РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

28.08.2023Справа № 910/13742/22
Господарський суд міста Києва у складі судді Полякової К.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес"

про стягнення 95313,79 грн.

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Провідна" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" про стягнення 64910,59 грн. відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, 1344,45 грн. трьох процентів річних, 18619,56 грн. пені та 10439,19 грн. інфляційних втрат. Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач, як страховик винної у ДТП особи, не відшкодував позивачу шкоду, завдану страхувальником відповідача внаслідок ДТП. Також позивач просив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.01.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.02.2023 задоволено клопотання Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" про витребування доказів. Витребувано в Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" повний текст договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 13.03.2021 № 06/6773221/1046/21.

На виконання ухвали суду позивачем 20.02.2023 на електронну пошту суду долучено до матеріалів справи копію договору добровільного страхування наземних транспортних засобів від 13.03.2021 № 06/6773221/1046/21.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що подія із транспортним засобом Skoda, державний номер НОМЕР_1 , не є страховим випадком згідно з Правилами страхування позивача, оскільки використання транспортного засобу мало здійснюватися в звичайному режимі, а не як таксі. Відтак, позивач безпідставно виплатив страхове відшкодування.

У відповіді на відзив позивач наголосив, що посилання відповідача на використання транспортного засобу в режимі таксі є безпідставними. До того ж, з метою визначення розміру матеріального збитку складено звіт, згідно з яким виплачено страхове відшкодування в сумі 64910,59 грн.

При розгляді справи судом враховано частину 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка визначає право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

13.03.2021 між позивачем, як страховиком, та ТОВ «ДММ-Автосервіс», як страхувальником, укладено договір № 06/6773221/1046/21, добровільного страхування наземних транспортних засобів, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 . Вигодонабувачем за договором є ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту 5 договору використання транспортного засобу (режим експлуатації): звичайний.

09.09.2021 у м. Києві по б-р Лесі Українки, 26, відбулася дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки Volkswagen Tiguan, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , у зв`язку з чим останньому транспортному засобу завдано пошкоджень.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 12.11.2021 у справі № 757/52206/21-п ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП.

10.09.2021 страхувальник звернувся до позивача з заявою № 364/80 про факт настання події та виплату страхового відшкодування за договором від 13.03.2021 № 06/6773221/1046/21.

Згідно зі звітом від 01.10.2021 № про визначення вартості матеріального збитку, складеного ТОВ «Експертплюс», вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , із урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,2794 становить 169735,74 грн. із ПДВ.

На підставі вищевказаного звіту позивачем складено страховий акт від 03.11.2021 № та визначено розмір страхового відшкодування в сумі 64910,59 грн., ураховуючи вартість придатних залишків ТЗ у розмірі 111800 грн. та розмір франшизи в сумі 21000 грн.

Дана сума страхового відшкодування в загальному розмірі 64910,59 грн. позивачем сплачена на рахунок вигодонабувача ОСОБА_1 , що підтверджується платіжним дорученням від 04.11.2021 № 046741.

Цивільно-правова відповідальність винного у скоєнні ДТП водія ОСОБА_2 на момент скоєння ДТП застрахована у відповідача за полісом № ЕР/202963803, який станом на дату ДТП 09.09.2021 був діючим.

У зв`язку з цим, позивач звертався до відповідача з претензією від 21.12.2021 № /АК на виплату (страхового) відшкодування в розмірі 64910,59 грн., однак відповіді або грошових коштів не отримав.

За змістом статті 980 ЦК України, статті 4 Закону України "Про страхування" залежно від предмета договору страхування може бути особистим, майновим, а також страхуванням відповідальності.

Згідно з положеннями статті 999 ЦК України і статей 6, 7 Закону України "Про страхування" за вольовою ознакою страхування може бути добровільним і обов`язковим, тому кожен вид страхування має свої особливості правового регулювання.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Отже, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Станом на час настання страхового випадку (ДТП) цивільно-правову відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, застраховано відповідачем на підставі полісу № ЕР/202963803 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 та від 03.07.2019 у справі № 910/12722/18.

Приймаючи до уваги визначену вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , на підставі звіту від 01.10.2021 № , складеного ТОВ «Експертплюс», позивачем обґрунтовано визначено розмір заподіяної шкоди в сумі 64910,59 грн.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Аналогічну позицію викладено в статті 9 Закону України «Про страхування».

Відповідно до даних полісу № ЕР/202963803 розмір франшизи становить 0 грн.

Судом прийняті до уваги зауваження відповідача про те, що умовами договору від 13.03.2021 № 06/6773221/1046/21 та Правилами страхування передбачено виключення зі страхових випадків подію, що сталася внаслідок використання застрахованого транспортного засобу як таксі або маршрутного таксі.

Відтак, за твердженнями відповідача, у позивача були відсутні правові підстави для виплати страхового відшкодування за дорожньо-транспортною пригодою, що мала місце 09.09.2021 року.

Разом із цим, матеріали справи не містять жодних доказів експлуатації транспортного засобу марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , що забезпечений за договором від 13.03.2021 № 06/6773221/1046/21, як таксі або маршрутного таксі.

До того ж, пунктом 5 вказаного договору обумовлено використання транспортного засобу/режим експлуатації, як звичайний.

У пункті 1.1.30 договору (додаток 1 до наказу від 29.12.2020 № 120) передбачено, що страхувальник шляхом підписання цього договору погоджується, що будь-які непрямі ознаки використання застрахованого ТЗ в якості таксі/маршрутного таксі (як-то: емблеми (реквізити) служби таксі, шашки, позначки маршруту, встановлена радіостанція таксі, показання свідків, наявність ліцензії на право здійснення такої діяльності) будуть вважатися достатніми доказами визнання такого транспортного засобу таким, що використовується в якості таксі/маршрутного таксі.

Натомість, відповідних доказів використання транспортного засобу марки Skoda Fabia, державний номер НОМЕР_1 , в якості таксі/маршрутного таксі відповідачем не надано та матеріали справи не містять, відтак відповідні заперечення відповідача є недоведеними.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у цій частині в повному обсязі.

Крім того, позивач просив стягнути 1344,45 грн. трьох процентів річних, 18619,56 грн. пені та 10439,19 грн. інфляційних втрат, нарахованих за період з 24.03.2022 до 30.11.2022 року.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися: а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ; б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження; в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують; г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих; ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Положеннями п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

За приписами п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовідносини, в яких страховик у разі настання страхового випадку зобов`язаний здійснити страхову виплату, є грошовим зобов`язанням, а тому правовідносини з відшкодування шкоди в порядку суброгації, які склалися між сторонами у справі, також є грошовим зобов`язанням.

З огляду на зазначене, здійснивши перерахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат за визначений позивачем період на суму заборгованості в розмірі 64910,59 грн., суд дійшов висновку про стягнення останніх у заявленому позивачем розмірі.

У свою чергу, відповідачем контррозрахунок пені, 3% річних та інфляційних втрат не надано.

За встановленими судом обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 232, 236-241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м. Київ, вул. Білоруська, 3; ідентифікаційний код 20344871) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, просп. Повітрофлотський, 25; ідентифікаційний код 23510137) 64910 (шістдесят чотири тисячі дев`ятсот десять) грн. 59 коп. відшкодування матеріальної шкоди, 1344 (одну тисячу триста сорок чотири) грн. 45 коп. трьох процентів річних, 18619 (вісімнадцять тисяч шістсот дев`ятнадцять) грн. 56 коп. пені, 10439 (десять тисяч чотириста тридцять дев`ять) грн. 19 коп. інфляційних втрат, а також 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя К.В. Полякова