ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023м. ДніпроСправа № 904/2254/23

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Бєлік В.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) представників сторін справу:

за позовом Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради, м. Дніпро

до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ІНТЕРКРЕДО", м. Дніпро

про стягнення заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 010326 від 20.09.2007 у загальному розмірі 61 534,40 грн.

ПРОЦЕДУРА:

Комунальне підприємство "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою, у якій просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ІНТЕРКРЕДО" (далі - відповідач) заборгованість за договором про постачання теплової енергії № 010326 від 20.09.2007 у загальному розмірі 61 534,40 грн., з яких: основна заборгованість у розмірі 40 638,77 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 431,26 грн., 3% річних у розмірі 1 709,42 грн., пеня у розмірі 7 754,95 грн.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами.

В зазначені строки, які встановленні ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.2023, сторони не подали витребувані судом документи.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою юридичною адресою, що підтверджується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося до господарського суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 23.06.2023 продовжено строк розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в межах розумного строку.

Відповідач правом на подання відзиву на позов з викладенням письмових пояснень у межах визначеного законом і судом строків не скористався, клопотань про необхідність витребування доказів чи прийняття від нього додаткових доказів не заявляв, як не заявляв і про бажання надати власні пояснення по суті спору.

Про розгляд справи відповідач повідомлявся рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення (ухвали суду) за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 49070, м. Дніпро, вул. Сєрова, буд. 5, кв. 8.

Направлені судом на адресу відповідача ухвали від 08.05.2023 та від 23.06.2023 повернута підприємством зв`язку з відміткою: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.4 ч.6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Суд звертає увагу, що адреса, зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань є офіційним місцезнаходженням відповідача. Отже, якщо відповідач за власним волевиявленням не скористався правом отримати кореспонденцію, а тому відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи.

У разі якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною, і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №910/15442/17 та від 04.12.2018 у справі №921/32/18.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 18.03.2021 у справі №911/3142/19 зазначив, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №800/547/17, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі №913/879/17, від 21.05.2020 у справі №10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі №24/260-23/52-б).

Отже, відповідач вважається таким, що повідомлений про відкриття провадження у справі належним чином.

Судом також враховано, що за приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Згідно з частинами 1, 2 статті 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, господарський суд зазначає, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись, з ухвалою про відкриття провадження у справі від 09.05.2023 у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Справа згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод розглядалася протягом розумного строку, у зв`язку із вжитими в Україні карантинними заходами та згідно Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введенню в Україні воєнного стану з 24 лютого 2022 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором про постачання теплової енергії № 010326 від 20.09.2007, а саме в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленої позивачем теплової енергії.

Позиція відповідача, викладена у відзиві на позовну заяву

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на позов та ознайомлення з матеріалами справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУТЬ

Предметом доказування у даній справі є встановлення обставин, пов`язаних з укладенням договору, встановлення факту постачання теплової енергії, встановлення факту невиконання відповідачем умов договору в частині оплати теплової енергії та правомірності вимоги позивача про стягнення заборгованості за поставлену теплову енергію.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.09.2007 між Комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі", правонаступником якого є Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпровської міської ради, (надалі Енергопостачальна організація, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ІНТЕРКРЕДО" (далі Споживач, відповідач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 010326 (далі договір).

Згідно п. 1.1. договору Енергопостачальна організація бере на себе зобов`язання постачати Споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібному йому обсягах, а Споживач зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни та на умовах передбаченими цим договором.

Пунктом 2.1. договору передбачено, що теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (175 діб);

- гаряче водопостачання - протягом 350 діб;

- технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою;

- кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Згідно з додатку №1 до договору об`єктом постачання споживачу теплової енергії за цим договором є прилад обліку за адресою вул. Б. Хмельницького, 14а (а.с. 15).

Відповідно до п. 3.2.2. договору, Споживач теплової енергії зобов`язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором. На кінець опалювального сезону, проводити звіряння розрахунків з Енергопостачальною організацією, у разі заборгованості на початок опалювального сезону Споживач до мереж теплопостачання підключений не буде.

Згідно правил користування тепловою енергією споживач зобов`язаний встановити прилади обліку теплової енергії. Облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах розрахунковим способом за адресою: вул. Б. Хмельницького, 14а (п.п. 5.1., 5.2. договору).

У разі підключення споживача без приладів обліку теплової енергії, від загального обсягу теплової енергії визначеної за приладами обліку котельні (ЦТП), відокремлюються обсяги споживача теплової енергії, що визначені за приладами обліку інших споживачів, підключених до котельні (ЦТП), а залишок обсягу спожитої теплової енергії розподіляється споживачу пропорційно його договірним навантаженням (п. 5.6 договору).

Тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором установлюються Дніпропетровською міською радою народних депутатів (п. 6.1 договору).

Тариф для розрахунків за цим договором складає: теплова енергія 1 Гкал 85,00грн (п. 7.2 договору).

За умовами пункту 7.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск-отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Споживач зобов`язаний не пізніше ніж за 5 днів до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує (п. 7.3 договору).

Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов`язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів (п. 7.4 договору).

Для споживачів, що не мають приладів обліку, кількість фактично спожитої теплової енергії визначається згідно з договірними навантаженнями з урахуванням середньомісячної фактичної температури теплоносія від теплових джерел енергопостачальної організації та кількості годин (діб) роботи теплоспоживального обладнання споживача в розрахунковому періоді. Різниця між заявленої та фактично спожитою тепловою енергією сплачується споживачем згідно з пунктом 7.4 договору (п.7.7 договору).

При зміні тарифів на теплову енергію її розрахункова вартість у додатку 1 змінюється енергопостачальною організацією з дати введення нового тарифу за діючим договором без додаткової угоди (п. 7.8 договору).

За невиконання або неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором винна сторона відшкодовує іншій завдані збитки без зарахування неустойки. Відшкодування збитків та сплата неустойки не звільняє від виконання зобов`язань, крім випадку письмової відмови сторони.

Пунктом 8.2.3 договору визначено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 15 жовтня 2005 року. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 11.1, 11.4 договору).

Додатками до цього Договору є: Додаток № 1, Додаток № 2 "Схема тепломережі, що перебуває на балансі споживача"; Додаток №3 "Умови припинення подачі теплової енергії"; Додаток №4 "Акт прийому передачі виконаних робіт до договору №-- о/р-- місяця __року (зразок)"; Додаток №5 "Перелік необхідної інформації" (перелічені Додатки містяться в матеріалах справи).

Матеріали справи не містять доказів припинення договору або визнання його недійсним у встановленому законом порядку.

Отже, даний договір є дійсним та обов`язковим для виконання сторонами.

30 грудня 2016 року між Комунальним підприємством "Теплоенерго" (нова енергопостачальна організація, позивач) та Комунальним підприємством "Дніпровські міські теплові мережі" (енергопостачальна організація) укладено додаткову угоду до договору №010326 від 20.09.2007 (а.с. 18).

У зв`язку із зміною у структурі енергопостачальної організації, що пов`язана із передачею основних засобів, на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", наказу КП "Дніпропетровські міські тепломережі" від 05.09.2016 №320 "Про передачу об`єктів і мереж теплопостачання на баланс Теплоенерго", актів приймання-передачі об`єктів, статей 512-514, 520-521, 631 Цивільного України, домовилися внести такі зміни до основного договору:

У порядку та на умовах визначених цією угодою, енергопостачальна організація передає новій енергопостачальній організації, а нова енергопостачальна організація набуває прав і обов`язків, належних енергопостачальній організації за основним договором, укладеним із споживачем і стає стороною за основним договором (п. 1.1.1 додаткової угоди).

У зв`язку із передачею об`єктів і мереж теплопостачання на баланс новій енергопостачальній організації та надання ним послуг теплопостачання споживачу, останній приймає на себе зобов`язання по виконанню основного договору (п. 1.1.2 додаткової угоди).

Споживач не заперечує щодо зміни енергопостачальної організації на нову енергопостачальну організацію в основному договорі і укладаючи угоду, надає згоду на виконання своїх зобов`язань та відповідальності за основним договором перед новою енергопостачальною організацією, а енергопостачальна організація надає згоду на виконання своїх зобов`язань та відповідальності за основним договором перед споживачем (п. 1.1.3 додаткової угоди).

Права, зобов`язання та відповідальність за основним договором переходять до нової енергопостачальної організації в тому обсязі, в якому вони належали енергопостачальній організації до набрання чинності цієї угоди (п. 1.1.4 додаткової угоди).

Права, зобов`язання та відповідальність за основним договором переходять до споживача перед новою енергопостачальною організацією в тому обсязі, в якому вони належали споживачу до набрання чинності цієї угоди (п. 1.1.5 додаткової угоди).

З моменту укладення цієї угоди, енергопостачальна організація втрачає всі права та вимоги, що передбачені основним договором, якщо споживач не має заборгованості , або має кредиторську.

При наявності дебіторської заборгованості, енергопостачальна організація має право скористатись правами за основним договором (п. 1.1.6 додаткової угоди).

Згідно з Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.06.2016 №1210 "Про внесення змін до деяких постанов НКРЕКП" (а саме до постанови №1372 від 30.04.2015 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) КП "Теплоенерго") затверджено тариф на теплову енергію, що виробляється, транспортується та постачається КП "Теплоенерго": теплова енергія 1Гкал - 1121,74грн (без ПДВ), 1346,09грн з ПДВ (п. 2.1 додаткової угоди).

Згідно пункту 3.1 додаткової угоди усі інші умови основного договору не змінені цією угодою залишаються чинними у попередній редакції і сторони підтверджують їх обов`язковість для себе.

Усі правовідносини, що виникають із цієї угоди або пов`язані із нею, у тому числі пов`язані із дійсністю, укладенням, зміною та припиненням цієї угоди, тлумачення її умов, визначенням наслідків недійсності або порушення угоди регламентуються основним договором та відповідними нормами чинного законодавства України, а також застосовними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості (п. 3.3 додаткової угоди).

У разі неотримання новою енергопостачальною організацією підписаної угоди або обґрунтованих заперечень в її підписанні на протязі 30 днів з дня її отримання, додаткова угода вважається погодженою (п. 3.4 додаткової угоди).

За пунктом 3.5 додаткової угоди ця угода набуває чинності відповідно до ст. 631 ЦК України з 14 вересня 2016 року і невід`ємною частиною договору про постачання теплової енергії (п. 3.5 додаткової угоди).

Відповідно до ч.2 статті 644 ЦК України, якщо пропозицію укласти договір, в якій не вказаний строк для відповіді, зроблено у письмовій формі, договір є укладеним, коли особа, яка зробила пропозицію, одержала відповідь протягом строку, встановленого актом цивільного законодавства, а якщо цей строк не встановлений, - протягом нормально необхідного для цього часу.

Відповідно до ч.2 ст.642 ЦК України особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору, яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Додаткова угода містить підпису споживача.

Повідомляємо, що рахунки за розрахункові періоди листопад 2018 року по грудень 2020 року разом з актами прийому-передачі були вручені нарочно керівникові Відповідача, що підтверджуються її підписом у реєстрі вручення рахунків. Решта - направлені на юридичну адресу Відповідача, а також за адресою проживання керівника та засновника Відповідача, що вказана у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (роздруківка Витягу Опендатабот додається) 02.09.2022 року, що підтверджується описами вкладень до цінних листів, списком згрупованих відправлень та фіскальним чеком Укрпошта, копії яких долучаються.

Позивач зазначив, що у нього відсутня інформація про дату та час вручення зазначених листів. У зв`язку із цим відлік моменту вручення рахунку слід визначати враховуючи приписи пункту 10 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.09р. № 270, якими передбачено, що оператори поштового зв`язку зобов`язані забезпечувати: пересилання поштових відправлень у нормативні строки, встановлені ними самостійно згідно із законодавством.

Так, Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 12.12.07р. № 1149 "Про затвердження Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів" визначено нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку) для місцевої - Д+2, де Д - день подання відправлення для пересилання, 2 кількість днів, протягом яких відправлення пересилається.

Отже, строком вручення відповідачу вищезазначених поштових відправлень є день подання відправлення 02.09.2022 + 2 дні для пересилання. Таким чином, днем вручення є 04.09.2022.

Саме з цієї дати починається відлік 5 днів для проведення остаточного розрахунку, які передбачені умовами Договору..

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.07.2016 №28/12 "Про надання дозволу на передачу з балансу КП "Дніпропетровські міські теплові мережі" на баланс КП "Теплоенерго" об`єктів і мереж теплопостачання", акту приймання-передачі об`єктів і мереж теплопостачання, КП "Теплоенерго" отримало засоби теплопостачання.

Згідно із частиною першою статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами ст. 513 цього Кодексу встановлено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

Відповідно до ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, виходячи зі змісту вищенаведених положень Цивільного кодексу України та умов додаткової угоди від 30.12.2016 до договору, позивач набув прав, обов`язків та відповідальності енергопостачальної організації за договором про постачання теплової енергії №010326 від 20.09.2007.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 19.10.2021 №1103 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго"" установлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (а.с. 123).

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 29.10.2021 №1137 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго"" установлено тарифи на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та послуги з постачання теплової енергії КП "Теплоенерго" Дніпровської міської ради (а.с. 124).

В матеріалах справи наявні розпорядження Дніпровського міського голови про початок та закінчення опалювальних періодів, а саме:

- розпорядження Дніпровського міського голови від 18.10.2018 № 1436-р "Про початок опалювального сезону 2018 - 2019 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 125);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 22.03.2019 № 400-р "Про закінчення опалювального сезону 2019 - 2020 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 125 на звороті);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 30.03.2020 № 355-р "Про закінчення опалювального сезону 2019 - 2020 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 126);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 28.10.2020 № 1267-р "Про початок опалювального сезону 2020 - 2021 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 127);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 30.03.2021 № 155-р "Про закінчення опалювального сезону 2020 - 2021 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 127 на звороті);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 19.10.2021 № 1-19/10-р "Про початок опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 128);

- розпорядження Дніпровського міського голови від 31.03.2022 № 1-31/3-р "Про закінчення опалювального сезону 2021 - 2022 рр. у м. Дніпрі" (а.с. 128 на звороті).

На виконання умов договору, позивач у період з листопада 2018 року по березень 2022 року поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 45 123,90 грн.

Таким чином, із врахуванням неробочих днів, датою вручення розрахункових документів, граничним строком для оплати та початком порушення зобов`язання с наступні:

За листопад 2018 року - розрахункові документи вручено 10.12.2018, граничний строк для оплати - 17.12.2018, порушення зобов`язання починається з 18.12.2018;

За грудень 2018 року розрахункові документи вручено 11.01.2019, граничний строк для оплати - 16.01.2019, порушення зобов`язання починається з 17.01.2019;

За січень 2019 року - розрахункові документи вручено 13.02.2019, граничний строк для оплати - 18.02.2019, порушення зобов`язання починається з 19.02.2019;

За лютий 2019 року - розрахункові документи вручено 13.03.2019, граничний строк для оплати - 18.03.2019, порушення зобов`язання починається з 19.03.2019;

За березень 2019 року розрахункові документи вручено 11.04.2019, граничний строк для оплати - 16.04.2019, порушення зобов`язання починається з 17.04.2019;

За квітень 2019 року - розрахункові документи вручено 10.05.2019, граничний строк для оплати - 15.05.2019, порушення зобов`язання починається з 16.05.2019;

За листопад 2019 року - розрахункові документи вручено 12.12.2019, граничний строк для оплати - 17.12.2019, порушення зобов`язання починається з 18.12.2019;

За грудень 2019 року - розрахункові документи вручено 16.01.2020, граничний строк для оплати-21.01.2020, порушення зобов`язання починається з 22.01.2020;

За січень 2020 року - розрахункові документи вручено 11.02.2020, граничний строк для оплати - 17.02.2020, порушення зобов`язання починається з 18.02.2020;

За лютий 2020 року - розрахункові документи вручено 13.03.2020, граничний строк для оплати - 18.03.2020, порушення зобов`язання починається з 19.03.2020;

За березень 2020 року - розрахункові документи вручено 10.04.2020, граничний строк для оплати - 15.04.2020, порушення зобов`язання починається з 16.04.2020;

За квітень 2020 року - розрахункові документи вручено 14.05.2020, граничний строк для оплати - 19.05.2020, порушення зобов`язання починається з 20.05.2020;

За листопад 2020 року - розрахункові документи вручено 11.12.2020, граничний строк для оплати - 16.12.2020, порушення зобов`язання починається з 17.12.2020;

За грудень 2020 року - розрахункові документи вручено 12.01.2020, граничний строк для оплати- 18.01.2021, порушення зобов`язання починається з 19.01.2021;

За січень, лютий, березень, квітень, листопад, грудень 2021 року, січень, лютий, березень 2022 року - розрахункові документи вручено 04.09.2022, граничний строк для оплати - 09.09.2022, порушення зобов`язання починається з 10.09.2022.

За заявлений період Відповідачем було здійснено оплати, які віднесені відповідно до призначення платежу:

10.08.2020 в сумі 981,70 грн. за листопад 2018 року;

05.10.2020 в сумі 1 808,64 грн. за грудень 2018 року;

03.09.2020 в сумі 1 694,79 грн. за січень 2019 року.

Передбачений законом спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів КП Теплоенерго 02.09.2022 направлено Відповідачу Досудову вимогу.

Позивач стверджує, що заперечень щодо відомостей, викладених в досудовій вимозі, рахунків, актів звіряння взаємних розрахунків, претензії від Відповідача не надходило.

Також позивач зазначив, що Відповідач оплату спожитої теплової енергії не проводив, у зв`язку із чим і сформувалась заборгованість, що і є причиною виникнення спору.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Щодо правовідносин сторін

Частиною 1 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

З огляду на наявний в матеріалах справи договір, та обставини справи між позивачем та відповідачем виникли правовідносини поставки теплової енергії.

Щодо суми основного боргу

Частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Як встановлено судом вище, строк оплати за поставлену теплову енергію на суму 40 638,77 грн. є таким, що настав.

Заперечень щодо відомостей, викладених в Акті звіряння взаємних розрахунків а також у рахунка від Відповідача не надходило.

Доказів оплати вартості поставленої теплової енергії сторонами суду не надано.

З огляду на вказане, позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу підлягає задоволенню у розмірі 40 638,77 грн.

Щодо суми пені

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

За змістом ст.ст. 549, 551 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн.

Відповідно до ч.6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом, або договором, припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.

Згідно п. 8.2.3. договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожен день прострочки.

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов`язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунки пені за загальний період з 18.12.2018 по 31.01.2023 судом встановлено, що сума пені розрахована позивачем відповідно до вимог діючого законодавства та договору, в межах строку позовної давності .

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача на користь позивача: 7 754,95 грн. пені.

Щодо суми 3% річних та інфляційних втрат

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача 3% річних у загальному розмірі 1 709,42 грн. за період з 18.02.2018 по 27.02.2023 та інфляційних втрат у розмірі 11 431,26 грн. за період з лютого 2018 по січень 2023 року.

Перевіривши здійснене позивачем нарахування, суд встановив, що розрахунки 3% річних та інфляційних втрат є вірними.

На підставі викладеного, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Положеннями статті 13 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін.

Статтею 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст. 86 Господарського процесуального України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідач заперечень проти заявленого позову не висунув, доказів у спростування обставин, викладених в обґрунтування позовних вимог, суду не надав.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

СУДОВІ ВИТРАТИ.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 185, 191, 233, 238, 240, 241, 252 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма ІНТЕРКРЕДО (49070, м. Дніпро, вул. Сєрова, буд. 5, кв. 8; ) на користь Комунального підприємства "ТЕПЛОЕНЕРГО" Дніпровської міської ради (49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, офіс 504, ) основний борг у розмірі 40 638,77 грн., пеню у розмірі 7 754,95 грн., 3% річних у розмірі 1 709,42 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 431,26 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684,00 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили у відповідності до статті 241 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення суду може бути оскаржено до Центрального апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано - 31.08.2023.

Суддя В.Г. Бєлік