ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" серпня 2023 р.м. Одеса Справа № 916/2737/23

Господарський суд Одеської області у складі: суддя Волков Р.В.,

при секретарі судового засідання Дідовій М.А.,

розглянувши справу № 916/2737/23

за позовом Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; )

до відповідача: Приватного підприємства Фірма «ГНОМ» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 116; )

про стягнення 94 351,13 грн;

представники сторін:

від позивача Бондар А.Г.,

від відповідача не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Департамент комунальної власності Одеської міської ради, звернувся до Господарського суду Одеської області з позовом до Приватного підприємства Фірма «ГНОМ» про стягнення 94 351,13 грн, з яких: 32 323,13 грн заборгованості з орендної плати за Договором оренди нежитлового приміщення № 42/83 від 24.02.2004 за період з 01.12.2020 по 05.05.2021; 62 028,00 грн неустойки за порушення обов`язку з повернення об`єкта оренди, нарахованої в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Ухвалою від 03.07.2023 позовну заяву (вх. № 3220/23 від 27.06.2023) Департаменту комунальної власності Одеської міської ради прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 916/2737/23, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 02.08.2023.

Протокольною ухвалою від 02.08.2023 розгляд справи відкладено на 21.08.2023.

У судовому засіданні, яке відбулось 21.08.2023, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач відзиву до суду не подав, явку представника у судове засідання не забезпечив, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом надсилання ухвал суду за адресою місця реєстрації. Між тим, надіслані судом на адресу відповідача ухвали поверталися з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою».

За приписами ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, за адресою місцезнаходження.

Таким чином, відповідач вважається таким, що був належним чином повідомлений про розгляд даної справи.

Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи, зокрема, у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин, або без повідомлення причин неявки.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

29.04.2010 року між Департаментом комунальної власності Одеської міської ради (Орендодавець, позивач) та приватним підприємством фірма Гном (Орендар, відповідач) укладений договір оренди у новій редакції договору оренди нежитлового приміщення № 42/83 від 24.02.2004 року, згідно з яким Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення першого поверху № 502, загальною площею 57,3 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва (вул. Московська), буд. 116, строком до 31.12.2020 року.

Рішенням від 01.04.2021 у справі № 916/3286/20, яке набрало законної сили 06.05.2021, господарський суд, задовольнивши позовні вимоги Департаменту, стягнув з Приватного підприємства Фірма «ГНОМ» на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради заборгованість з орендної плати у розмірі 56 079,56 грн, з яких: 53 342,25 грн орендна плата (за період з 01.02.2020 по 12.11.2020) та 2 737,31 грн. пеня, розірвав договір оренди № 42/83 від 24.02.2004 року у новій редакції від 29.04.2010 року та виселив Приватне підприємство Фірма «ГНОМ» з нежитлового приміщення першого поверху № 502, загальною площею 57,3 кв.м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, 116.

Відповідно ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, договір оренди нежитлового приміщення № 42/83 від 24.02.2004 вважається розірваним з 06.05.2021.

Предметом справи, що розглядається (№ 916/2737/23) є вимога про стягнення з відповідача заборгованості по орендній платі у сумі 32 323,13 грн, нарахованої за період з 01.12.2020 по 05.05.2021, а також стягнення 62 028,00 грн неустойки за порушення обов`язку з повернення об`єкта оренди, нарахованої в порядку ч. 2 ст. 785 ЦК України.

Щодо стягнення заборгованості по орендній платі.

У п.2.2. договору встановлено, що за орендоване приміщення Орендар зобов`язується сплачувати орендну плату відповідно до розрахунку, приведеного у додатку 1 до договору, що становить за перший, після підписання договору оренди, місяць 1907,98 грн. (без врахування податку на додану вартість та індексу інфляції). Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за минулий місяць на щомісячний індекс інфляції, що друкується Мінстатом України. Податок на додану вартість розраховується відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно п. 2.4. Договору, Орендар зобов`язаний вносити орендну плату щомісячно до 15 числа поточного місяця, незалежно від результатів його господарської діяльності.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У п.1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, який в силу вимог ч.1 ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення. Наймач має право вимагати зменшення плати, якщо через обставини, за які він не відповідає, можливість користування майном істотно зменшилася. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно до ч.1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Суд, перевіривши запропонований позивачем розрахунок заборгованості відповідача по орендній платі за період з 01.12.2020 по 05.05.2021, який вважається правильним та обґрунтованим, з урахуванням відсутності у матеріалах справи доказів сплати відповідачем заборгованості за вказаний період, задовольняє вимоги позивача в частині стягнення з Приватного підприємства Фірма «ГНОМ» 32 323,13 грн заборгованості з орендної плати.

Щодо неустойки.

Статтею 795 Цивільного кодексу України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору.

Як вказав позивач, орендар не повернув Об`єкт оренди добровільно, тому його було виселено виконавчою службою.

Актом державного виконавця від 27.09.2021 було виселено боржника з нежитлових приміщень першого поверху, загальною площею 57,3 кв.м, що розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського козацтва, буд. 116.

Пунктом 4.10 Договору оренди встановлено у випадку припинення дії даного договору, у зв`язку із закінченням строку чи дострокового розірвання договору, орендар сплачує неустойку в розмірі подвійної орендної плати з урахуванням щомісячного індексу інфляції по день підписання акту приймання-передачі приміщення.

Частиною 2 ст. 785 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

В пункті 5.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12 зазначено, що застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язань з повернення об`єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною 2 статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення. Ця неустойка не може бути ототожнена з неустойкою (штрафом, пенею), передбаченою пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України. Таким чином, застосування до відповідних позовів спеціальної позовної давності, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 258 ЦК України, є неправильним.

Таким чином, з урахуванням положень ч. 2 ст. 785 Цивільного кодексу України, п. 4.10 Договору, позивачем нараховано Приватному підприємству фірма «Гном» неустойку в сумі 62 028,00 грн за період з 06.05.2021 по 27.09.2021.

Перевіривши розрахунок неустойки, суд вважає його арифметично та методологічно правильним, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, як обґрунтовані, підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

На підставі ст. 129 ГПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 86, 123, 124, 129, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) до Приватного підприємства Фірма «ГНОМ» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 116; ) про стягнення 94 351,13 грн задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства Фірма «ГНОМ» (65003, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 116; ) на користь Департаменту комунальної власності Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Артилерійська, 1; ) 32 323,13 грн заборгованості з орендної плати, 62 028,00 грн неустойки, 2 684,00 грн витрат зі сплати судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом двадцяти днів з моменту складення повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 21 серпня 2023 р. Повний текст рішення складено та підписано 25 серпня 2023 р.

Суддя Р.В. Волков