ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2023 р. м. Рівне Справа № 918/548/23

Господарський суд Рівненської області у складі судді Горплюка А.М., розглянувши матеріали справи за позовом Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" в особі філії "Лугинське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Веар"

про стягнення заборгованості в розмірі 136 766,74 грн.

Секретар судового засідання Сідлецька Ю.Р.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися.

ВСТАНОВИВ:

Державне спеціалізоване господарське підприємство "Ліси України" в особі філії "Лугинське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (далі - позивач) звернулось в Господарський суд Рівненської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Веар" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості в розмірі 136 766,74 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу необробленої деревини №3277/170123/32354487/1 від 17.01.2023 щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою суду від 07.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті на 04.07.2023.

Ухвалою суду від 04.07.2023 розгляд справи по суті відкладено на 01.08.2023.

Судове засідання 01.08.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Горплюка А.М. у відпустці, про що сторони були повідомлені.

Ухвалою суду від 02.08.2023 розгляд справи призначено на 15.08.2023.

Ухвалою суду від 15.08.2023 розгляд справи відкладено на 29.08.2023.

28.08.2023 на адресу суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

В судове засідання 29.08.2023 позивач не з`явився, однак 29.08.2023 на адресу суду від представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

В судове засідання 29.08.2023 відповідач також не з`явились, однак 15.08.2023 від представника надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч. 1 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України), завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Явка представників сторін у судове засідання з розгляду справи 29.08.2023 обов`язковою не визнавалася.

З огляду на належне повідомлення учасників справи про дату, час та місце проведення судового засідання, відповідно до ст. 202 ГПК, відсутні підстави для відкладення судового засідання, а неявка представників сторін не перешкоджає розгляду в судовому засіданні справи по суті.

Крім того, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного розгляду справи, внаслідок чого вона може бути розглянута за наявними документами.

Згідно з частиною 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 240 ГПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

У судовому засіданні 29.08.2023 судом було прийнято рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

17 січня 2023 року між Філією "Лугинське лісове господарство" Державного підприємства "Ліси України" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Веар" (покупець) укладений договір купівлі-продажу необробленої деревини №3277/170123/32354487/1 (далі - договір, а.с. 15-21), згідно якого за результатами біржових торгів (аукціону №3277, з продажу необробленої деревини, які відбулись 17.01.2023 (лоти №11, 13, 15, 17, 19, 21, 23, 25, 27, 29) на підставі укладеної (укладених) біржових угод (біржової угоди), продавець зобов`язується передати у власність покупця, а покупець зобов`язується прийняти наступний товар, яким є необроблена деревина, що реалізована під час аукціону (аукціонів), яка відповідає умовам цього договору ( надалі- товар), і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що визначені в розділі 4 цього договору.

Термін поставки: до 31 березня 2023 року (п. 3.1. договору).

Поставка товару за даним договором здійснюється окремими частинами (партіями товару) згідно з графіком поставки за формою, наведеною у додатку №1, який є невід`ємною частиною даного договору, на умовах FCA (нижній/проміжний склад продавця)/EXW (верхній склад продавця) (п.3.2 договору).

Загальна вартість товару, що є предметом цього договору, встановлена в гривні відповідно до умов біржового (аукціонного) свідоцтва №3277/170123/32354487/1 від 17 січня 2023 (біржового (аукціонного) свідоцтва №3277/170123/32354487/1 від 17 січня 2023) про результати біржових торгів аукціону з продажу необробленої деревини № 3277, що відбулись 17 січня 2023 та 545 454, 00 (п`ятсот сорок п`ять тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) з ПДВ. Зміна вартості товару не допускається, крім випадків зміни вартості, обумовленої погодженням сторонами інших умов поставки відповідно до п. 3.3 цього договору (п.4.1 договору).

Покупець здійснює оплату (переоплата 100% вартості) кожної партії товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок продавця в сумі, що зазначається в рахунку (рахунках) протягом 5 (п`яти) банківських днів після отримання рахунку (рахунків) з урахуванням умов, визначених пунктом 4.2 договору, якщо інше не обумовлено сторонами згідно з пунктом 4.6 договору (п. 4.4 договору).

Сторони можуть домовитись про оплату партії товару після поставки, але в строк не більше 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки відповідної партії товару, про що сторонами укладається додаткова угода до цього договору (п. 4.6. договору).

Пунктом 5.2. договору передбачено, що продавець зобов`язаний протягом 5 (п`яти) робочих днів передати покупцеві партію товару після отримання на свій рахунок 100% передоплати за партію товару або здійснити відвантаження партії товару з урахуваванням пункту 4.6. договору. Під час передачі кожної партії товару продавець надає покупцеві наступні документи: товаро-транспортна (залізична) накладна, рахунок-фактура на оплату товару.

Датою передачі партії товару продавцем та прийому її покупцем, тобто датою поставки, вважається дата товарно-транспортної (залізничної) накладної (п. 5.3. договору).

Згідно п. 6.4. покупець зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити продавцеві грошові кошти в якості оплати за партію товару на умовах та у спосіб, що передбачені цим договором. Своєчасно та в повному обсязі прийняти партію товару від продавця відповідно до умов цього договору. Нести відповідальність за порушення умов цього договору.

Відповідно до п. 9.1,9.2. договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 31 березня 2023 року.

Закінчення строку цього договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п. 9.3. договору).

Договір підписаний представниками сторін та скріплений відтисками печаток.

Відповідно до додатку №1 до договору сторонами погоджено графік поставки, ціну договору та обсяг поставленого товару (а.с. 21).

На виконання взятих на себе зобов`язань позивачем здійснено поставку деревини відповідачу на загальну суму 486 630, 77 грн, згідно таких документів: товарно-транспортної накладної №380022 від 21.01.2023 на 40 529, 23 грн; товарно-транспортної накладної №380031 від 23.01.2023 на 43 641, 08 грн; товарно-транспортної накладної №860047 від 26.01.2023 на 42 472,42 грн; товарно-транспортної накладної №380078 від 27.01.2023 на 34 101, 36 грн; товарно-транспортної накладної №380079 від 27.01.2023 на 11 054, 87 грн; товарно-транспортної накладної №730093 від 28.01.2023 на 46425, 16 грн; товарно-транспортної накладної №710051 від 01.02.2023 на 44 871, 40 грн; товарно-транспортної накладної №430192 від 04.02.2023 на 45 502, 20 грн; товарно-транспортної накладної №800093 від 07.02.2023 на 42 664, 12 грн; товарно-транспортної накладної №860191 від 09.02.2023 на 46 554, 24 грн; товарно-транспортної накладної № 410064 від 10.02.2023 на 44 906, 99 грн; товарно-транспортної накладної №710116 від 14.02.2023 на 43 907, 70 грн (а.с. 22-33).

Відповідач здійснив оплату за поставлений товар частково, у розмірі 349 864, 03 грн, про що свідчать платіжні інструкції: №917 від 24.01.2023 на суму 22 234,09 грн; №2636 від 26.01.2023 на суму 100 000 грн (які були частково у сумі 62 475, 06 грн зараховані в погашення заборгованості за договором №27/09/2022/1 від 27.09.2022); №2644 від 30.01.2023 на суму 100 000, 00 грн; №2678 від 14.02.2023 на суму 100 000, 00 грн; №2524 від 14.04.2023 на суму 90 105, 00 грн (а.с. 34 -38).

Решта поставленого товару на суму 136 766, 74 грн залишилась не оплачена.

Позивачем неодноразово було направлено на адресу відповідача вимоги/претензії (а.с. 42-47) про сплату заборгованості. Відповідачем частково сплачено суму заборгованості.

Однак, претензія №605 від 19.04.2023 на суму 136 766, 74 грн залишилась без відповіді та задоволення.

Окрім того, позивачем надано лист-відповідь №1406 від 18.08.2023 ФОП Абрамчука, який є перевізником від Філії Лугинське лісове господарство ДП "Ліси України" до ТОВ "Веар", яким підтверджено отримання відповідачем продукції.

Оскільки відповідач не виконав взятих на себе обов`язків з оплати поставленого товару, позивач звернувся до господарського суду з даним позовом про стягнення заборгованості в розмірі 136 766, 74 грн оплати поставленого товару.

Доказів на підтвердження оплати поставленого позивачем товару, в тому числі станом на час розгляду справи в суді, до матеріалів справи не надано.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, про наслідки був повідомлений ухвалою суду про відкриття провадження у справі від 07.06.2023.

Оцінюючи подані докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд виходив з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини (ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України).

Стаття 173 ГК України передбачає, що господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ст. 174 ГК України однією з підстав виникнення господарського зобов`язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статей 526-527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Стаття 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позивачем, виконано умови договору та здійснено продаж товару на загальну суму 486 630, 77 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Обов`язок з оплати вартості товару відповідач виконав частково на суму 349 864, 03 грн, проте оплату вартості за товар у розмірі 136 766, 74 грн відповідач, станом на момент подання позову до суду не здійснив.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частина 1 статті 693 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов`язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу.

З припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред`явив йому кредитор пов`язану з цим вимогу.

Відтак, у відповідача виник обов`язок щодо оплати отриманого товару.

В силу положень статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 78 Господарського процесуального кодексу України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи те, що позивачем подано суду достатньо доказів на обгрунтування позовних вимог, а відповідачем не подано жодних доказів, які б спростовували позовні вимоги або свідчили про добровільне їх погашення, суд вважає, що позовні вимоги є такими, що підлягають до задоволення і стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 136 766, 74 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 129 Господарського процесуального кодексу України стягуються з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених вимог.

З огляду на зазначене, враховуючи, що позов визнано обґрунтованим судом в повному обсязі, судові витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 684, 00 грн покладаються на відповідача у справі.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-79, 91, 120, 123, 129, 233, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Веар" (вул. Шевченка 2Д, м. Рокитне, Рівненська обл., 34200, ) на користь Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (вул. Шота Руставелі, 9а, м. Київ, 01601, ) в особі філії "Лугинське лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" (вул. Вишневського,18, Коростенський р-н., Житомирська обл., 11301, ) заборгованість у розмірі 136 766 (сто тридцять шість тисяч сімсот шістдесят шість) грн 74 коп. та 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 вересня 2023 року.

Суддя А.М. Горплюк