СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

29 серпня 2023 року м. Харків Справа №922/776/23

Східний апеляційний господарський суд у складі судді:

суддя Гетьман Р.А.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№1756Х від 25.08.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23 (м. Харків, суддя Калантай М.В., повний текст рішення складено 31.07.2023),

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі», м. Харків,

до Фізичної особи ОСОБА_1 , м. Харків,

про стягнення 3 695 927,98 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи ОСОБА_1 (надалі - відповідач) про стягнення 3695927,98 грн, з яких 1147930,21 грн заборгованості по сплаті платежів за Договором (основний борг), 34366,05 грн пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 249206,59 грн штрафу за порушення строків оплат за Договором, 2141600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, 6243,73 грн 3% річних, 116581,40 грн інфляційних витрат.

На підтвердження позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за Договором суборенди №10,022Х-КА від 23.12.2021 щодо внесення суборендної плати та плати за утримання об`єкту суборенди, а також щодо своєчасного повернення майна.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 позов задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (03061, м.Київ, вул.Шепелєва Миколи, буд.6, код 42604,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, 32124,00 грн судового збору за подання позовної заяви та 777,62 грн судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Ухвалено видати наказ після набрання рішенням законної сили. В іншій частині позову відмовлено.

Фізична особа ОСОБА_1 з рішенням суду частково не погодилася та звернулася до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм чинного законодавства, просить скасувати судове рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 (повний текст складено 31.07.2023) по справі №922/776/23 частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині, а саме відмовити в задоволенні 2 141 600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди, 32 124,00 грн судового збору за подання позовної заяви на користь ТОВ «Хот Енерджі»; розподілити судові витрати.

Разом з апеляційною скаргою скаржник подав клопотання (вх.№10100 від 25.08.2023), в якому просить відстрочити сплату судового збору в сумі 48 186,00 грн за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Харківської області по справі №922/776/23 від 21.07.2023 (повний текст рішення складено 31.07.2023) за позовом ТОВ «Хот Енерджі» до Фізичної особи ОСОБА_1 до ухвалення судового рішення у справі №922/776/23.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу на предмет дотримання заявником процесуальних норм, суддя-доповідач дійшов висновку про залишення її без руху, враховуючи таке.

По-перше, статтею 258 Господарського процесуального кодексу України встановлено вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Частиною 2 статті 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до положень статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на день подання скарги, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п.4 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами судовий збір справляється у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до п.п.1 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, що діяла на момент звернення до суду першої інстанції, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум) (частина 4 статті 6 Закону України «Про судовий збір»).

Як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, апелянт оскаржує рішення в частині стягнення 2141600,00 грн штрафу за неповернення об`єкта оренди

Ураховуючи викладене, при зверненні до суду з цією апеляційною скаргою судовий збір мав бути сплачений у розмірі 48 186,00 грн ((2 141 600,00)*1,5%)*150%. Однак апелянт доказів відповідного до суду не надав.

Натомість, скаржником заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке мотивоване тим, що з 24.02.2022 відповідач не працює, підприємницьку діяльність не веде, є переселенцем, постановою ВП №71656145 від 26.04.2023 про арешт коштів боржника на виконання ухвали Господарського суду Харківської області по справі №922/776/23 від 06.04.2023 з метою примусового виконання судового рішення накладено арешт на рахунки ОСОБА_1 в банках.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає наступне.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, а також зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Так, відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати з підстав викладених вище. Цей перелік умов є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі №0940/2276/18.

Отже, єдиною підставою за якою суд має право (однак не зобов`язаний) відстрочити чи розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати є врахування судом майнового стану заявника.

При цьому, особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і надати докази на підтвердження того, що її майновий/фінансовий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Натомість, визначення судом майнового стану сторони є оціночним і залежить від поданих доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Згідно з позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 04 липня 2018 року у справі №686/114/16-ц, положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Kniat v. Poland», заява №71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland», заява №73547/01).

Тобто, підтвердження рівня майнового стану сторони має бути повним та всестороннім, для чого особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна обґрунтувати та підтвердити свої доводи відповідними доказами, які б відображали усі аспекти майнової неспроможності сплатити передбачений законом розмір судового збору.

Скаржником на підтвердження факту неспроможності сплати судового збору до свого клопотання додано довідку ВПО Сівакової О.С., докази блокування рахунків в банках та постанова про арешт коштів боржника ВП №71656145 від 26.04.2023.

Проте суд зауважує, що надані скаржником відомості не можуть в повній мірі свідчити про те, що апелянт не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб - зокрема для сплати судового збору.

Саме по собі введення воєнного стану на території України не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95 від 19.06.2001 зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У даному випадку, необхідність сплати судового збору є певним обмеженням при зверненні до суду, однак таке обмеження є загальним для всіх суб`єктів, яке визначено Господарським процесуальним кодексом України і не може бути визнане обмеженням права доступу до суду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Суд наголошує, що звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати с дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи, підтвердженим належними доказами.

Оскільки до поданого клопотання заявником не надано достатніх та повних доказів наявності інших підстав для відстрочення сплати судового збору відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суд не вбачає правових підстав для задоволення поданого клопотання про відстрочення сплати судового збору, що, як наслідок, є недоліком апеляційної скарги та потребує усунення шляхом надання апелянтом суду доказів сплати судового збору в установленому законом порядку та розмірі - 48 186,00 грн.

По-друге, відповідно до пункту 3 частини 3 статті 258 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги додаються докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Згідно статті 259 Господарського процесуального кодексу України, особа, яка подає апеляційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення.

Разом із тим, на підтвердження надсилання копії апеляційної скарги з додатками Товариству з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» () апелянт надав суду опис вкладення у цінний лист на адресу: а/с 58, м. Київ, 03056. Водночас, матеріали справи не містять інформації про належність зазначеної а/с позивачу та використання її останнім як адреси для листування. З огляду на що, відповідний недолік також підлягає усуненню шляхом надання суду листа з описом вкладення, що підтверджує надсилання копії апеляційної скарги з доданими документами на офіційну юридичну адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Хот Енерджі» (): 03061, місто Київ, вулиця Шепелєва Миколи, будинок 6.

Відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 258 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, відповідно, апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського процесуального кодексу суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 162, 164, 172 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи викладене, суддя-доповідач дійшов висновку, що відповідно до статті 260 Господарського процесуального кодексу України зазначене є підставою для залишення апеляційної скарги без руху з наданням 10-денного строку з дня вручення апелянту копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення вказаних вище недоліків, а саме апелянт повинен надати докази сплати судового збору у розмірі 48 186,00 грн та докази направлення копії апеляційної скарги з додатками на офіційну юридичну адресу позивача.

Керуючись статтями 174, 234, 256, 258, 259, 260 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи ОСОБА_1 (вх.№1756Х від 25.08.2023) на рішення Господарського суду Харківської області від 21.07.2023 у справі №922/776/23 залишити без руху.

2.Встановити апелянту десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків апеляційної скарги.

3.Східним апеляційним господарським судом в умовах воєнного стану, зважаючи на утруднення реалізації учасниками справи прав, наданих їм Господарським процесуальним кодексом України рекомендовано для прискорення документообігу в межах цієї справи, надсилати документи з використанням програми «Електронний суд» (за умов відповідної реєстрації) або скеровувати їх з засвідченням електронним цифровим підписом уповноваженої особи на електронну адресу Східного апеляційного господарського суду .

Реєстрація в електронному кабінеті можлива за посиланням https://id.court.gov.ua/rt.gov.ua/sud4875/

4.Повідомити апелянта, що заява про усунення недоліків повинна надійти до суду апеляційної інстанції не пізніше п`ятого дня з наступного дня після закінчення десятиденного строку на усунення недоліків.

5.Наслідки неусунення недоліків, визначених цією ухвалою, у строк, встановлений судом, визначені статтями 174, 260, 261 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя Р.А. Гетьман