення про його схвалення та подання на затвердження господарському суду або відхилення і прийняття рішення про перехід до процедури погашення боргів.

Відтак, при поданні до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, обов`язком боржника є складення реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами.

Саме така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у справі №925/473/20 від 25.08.2021.

Отже, боржником не подано суду проект плану реструктуризації боргів, який відповідає вказаним вище вимогам чинного законодавства.

Стосовно посилання заявника у заяві №б/н від 25.08.2023 про усунення недоліків, що вимоги ухвали суду від 15.08.2023, якою залишено без руху заяву фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність та встановлено заявнику строк для усунення виявлених недоліків заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність, є надмірним формалізмом, суд зазначає таке.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства.

Так, у рішенні у справі Белле проти Франції (Bellet v. France, заява № 13343/87, від 04.12.1995) ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права. ЄСПЛ у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (рішення у справі Волчлі проти Франції (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26.07.2007).

Отже, як засвідчує позиція ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу в тому розумінні, що особі має бути забезпечено можливість звернутися до суду для вирішення певного питання, і держава, у свою чергу, не повинна чинити правових чи практичних перешкод для здійснення цього права. Застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.

Згідно із частиною 3 статті 37 Кодексу України з процедур банкрутства, яка застосовується судом на підставі статті 113 цього Кодексу, господарський суд залишає без руху заяву про відкриття провадження у справі з підстав, передбачених статтею 174 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 ГПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Залишення позовної заяви без руху - це тимчасовий захід, який застосовується судом з метою усунення позивачем недоліків позовної заяви та дотримання порядку її подання, визначеного Господарським процесуальним кодексом України.

Відповідно до ухвали суду від 15.08.2023 господарський суд дійшов висновку про залишення поданої заяви фізичної особи ОСОБА_1 про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Відповідно до ч.1 ст.174 Господарського процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, процесуальний обов`язок подання заяви з дотриманням норм ГПК України та Кодексу України з процедур банкрутства покладено на заявника. А дотримання процесуальних норм та порядку подання зазначеної заяви, надання доказів, які підтверджують викладені в заяві обставини, на які посилається заявник, дотримання передбачених Кодексом норм про авансування винагороди арбітражному керуючому до відкриття провадження у справі, складення та подання до суду реального (виконуваного) проекту плану реструктуризації, який після розгляду господарським судом грошових вимог та формування реєстру кредиторів розробляється, уточнюється та погоджується з кредиторами, не є формалізмом, оскільки не призводить до анулювання вимог Кодексу України з процедур банкрутства та процесуального законодавства.

Приписами ч. 1 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що господарський суд не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви про відкриття провадження у справі або закінчення строку на усунення недоліків заяви повертає її та додані до неї документи без розгляду.

Суд роз`яснює, що згідно ч. 3 ст. 38 Кодексу України з процедур банкрутства повернення заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку.

Відтак суд констатує, що заявником вимоги ухвали Господарського суду Житомирської області від 15.08.2023 не виконано, недоліки у наданій до суду заяві від 25.08.2023 не усунуто.

З урахуванням зазначеного, заява ОСОБА_1 від 09.08.2023 про неплатоспроможність підлягає поверненню, оскільки заявник не усунув недоліки заяви про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність.

Враховуючи зазначене, суд залишає без розгляду заяву ОСОБА_1 про введення процедури реструктуризації боргів та затвердження кандидатури ОСОБА_2 на призначення керуючим реструктуризацією та заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. на участь у справі.

Керуючись статтями 2, 38, 115, 116 Кодексу України з процедур банкрутства, статтями 174, 226 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Житомирської області

УХВАЛИВ:

1. Повернути заяву ОСОБА_1 від 09.08.2023 про відкриття провадження у справі №906/1080/23 про неплатоспроможність без розгляду.

2. Залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 про введення процедури реструктуризації боргів та затвердження кандидатури ОСОБА_2 на призначення керуючим реструктуризацією.

3. Залишити без розгляду заяву арбітражного керуючого Белінської Н.О. на участь у справі.

4. ОСОБА_1 повідомити до Господарського суду Житомирської області реквізити банківського рахунку для повернення сплаченої суми 12 078, 00 грн, з депозитного рахунку Господарського суду Житомирської області на банківський рахунок заявника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили 30.08.2023 та підлягає оскарженню.

Порядок та строки апеляційного оскарження визначені статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію у справі, що розглядається: http://court.gov.ua/fair/sud5007/.

Дата підписання ухвали: 30.08.2023

Суддя Макаревич В.А.

список розсилки:

1 - до справи;

2 - заявнику на поштову адресу - рек. з пов.