ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25 серпня 2023 року Справа № 903/650/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Волинська облспоживспілка», м.Луцьк

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Мельничука Олександра Олексійовича

про стягнення 52 275 грн. 77 коп. та усунення перешкод у користуванні торгівельним місцем

Суддя Шум М.С.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

встановив: Волинська обласна спілка споживчих товариств звернулася з позовом до фізичної особи - підприємця Мельничука Олександра Олексійовича про стягнення 52 275 грн. 77 коп. неустойки та усунення перешкод у користуванні торгівельним місцем. Позивач зазначає про намір стягнути з відповідача орієнтовно 5 000 грн. 00 коп. на правничу допомогу.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на ст. 785 ЦК України, а також на неналежне виконання відповідачем умов договору оренди торговельного місця №1518/155/15 від 01.01.2015 в частині звільнення торговельного місця від металевої конструкції та повернення його позивачу після дострокового припинення договору.

Ухвалою суду від 28.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу подати суду в порядку статей 165, 178 Господарського процесуального кодексу України не пізніше п`ятнадцяти календарних днів з дня вручення даної ухвали відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову при їх наявності, одночасно копію відзиву надіслати позивачу, докази чого подати суду. У разі наявності заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачу подати суду заяву із обґрунтуванням заперечень протягом 15 календарних днів з дня вручення даної ухвали, позивачу, - протягом 5 календарних днів з дня отримання відзиву. .

За приписами ч. 1 ст. 7 ЗУ "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.

Судова повістка повернута об`єктом поштового зв`язку з позначкою "адресат відсутній за вказаною адресою" (а.с. 39-41).

Місцем реєстрації відповідача є м. Луцьк, вул. Рівненська, 56.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відтак, в силу положення пункту 5 частини 6 статті 242 ГПК України, день невдалої спроби вручення поштового відправлення за адресою місцезнаходження відповідача, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, вважається днем вручення відповідачу ухвали суду про відкриття провадження у справі, а саме - 28.06.2023.

Надіслання судом процесуальних документів на адресу, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у разі відсутності повідомлення особою іншої адреси для направлення поштової кореспонденції, є належним виконанням приписів процесуального закону щодо надсилання судових рішень учасникам справи (аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 11.09.2018 по справі № 911/3309/17).

Сам лише факт неотримання скаржником поштової кореспонденції, якою суд, з додержанням вимог процесуального закону, надсилав ухвалу для вчинення відповідних дій за належною адресою та яка повернулась в суд у зв`язку з її неотриманням адресатом, не може вважатися поважною причиною невиконання ухвали суду, оскільки зумовлено не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надала суду таку адресу для кореспонденції.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 916/3200/17, від 22.07.2021 № 920/938/20.

Відзив відповідача станом на 25.08.2023 на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§ 66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи відсутність відзиву відповідача, закінчення строку на його подання, ст. 248 ГПК України щодо розгляду справи у спрощеному провадженні у розумні строки, призначення справи без повідомлення сторін, що норми ст. 74 ГПК України щодо обов`язку суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п. 4 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що ним, в межах наданих йому повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів, не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за необхідне розгляд справи проводити за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

01.01.2015 між ТОВ «Волинська облспоживспілка» (позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Мельничуком Олександром Олексійовичем (відпвідач, орендар) укладено договір оренди торговельного місця №1518/155/15.

Предметом договору є торговельне місце №155, загальною площею 29,00 кв.м., що розташоване на Завокзальному ринку за адресою: м. Луцьк, вул. Карпенка - Карого, 1 (далі - "Торговельне місце"), яке надається орендодавцем у тимчасове платне користування орендареві для розміщення об`єкту торгівлі (малої архітектурної форми, яка не є власністю орендодавця) для провадження торговельної діяльності. Передача торговельного місця в тимчасове платне користування не спричиняє передачу орендареві права власності на це місце, його власником залишається орендодавець, а орендар користується ним протягом терміну дії цього договору без права суборенди та приватизації (п.2.1). Вступ орендаря у користування торговельним місцем настає одночасно з підписанням сторонами даного договору. Підписання даного договору свідчить про те, що орендар отримав в користування торговельне місце (п.3.1). Після закінчення строку оренди, передбаченого цим договором або у випадку дострокового припинення договору, орендар зобов`язаний повністю звільнити торговельне місце та виконати інші свої зобов`язання перед орендодавцем, в тому числі грошові, протягом 10 календарних днів. Повернення торговельного місця підтверджується підписанням акту прийому-передачі. У випадку невиконання орендарем даного пункту орендодавець має право самостійно звільнити торговельне місце від об`єкту торгівлі, яким користується орендар, шляхом демонтажу та вивезення з території ринку, про що комісією у складі трьох працівників орендодавця складається відповідний акт та повідомляється орендар (п. 3.2). З 1.01.2015 по 31.12.2018 розмір орендної плати за торговельне місце складає 1 740,00 грн. на місяць в т. ч. ПДВ. Протягом грудня 2018 року сторони зобов`язані укласти додаткову угоду до договору про встановлення розміру орендної плати на наступні 5 років дії договору з 01.01.2019 по 31.12.2024. .

Додатковими угодами №4 від 31.12.2018, №5 від 31.12.2019, №6 від 31.12.2020, №7 від 31.12.2021 (а.с. 11-14) сторонами змінювався розмір орендної плати.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що орендна плата сплачується щомісячно на поточний рахунок орендодавця , не пізніше 15 - го числа поточного місяця.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди ФОП Мельничук О.О. отримав торгівельне місце №155, що підтверджується підписанням договору, укладеними сторонами додатковими угодами до договору від 01.01.2015.

Листом №1237 від 14.12.2022 ТзОВ "Волинська облспоживспілка" повідомила відповідача про відмову від договору оренди торговельного місця №1518/155/15 у зв`язку несплатою орендної плати протягом 3-х місяців підряд. В листі зазначено, що з моменту отримання вказаного повідомлення договір вважається припиненим, а відповідач зобов`язаний відповідно до п. 3.2 договору звільнити торгівельне місце та передати його орендодавцю. У разі невиконання вищевказаних умов за користування торгівельним місцем №155 без договору оренди буде стягнуто неустойку у розмірі подвійної оплати за користування. Правління облспоживспілки повідомило про необхідність сплати орендної плати 01.01.2023 по 18.06.2023 в сумі 52 276,77 грн. за торгівельне місце №155 .

Докази звільнення відповідачем спірного торгівельного місця в матеріалах справи відсутні.

Згідно акту обстеження торговельного місця №155 від 20.06.2023, на території Завокзального ринку знаходиться металева конструкція (тимчасова споруда) , яка належить підприємцю Мельничуку О.О. та встановлено, що відповідач здійснює свою торгівельну діяльність особисто .

Приписами ч. 1 ст. 759 ЦК України визначено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Законом можуть бути встановлені види майна, що не можуть бути предметом договору найму. Предметом договору найму можуть бути майнові права. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором (ч.ч. 1, 5 ст. 762 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Ст. 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за найм речі протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

Листом №14 повідомлено відповідача про відмову від договору у зв`язку з несплатою за період з липня 2021 по лютий 2022 року орендної плати. Лист відповідач отримав 22.02.2022, отже договір є розірваним з 22.02.2022. Докази сплати (часткової сплати) орендних платежів в матеріалах справи відсутні.

Матеріалами справи підтверджено здійснення торгівельної діяльності на торгівельному місці №155 ФОП Мельничук О.О.

Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідно до 1 ч. ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1статті 598 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Згідно п. 3.2 договору у випадку дострокового припинення договору орендар зобов`язаний повністю звільнити торговельне місце та виконати інші свої зобов`язання перед орендодавцем, в тому числі грошові, протягом 10 календарних днів.

Матеріалами справи підтверджено здійснення відповідачем підприємницької діяльності на спірному торгівельному місці, докази його звільнення в матеріалах справи відсутні.

У зв`язку з припиненням дії договору оренди відповідач втрачає статус орендаря, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод в користуванні ТОВ "Волинська облспоживспілка" торговельним місцем №155 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим кодексом, іншими законами і договором.

Згідно з ч.1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Передбачені статтею 785 ЦК України наслідки пов`язані з моментом припинення договору оренди (найму).

Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Водночас, неустойка, стягнення якої передбачено ч.2 ст.785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається законодавцем як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Отже, законодавством, що регулює орендні правовідносини, встановлено можливість стягнення неустойки за весь час прострочення виконання зобов`язання щодо повернення об`єкта оренди.

Неустойка в сумі 52 276,77 грн. за період з 01.01.2023 по 18.06.2023 нарахована позивачем виходячи із розміру щомісячної орендної плати (309,33 грн./ день - 169 днів), підтверджена матеріалами справи, відповідачем неоспорена, є підставною та підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 785 ЦК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Зі змісту ст. 77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.

Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частинами 1, 2, 3 ст. 13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Враховуючи, що спір до суду доведений з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 5 368.00 грн . слід покласти на нього згідно ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 13, 14, 73-80, 129, 232, 236-240 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Усунути перешкоди в користуванні Товариством з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" (вул. Ковельська, буд. 13, м.Луцьк, ) торговельним місцем №155 шляхом виселення Фізичної особи-підприємця Мельничука Олександра Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) (демонтажу малої архітектурної форми) із торгівельного місця №155 загальною площею 29,00 кв.м., що знаходиться на території "Завокзального ринку" за адресою вул.Карпенка-Карого, 1, м. Луцьк.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Мельничука Олександра Олексійовича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Волинська облспоживспілка" (вул. Ковельська, буд. 13, м.Луцьк, ) 52 276,77 грн. заборгованості та 5 368,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Північно-західного апеляційного господарського суду відповідно до ст. 255-256, п. 17.5 Перехідних положень ГПК України.

Суддя М. С. Шум