ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

про розстрочку виконання рішення

"24" серпня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/979/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

розглянувши заяву (вх. № 21787 від 16.08.2023) Фізичної особи-підприємця Томіліна Віталія Миколайовича про розстрочку виконання рішення суду від 05.06.2023

по матеріалам справи

за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк", м. Київ
до Фізичної особи-підприємця Томіліна Віталія Миколайовича, м. Харків
простягнення 498 114,72 грн

представники сторін не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2023 року Акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" (Позивач) звернулось до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення з Відповідача - Фізичної особи-підприємця Томіліна Віталія Миколайовича загальну суму заборгованості у розмірі 498 114,72 грн, яка виникла за кредитним договором № -КД-1 від 06.05.2021 (де: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 226750,00 грн, 44614,71 грн заборгованості за процентами, заборгованості в порядку регресу за сплачену гарантією у розмірі 226 705,01 грн), а також суму судового збору.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.06.2023 позов задоволено та присуджено до стягнення з Фізичної особи-підприємця Томіліна Віталія Миколайовича (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" (адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д; ) загальну суму заборгованості у розмірі 498 114,72 грн, яка виникла за кредитним договором №-КД-1 від 06.05.2021 (де: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 226750,00 грн, 44614,71 грн заборгованості за процентами, заборгованості в порядку регресу за сплачену гарантією у розмірі 226 705,01 грн), а також суму 7471,72 грн судового збору.

Після набрання рішенням законної сили був виданий відповідний наказ від 29.06.2023.

До суду надійшла заява (вх. № 21787 від 16.08.2023) Фізичної особи-підприємця Томіліна Віталія Миколайовича про розстрочку виконання рішення суду від 05.06.2023 по справі №922/979/23 на 9 календарних місяців щомісячними платежами до повного його виконання.

Ухвалою від 16.08.2023 року подану заяву було прийнято та призначено до розгляду в судовому засіданні на 24.08.2023 року на 12-15.

Представники сторін у засідання не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Про день та час розгляду призначеної заяви були повідомлені належним чином.

Від позивача (стягувача) надійшло до суду заперечення (вх. № 22456 від 22.08.2023) на заяву боржника про розстрочення виконання рішення, де вважає такі доводи боржника безпідставними, необґрунтованими, такими що ускладнюють виконання рішення, а отже не підлягають задоволенню .

Від представника відповідача (боржника) надійшла заява про розстрочення виконання рішення (уточнена) (вх. № 22661 від 24.08.2023) разом з додатковими доказами.

Розглянувши подані сторонами документи, дослідивши доводи сторін, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

Відповідно до ст. 331 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Питання про розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися з урахуванням балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора. Необхідною умовою задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду є з`ясування питання щодо дотримання балансу інтересів сторін, а тому повинні досліджуватися та оцінюватися доводи і заперечення як позивача, так і відповідача.

Розстрочення виконання судового рішення не повинно сприяти ухиленню від його виконання та впливати на фінансовий стан позивача. Відстрочення виконання судового рішення є правом суду, яке може бути реалізоване ним у кожному конкретному випадку після оцінки обставин справи, наведених учасниками справи, наданих ними обґрунтувань та дослідження доказів.

В поданій заяві боржник просить суд розстрочити виконання судового рішення зазначаючи, що відповідач перебуває у складному фінансовому становищі, що значно утруднює виконання рішення суду. Негайне виконання рішення Суду призведе до практично повної зупинки діяльності Заявника, його повної та цілковитої неплатоспроможності взагалі.

В обґрунтування заяви боржник зазначає, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "2102-ІХ" від 24 лютого 2022 року.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року Харківська міська територіальна громада віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

При цьому, відповідач, незважаючи на початок збройної агресії РФ проти України та постійні обстріли намагався не припиняти роботу, вів господарську діяльність за адресою Харківська область, Дергачівський район, с. Руська лозова, вул. Белгородська,1. На підставі договору оренди приміщень відповідач орендував вищезазначені приміщення для здійснення господарської діяльності В зазначеному нежитловому приміщенні, розташоване виробниче обладнання, яке належить відповідачу на праві власності. Також у нежитловому приміщенні знаходиться сировина, необхідна для виробництва та готова продукція. На обладнанні з використанням закупленої сировини здійснювалося виробництво поліетиленових пакетів.

З початку введення воєнного стану територія, на якій розміщено виробництво, тобто селище Руська лозова, Дергачівського району Харківської області знаходилося під військовою окупацією збройних сил РФ, доступу до майна не було.

Після звільнення зазначеної території було виявлено, що під час воєнної операції Російських збройних сил на території на якій знаходиться належне заявнику майно за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська лозова, вул. Белгородська,1, приміщення та майно було зруйноване та фактично повністю знищено.

Внаслідок обстрілу нежитлове приміщення літ. А-2 за адресою: Харківська область, Дергачівський район, с. Руська лозова, вул. Белгородська,1 було повністю знищено, стіни та дах приміщення повністю зруйновані та, як наслідок, повністю зруйновано майно, що належить заявнику на праві власності. В результаті зазначених дій відповідачу спричинено значні збитки. Загальна оцінка матеріального збитку становить 4341011,9 грн.

Про зазначені події було повідомлено правоохоронні органи та на сьогодні порушено кримінальне провадження за ст. 438 КК України.

При цьому, не зважаючи на зазначені події відповідач намагався виконувати перед позивачем свої зобов`язання та перерахував під час воєнних дій на рахунок позивача суму 180000,00 грн.

З огляду на вищезазначене, виконання рішення Суду у даній справі наразі, без розстрочки виконання рішення суду спричинить повне припинення господарюючого суб`єкта внаслідок його цілковитого банкрутства.

Окремо необхідність надання розстрочки виконання судового рішення підтверджена документально, а саме документами, що свідчать про припинення господарської діяльності відповідача та документами що підтверджують знищення майна відповідача, понесення ним збитків та не можливість провести оплату всієї суми заборгованості одномоментно.

Боржник наголошував, що виконання рішення суду у даній справі наразі, без розстрочки виконання рішення суду спричинить повне припинення господарюючого суб`єкта внаслідок його цілковитого банкрутства.

Відповідно до статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання рішення боржник надав копія декларації про доходи, копії договорів оренди, заяву про вчинення кримінального правопорушення, акт про пошкодження (знищення) рухомого та нерухомого майна, які судом були досліджені з метою встановлення наявності поважних причин для розстрочення виконання рішення.

Крім того, боржником надано документи, які свідчать про часткове погашення боргу в рамках примусового виконання рішення суду після відкриття виконавчого провадження.

При вирішенні заяви про розстрочку виконання рішення суд враховує, що відповідно до ст. 331 ГПК України її задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають можливість виконання рішення суду.

Так суд зазначає, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, слід враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За приписом ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно ст. 326 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Так, ст. 239 ГПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочити виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Президентом України підписаний Указ № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", який затверджено Законом України "2102-ІХ" від 24 лютого 2022 року.

Ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" встановлено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року Харківська міська територіальна громада віднесена до територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій.

При цьому, відповідач, як про це вказує сам заявник, незважаючи на початок збройної агресії РФ проти України та постійні обстріли не припиняло роботу, хоча в даний період більшість підприємств Харкова призупинили свою господарську діяльність, а деякі і зовсім зупинилися, у зв`язку із обстрілами та евакуацією працівників.

В обґрунтування наявності підстав для розстрочення виконання рішення боржник надав документи фінансової звітності, копії договорів оренди, акт знищення майна, заяву про вчинення кримінального правопорушення які судом були досліджені з метою встановлення наявності поважних причин для розстрочення виконання рішення.

Отже, судом враховується, що у боржника відсутня фінансова можливість сплатити борг одним платежем одразу.

Враховуючи, що існування заборгованості підтверджене обов`язковими та такими, що підлягають виконанню, судовими рішеннями, надає особі, на чию користь вони були винесені "легітимні сподівання" на те, що заборгованість буде йому сплачено та така заборгованість становить "майно" цієї особи у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008), то з метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд та права на повагу до приватної власності суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити:

1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами;

2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація "потерпілій стороні" за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми;

3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як "потерпілої сторони";

4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Водночас, оскільки пунктом 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, вони не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (рішення ЄСПЛ у справі "Горнсбі проти Греції", у справі "Бурдов проти Росії", у справі "Ясюнієне проти Литви").

Заявником означено, що наразі боржник неспроможний виконати рішення суду у розмірі, визначеному рішенням суду, однак планує виконати його у майбутньому у добровільному порядку, із розстроченням графіку сплати платежів, частинами.

Перелік "обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення" у національному законодавстві є нечітким. Обмеження стосовно можливого та допустимого строку розстрочки (відстрочки) виконання остаточного рішення у законі відсутнє.

Отже, суд, який прийняв рішення, має широкі дискреційні повноваження щодо підстав та строку для надання розстрочки виконання рішення, і у кожному конкретному випадку за своїм внутрішнім переконанням оцінює наявні у справі докази і вирішує питання про наявність чи відсутність обставин для вчинення таких процесуальних дій.

Суд, давши оцінку дотримання принципу пропорційності, тобто встановлення справедливого балансу між інтересами суспільства в цілому та вимогою захисту основних прав стягувача і можливістю тимчасового обмеження його права на законне сподівання отримати кошти, вважає, що наведені боржником обставини є такими, що істотно ускладнюють негайне виконання рішення про стягнення грошових коштів на користь стягувача наразі та будуть усунуті в майбутньому.

Ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ст. 331 ГПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочки або розстрочки виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; стосовно фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочення та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Відповідно до ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, а також з метою забезпечення повного виконання судового рішення та запобігання настання в значній мірі обтяжливих для стягувача та боржника обставин, які може зумовити необґрунтовано затягнуте або негайне виконання судового рішення, дійшов висновку про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду щомісячними платежами до повного їх виконання, на 6 місяців, до лютого 2024 року включно (враховуючи, що рішення суду по справі № 922/979/23 ухвалене у червні 2023 року).

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з визначеним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки визначаються затвердженим судом графіком.

Суд враховує, що за практикою Європейського суду з прав людини в окремих справах проти України було встановлено, що короткі затримки, менші ніж один рік, не вважаються настільки надмірними, щоб піднімати питання про порушення п. 1 ст. 6 Конвенції ("Корнілов та інші проти України", заява № 36575/02, ухвала від 07.10.2003).

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю (ч. 7 ст. 331 ГПК України).

Керуючись ст. 232, 234, 235, 331 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву (вх. № 21787 від 16.08.2023) Фізичної особи-підприємця Томіліна Віталія Миколайовича про розстрочення виконання судового рішення від 05.06.2023 - задовольнити частково.

Розстрочити виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05 червня 2023 р. по справі № 922/979/23.

Затвердити наступний графік розстрочення виконання рішення Господарського суду Харківської області від 05 червня 2023 р. по справі № 922/979/23:

- до 20.09.2023 року - 75688,03 грн.

- до 20.10.2023 року - 75688,03 грн.

- до 20.11.2023 року - 75688,03 грн.

- до 20.12.2023 року - 75688,03 грн.

- до 20.01.2024 року - 75688,03 грн.

- до 20.02.2024 року - 75688,03 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, передбаченому статтями 254-257 Господарського процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня її прийняття.

Повний текст ухвали підписано 29.08.2023.

Суддя Жигалкін І.П.