УХВАЛА

м. Київ

15.08.2023Справа №910/7491/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Васильченко Т.В., за участю секретаря судового засідання Крисько О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи №910/7491/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Стронг"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс"

про визнання договорів недійсними та визнання відсутнім права вимоги

та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест"

та Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ"

про визнання недійсним договору

Представники учасників справи:

від позивача за первісним позовом (відповідача-1 за зустрічним позовом): Попов Р.В.;

від відповідача-1 за первісним позовом (відповідача-2 за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача-2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом): не з`явився;

від відповідача-3 за первісним позовом: не з`явився;

від третьої особи: Герасименко М.В.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" (далі - відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" (далі - відповідач-2) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Стронг" (далі - відповідач-3) про визнання договорів недійсними та визнання відсутнім права вимоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі укладеного з відовідачем-1 договору про відступлення права вимоги №1 від 01.10.2021 року отримав право вимоги за попереднім договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Грандісон" від 03.06.2019 та додаткової угоди №1 від 10.06.2019 року за попереднім договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ "Грандісон" від 03.06.2019. Втім, йому стало відомо про існування аналогічних договорів з тим же предметом, зокрема, договору факторингу №93/21-Ф від 30.09.2021 року укладеного між ТОВ "Буддевелопмент Київ" та ТОВ "Фінансова компанія "Стронг" та договору факторингу №21/09/22 від 21.09.2022 укладеного між ТОВ "Буддевелопмент Київ" та ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар", які порушують його права, законні інтереси та є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, у зв`язку з чим просить суд визнати їх недійсними, а право вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Вінстар" за договором факторингу №21/09/22 від 21.09.2022 відсутнім.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.05.2023 відкрито провадження у справі №910/7491/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 13.06.2023.

У судовому засіданні 13.06.2023 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про залучення до участі у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" в якості третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача у справі, встановлення учасникам справи строків для подання заяв по суті спору та відкладення підготовчого засідання.

При цьому, 13.06.2023 року через відділ діловодства суду від відповідача-2 (далі - позивач за зустрічним позовом) надійшла зустрічна позовна заява до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" (далі - відповідач-1 за зустрічним позовом) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" (далі - відповідач-2 за зустрічним позовом) про визнання недійсним договору №1 про відступлення права вимоги від 01.10.2021.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі укладеного з відповідачем-2 за зустрічним позовом договору факторингу №21/09/22 від 21.09.2022 до позивача за зустрічним позовом перейшло право грошової вимоги за попереднім договором купівлі-продажу частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Грандісон" від 03.06.2019 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс". Однак, належне позивачу за зустрічним позовом право вимоги, було передано відповідачем-2 за договором №1 про відступлення права вимоги від 01.10.2021 відповідачу-1 за зустрічним позовом, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом просить визнати недійсним договір №1 про відступлення права вимоги від 01.10.2021.

16.06.2023 року через відділ діловодства суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" надійшла заява про передачу справи за підсудністю, оскільки в провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/1733/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ", а тому згідно приписів частини 2 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства цей позов має бути переданий до суду в провадженні якого перебуває справа про банкрутство одного з відповідачів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.06.2023 року прийнято зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" про визнання недійсним договору №1 про відступлення права вимоги від 01.10.2021 до розгляду з первісним позовом у справі №910/7491/23, вимоги за зустрічним позовом об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.07.2023 призначено підготовче засідання у справі на 08.08.2023 року.

У судовому засіданні 08.08.2023 суд, у відповідності до частини 4, 5 статті 233 ГПК України, постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання, про оголошення перерви у судовому засіданні до 15.08.2023 року у зв`язку із оголошенням повітряної тривоги у м. Києві з метою збереження безпеки учасників судового процесу.

У судове засідання 15.08.2023 року з`явився представник позивача за первісним позовом (відповідача-1 за зустрічним позовом) та третьої особи, надали свої пояснення по справі.

Представники відповідача-1 за первісним позовом (відповідача-2 за зустрічним позовом), відповідача-2 за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) та відповідача-3 за первісним позовом не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час, місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі за первісним позовом були належним чином повідомлені про розгляд даної справи і не надали суду доказів наявності поважних причин неявки в судове засідання, суд керуючись приписами статті 202 Господарського процесуального кодексу України, вважає за можливе проводити судове засідання за їх відсутності.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" про передачу справи за підсудністю суд дійшов такого висновку.

Приписи статті 125 Конституції України передбачають, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом. Аналогічні положення закріплені в частині 1 статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Частиною 3 статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають із господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені законом до їх юрисдикції.

Положеннями Господарського процесуального кодексу України визначено такі види юрисдикції (підсудності): предметна та суб`єктна юрисдикція господарських судів (статті 20-23 ГПК України), інстанційна юрисдикція (статті 24-26 ГПК України) та територіальна юрисдикція (підсудність) (статті 27-31 ГПК України).

Так, у відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

За загальним правилом, закріпленим у частині 1 статті 27 Господарського процесуального кодексу України, позов пред`являється до господарського суду за місцезнаходженням чи місцем проживання відповідача, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до вимог частини 1 статті 29 Господарського процесуального кодексу України право вибору між господарськими судами, яким відповідно до цієї статті підсудна справа, належить позивачу, за винятком виключної підсудності, встановленої статтею 30 цього Кодексу.

Стаття 30 Господарського процесуального кодексу України визначає порядок розгляду справ за виключною підсудністю, перелік категорій справ у якій розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключна підсудність - правило, відповідно до якого справа має бути розглянута тільки певним господарським судом. Виключна підсудність означає, що деякі категорії справ не можуть розглядатися за загальними правилами підсудності, а також за правилами альтернативної підсудності. Виключна підсудність за змістом статті 30 ГПК України, визначає суд, яким має бути розглянуто справу.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2022 року у справі №917/1212/21 та від 16.08.2019 у справі №916/142/19.

Правило про виключну підсудність застосовується судом у будь-якому випадку за наявності визначених законом умов, не залежить від волі сторін, а також наявності чи відсутності обґрунтувань учасників справи щодо її застосування.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 21.04.2022 року у справі №917/1212/21 та від 15.05.2018 у справі №905/1566/17.

Виходячи із комплексного аналізу положень статей 30, 31 Господарського процесуального кодексу України, суди не можуть допускати випадків будь-яких спорів щодо підсудності, оскільки Господарським процесуальним кодексом України чітко визначено категорії спорів, які повинні розглядатися тільки за виключною підсудністю.

Так, частина 13 статті 30 Господарського процесуального кодексу України встановлює виключну підсудність справ, що передбачені пунктами 8 та 9 частини першої статті 20 цього Кодексу, господарським судам за місцезнаходженням боржника.

При цьому, 21.10.2019 введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства, пунктами 2, 4 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" якого визначено, що з дня введення його в дію Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" втрачає чинність і подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Частина 1 статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства передбачає, що спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

За приписами частини другої вказаної статті, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (неплатоспроможність), в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про відшкодування шкоди та/або збитків, завданих боржнику; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Отже, законодавцем вкотре підкреслено, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 18.02.2020 у справі №918/335/17, від 15.01.2020 у справі №607/6254/15-ц, постановах Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №910/1065/21, від 09.06.2022 у справі №906/1041/19 (906/878/21), від 02.02.2021 у справі №925/1342/14, від 12.01.2021 у справі №334/5073/19, від 06.02.2020 у справі №910/1116/18.

Системний аналіз приписів Господарського процесуального кодексу України та Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.05.2023 у справі №908/3468/13, від 28.04.2021 у справі №428/2376/20 та від 24.05.2023 року у справі №908/1957/21(908/3544/21).

Відтак, норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №916/585/18(916/1051/20) та у постанові Касаційного господарського Суду у складі Верховного Суду від 18.07.2023 у справі №908/129/22(908/1332/22) підтримано раніше викладений висновок про те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, в тому числі, спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником, з дня введення в дію вказаного Кодексу має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

При цьому, як наголошено у постанові Верховного Суду у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду від 24.05.2023 року у справі №908/1957/21(908/3544/21) цей підхід є дієвим механізмом забезпечення реалізації принципу конкурсного імунітету, а також судового контролю у відносинах неплатоспроможності та банкрутства, за яким усі рішення чи дії, що можуть вплинути на майнові активи боржника, мають бути підконтрольні суду, що здійснює провадження у справі про банкрутство.

Згідно з частиною 4 статті 236 Господарського процесуального кодексу України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом за відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 04.05.2023 року у справі №904/1733/23 відкрито провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" (ідентифікаційний код 42248258), а Товариство з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" (позивач за первісним позовом) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" (позивач за зустрічним позовом), в даній справі, заявили вимоги про визнання недійсними правочинів, укладених боржником.

За таких обставин, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент звернення позивача до суду, приймаючи до уваги правові висновки, які викладені в постановах Верховного Суду, суд дійшов висновку, що спір має вирішуватись господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

У відповідності до вимог статті 31 Господарського процесуального кодексу України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду (ч. 1 ст. 31 ГПК України).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення (ч. 3 ст. 31 ГПК України).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданого позивачем за зустрічним позовом клопотання, а тому матеріали справи №910/7491/23 підлягають передачі за виключною підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області в межах справи №904/1733/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ".

Керуючись приписами статей 20, 27, 30, 31, 202, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Матеріали справи №910/7491/23 за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар", Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Стронг" про визнання договорів недійсними та визнання відсутнім права вимоги та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фаст Агро Інвест", Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ" про визнання недійсним договору №1 про відступлення права вимоги від 01.10.2021 передати за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області (49027, м. Дніпро, вул. Володимира Винниченка, буд. 1) в межах справи №904/1733/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддевелопмент Київ".

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

Повний текст ухвали складено та підписано 28.08.2023.

Суддя Т.В. Васильченко