ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 року м. ОдесаСправа № 916/2947/22
м. Одеса, проспект Шевченка, 29, зал судових засідань Південно-західного апеляційного господарського суду №6

Південно-західний апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді Савицького Я.Ф.,

суддів: Колоколова С.І.,

Разюк Г.П.,

секретар судового засідання - Турук Д.В.,

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Пронюк В.Я., за довіреністю;

від відповідача: Гончар М.В., у порядку самопредставництва;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради

на рішення Господарського суду Одеської області

від 05 квітня 2023 року (повний текст складено 14.04.2023)

у справі №916/2947/22

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача: Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради

про стягнення заборгованості в розмірі 627 547,60 грн., з якої 469 581,17 грн. - сума основного боргу, 56 864,35 грн. - пеня, 9 378,75 грн. - 3% річних, 91 723,33 грн. - інфляційні втрати, -

суддя суду першої інстанції: Шаратов Ю.А.,

час та місце винесення рішення: 05.04.2023, м. Одеса, проспект Шевченка, 29, Господарський суд Одеської області

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 29.08.2023 відповідно до ст. 240 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (далі - Позивач, ТОВ «ГК «Нафтогаз України») звернулось до Господарського суду Одеської області з позовом до Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради (далі - Відповідач, Управління) про стягнення з останнього 627 547,60 грн., з яких: 469 581,17 грн. - сума основного боргу з оплати вартості поставленого природного газу, 56 864,35 грн. - пеня за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з оплати вартості поставленого природного газу, 9 378,75 грн. - 3% річних за прострочення виконання грошових зобов`язань з оплати вартості поставленого природного газу, 91 723,33 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання Відповідачем зобов`язань умов Типового договору постачання природного газу постачальником "останньої надії" - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» щодо оплати поставленого Управлінню природного газу протягом листопада 2021, оскільки у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником, об`єми природного газу, спожитого Відповідачем у відповідному періоді, автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії", і, відповідно, спожитий Відповідачем природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22 (суддя Шаратов Ю.А.) позов задоволено частково; стягнуто з Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" 469 581,17 грн. основного боргу, 13 379,85 грн. пені, 9 378,75 грн. - 3% річних, 91 723,33 грн. інфляційних втрат та витрати на сплату судового збору в розмірі 8 760,94 грн.

У задоволенні позовних вимог щодо стягнення 43 484,50 грн. пені - відмовлено.

У вказаному рішенні Господарський суд Одеської області дійшов висновку про доведеність Позивачем факту укладення між сторонами публічного типового Договору, який є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов`язань, які повинні виконуватись сторонами. Позивачем було виконано взяті на себе зобов`язання щодо поставки природного газу Відповідачу, проте, докази оплати останнім поставленого газу у розмірі 27 951 куб.м. на загальну суму 469 581,17 грн. в матеріалах справи відсутні. Відтак, вимоги щодо стягнення основного боргу є обґрунтованими та доведеними.

У зв`язку з наявністю заборгованості Відповідача за отриманий газ, місцевий господарський суд також визнав підставними вимоги Позивача щодо стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Водночас, частково відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо стягнення частини суми пені (в розмірі 43 484,50 грн.), суд першої інстанції виходив з того, що Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради, перебуваючи на тимчасово окупованій території з 24.02.2022 до 11.11.2022, не мало об`єктивної можливості в період з 24.02.2022 по 30.06.2022 здійснити належне виконання своїх грошових зобов`язань внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин, а саме військової агресії Російської Федерації проти України та тимчасової окупації Бериславської міської територіальної громади.

Тому суд першої інстанції дійшов висновку про звільнення Відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у вказаний період відповідно до норм ст. 617 Цивільного кодексу України та ст. 218 Господарського кодексу України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення пені у розмірі 43 484,50 грн. та прийняти у цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, позивач вказує, що форс-мажорні обставини (обставинами непереборної сили) засвідчуються сертифікатом Торгово-промислової палати, а Лист ТПП України від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1, якій не містить ідентифікуючих ознак конкретного договору, контракту, угоди тощо, виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин, не може вважатися сертифікатом відповідно до вимог законодавства України.

Водночас, апелянт звертає увагу на те, що умовами Договору, у випадку настання форс-мажорних обставин, передбачена необхідність надання Відповідачем Позивачу сертифікату ТПП про форс-мажорні обставини, оскільки, як зазначалося вище, саме сертифікат ТПП є документом на засвідчення обставин непереборної сили.

Отже, на переконання позивача, місцевим господарським судом помилково встановлено факт настання у господарській діяльності Відповідача форс-мажорних обставин, що спростовує висновок суду про звільнення Відповідача від обов`язку своєчасного виконання зобов`язань за договором та відповідальності за невиконання грошового зобов`язання у вказаний період.

Більш детально доводи ТОВ «ГК «Нафтогаз України» викладені в апеляційній скарзі.

Водночас, Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради також не погодилось зі вказаним рішенням суду першої інстанції, у зв`язку з чим звернулось до Південно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22 в частині задоволення позовних вимог ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в оспорюваній частині.

Однак, в мотивувальній частині апеляційної скарги Управління не заперечує щодо необхідності сплати суми основного боргу у розмірі 469 581,17 грн., але просить виконання цих зобов`язань відповідно до п.10.3 Договору відкласти на строк дії форс-мажорних обставин - строк дії воєнного стану в У країні, оскільки про існування такого обов`язку з вини Позивача Відповідачу стало відомо лише у грудні 2022 - під час дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили).

В обґрунтування апеляційної скарги Відповідач наполягає на тому, що у нього існують договірні відносини з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» на постачання природного газу (за кодом згідно з УКТ ЗЕД 2711 21 ОО ОО) власного видобутку, про що свідчить укладений між сторонами договір від 03.11.2021 №20-1002/21-БО-Т.

На підставі вказаного договору впродовж листопада 2021 Управлінням спожито 10,33330 тис. куб.м. газу, про що складений відповідний акт приймання-передачі природного газу від 30.11.2021, де визначена сума оплати за поставлений ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ- ТРЕЙДИНГ» і спожитий Управлінням газ - 171 057,40 грн.

Таким чином, оскільки з листопада 2021 в Управління був наявним постачальник природного газу відповідно до Договору з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», Позивач не мав підстав вважати, що постачання природного газу Управлінню, як споживачу, в зазначений період міг здійснювати постачальник «останньої надії», з огляду на приписи абз.3 п.7-1 Розділу VII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ринок природного газу».

Відповідач зазначає, що йому не було відомо про наявність Договору постачання природного газу постачальником "останньої надії", зважаючи нате, що ані Закон України «Про ринок природного газу» (ст. 13 ч. 2), ані «Правила постачання природного газу», затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 (зі мінами) не передбачають обов`язку споживача здійснювати (періодично чи постійно) моніторинг Реєстру споживачів постачальника природного газу, аби дізнатися хто саме з постачальників здійснює фактичне постачання газу впродовж певного періоду часу.

Разом з цим, апелянт наполягає на тому, що він не був поінформований про обов`язок оплати за спожитий впродовж 01.11.2021 - 23.11.2021 природний газ саме ТОВ «ГК «Нафтогаз України», оскільки не отримував від Позивача ні копії типового договору, ні рахунку на оплату, ні вимогу про сплату, що підтверджується довідкою про відсутність у Журналі реєстрації вхідної кореспонденції запису про надходження будь-яких листів (повідомлень, договорів тощо) від відправника ТОВ "ГК "Нафтогаз України" за період грудень 2021-лютий 2022, але на відправленні яких наполягає Позивач.

На думку апелянта, оскільки невиконання договору Відповідачем щодо сплати кошів перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із невиконанням Позивачем договірних зобов`язань щодо повідомлення Управління протягом 10 робочих днів після початку постачання про здійснення постачання природного газу (із зазначенням дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання) та щодо не надсилання рахунку на оплату, то Відповідач має бути звільненим від господарсько-правової відповідальності за порушення зобов`язання.

Детальніше доводи Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради викладені в апеляційній скарзі.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22 та призначено розгляд справи на 10.08.2023 о 12:00 год.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 19.06.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ГК «Нафтогаз України» на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22, розгляд якої об`єднано до сумісного розгляду з апеляційною скаргою Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради у справі №916/2947/22. Розгляд апеляційної скарги ТОВ «ГК «Нафтогаз України» призначено на 10.08.2023 о 12:00 год.

14.06.2023 від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради, у якому Позивач не погоджується з її доводами, наводить аргументацію, аналогічну доводам, викладеним в апеляційній скарзі ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та просить апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення.

06.07.2023 до суду апеляційної інстанції від Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в якому Відповідач наполягає на необґрунтованості останньої та просить відмовити в її задоволенні.

Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 07.08.2023 задоволено клопотання представника ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» про проведення судового засідання в режимі відеоконференції у справі №916/2947/22 та надання йому можливості взяти участь у судовому засіданні поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EASYCON».

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 10.08.2023, у зв`язку з неявкою у судове засідання представника Відповідача, відкладено розгляд справи №916/2947/22 на 29.08.2023 об 11:30 год., а також вирішено вказане судове засідання провести в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 14.08.2023 задоволено заяву представника Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради - Гончара Михайла про надання йому можливості взяти участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів та системи відеоконференцзв`язку «EASYCON».

29.08.2023, під час судового засідання, представник Управління підтримав доводи та вимоги, викладені ним в апеляційній скарзі, зазначив про те, що визнає основний борг у розмірі 469 581,17 грн., проте, заперечував проти стягненні інших нарахувань, у зв`язку з необізнаністю споживача про його обов`язок щодо сплати природного газу саме постачальнику «останньої надії». Виклавши свою правову позицію по даній справі, представник Управління просив задовольнити апеляційну скаргу Відповідача та відмовити у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Представник Позивача надав пояснення у відповідності до яких просить залишити апеляційну скаргу Управління без задоволення, а рішення суду першої інстанції скасувати у частині відмови у позовних вимогах та ухвалити нове рішення, яким позов ТОВ «ГК «Нафтогаз України» задовольнити повністю.

У судовому засіданні 29.08.2023, яке проводилось в режимі відеоконференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний суд зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду апеляційної скарги, враховуючи обставини, пов`язані зі запровадженням в Україні воєнного стану та у зв`язку із перебуванням у щорічній відпустці: судді-члена колегії Колоколова С.І. - з 26.06.2023 по 28.07.2023, головуючого судді Савицького Я.Ф. - з 03.07.2023 по 04.08.2023, судді-члена колегії Разюк Г.П. - з 15.08.2023 по 27.08.2023, а також з огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" та Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради на рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22 розглядається поза межами строку, встановленого статтею 273 Господарського процесуального кодексу України, у розумний строк, тобто такий, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій і вирішення справи з метою забезпечення належного судового захисту.

Згідно зі ст. 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи та вимоги апеляційної скарги, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як правильно зазначено судом першої інстанції, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 04.07.2017 №880 Товариство з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" здійснює ліцензійне постачання природного газу на території України.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №917-р ТОВ "ГК "Нафтогаз України" є постачальником «останньої надії» на ринку природного газу.

26.10.2021 набула чинності Постанова Кабінету Міністрів України №1102 від 25.10.2021, відповідно до пункту 2 якої з метою забезпечення своєчасного початку та сталого проходження опалювального періоду 2021-2022 визначено зобов`язання Акціонерному товариству "Магістральні газопроводи України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України", операторам газорозподільних систем забезпечити автоматичне включення оператором газотранспортної системи за участю операторів газорозподільних систем до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих з 01.10.2021 бюджетними установами (в значенні Бюджетного кодексу України), закладами охорони здоров`я державної власності (казенні підприємства та/або державні установи тощо) та закладами охорони здоров`я комунальної власності (комунальні некомерційні підприємства та/або комунальні установи, та/або спільні комунальні підприємства тощо), постачання природного газу яким не здійснювалося жодним постачальником.

Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради є бюджетною установою у розумінні Бюджетного кодексу України.

У відповідності до положень п. 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику "останньої надії" через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії", за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором. Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕІС-код споживача або ЕІС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача. Зазначена інформація надається через інформаційну платформу, за допомогою відправки повідомлення на поштову скриньку постачальника «останньої надії» в інформаційній платформі дані скриньки G_MAIL_PLR.

Інформаційна платформа має бути доступною всім суб`єктам ринку природного газу та операторам торгових платформ у межах їх прав, визначених цим Кодексом, для забезпечення ними дій, пов`язаних із укладанням угод за короткостроковими стандартизованими продуктами, замовленням, наданням та супроводженням послуг транспортування природного газу, у тому числі для подання номінацій/реномінацій, перевірки величин грошових внесків (фінансової гарантії), а також інших дій, передбачених Кодексом ГТС.

Веб-додаток інформаційної платформи має бути доступним у мережі Інтернет цілодобово, сім днів на тиждень, (п. 2 глави 3 розділу IV Кодексу ГТС).

Отже, суб`єкти ринку природного газу мають право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

Судом першої інстанції встановлено, шо у зв`язку з відсутністю постачання природного газу іншим постачальником оператором газотранспортної системи (далі - Оператор ETC) за участю операторів газорозподільних систем (далі - оператори ЕРМ) об`єми природного газу, спожитого Відповідачем з 01.11.2021 автоматично включено до портфеля постачальника "останньої надії" - Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" і, відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Як вбачається з розділу «реквізити споживача» Управлінню освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради присвоєно ЕІС - код 56XS000182W22002.

Включення Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради до Реєстру споживачів постачальника "останньої надії" та віднесення газу спожитого ним до портфеля постачальника "останньої надії" підтверджується:

- листом оператора ГТС від 27.09.2022 № ТОВВИХ-22-10353 та інформацією щодо остаточної алокації відборів споживача за ЕІС-кодом, згідно із яким в інформаційній платформі споживач з ЕІС-кодом 56XS000182W22002 був закріплений за постачальником "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України" (ЕІС-код 56Х80В) у період з 29.10.2021 по 23.11.2021 обсяг природного газу, використаний споживачем у вказаний період та внесений в алокацію постачальника "останньої надії" ТОВ "ГК "Нафтогаз України", становить 27 951 куб.м.;

- інформацією щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма № 10);

- відомостями з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС- кодом;

- довідкою про об`єми поставленого ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" природного газу, згідно із якою споживач з ЕІС-кодом 56XS000182W22002 у період з 29.10.2021 по 23.11.2021 спожив 27 951 куб.м. газу.

Пунктом 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, передбачено, що договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Типовий договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" (далі - типовий договір) затверджений постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2501 від 30.09.2015, який відповідно до пункту 1.1 є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу споживачу постачальником "останньої надії".

Згідно з пунктом 1.3 Типового договору, останній є договором приєднання та вважається укладеним постачальником «останньої надії» зі споживачем з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідно до пункту 2.1 Договору постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для нього об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.

Постачання природного газу споживачу здійснюється з дня, визначеного інформаційною платформою оператора газотранспортної системи днем початку постачання в Реєстрі споживачів постачальника відповідно до Кодексу газотранспортної системи (п. 3.1 Договору).

Пунктом 4.1 Договору визначено, що постачання природного газу здійснюється за ціною, оприлюдненою постачальником на своєму сайті. Така ціна визначається постачальником відповідно до розділу VI Правил постачання. Нова ціна є обов`язковою для сторін з дня, наступного за днем її оприлюднення постачальником на власному сайті.

Згідно з п. 4.2 Договору об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора газотранспортної системи та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу .

Постачальник зобов`язаний надати споживачу рахунок на оплату природного газу за цим Договором не пізніше 10 числа календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу, в обумовлений між постачальником і споживачем спосіб (поштою за замовчуванням, через електронний кабінет споживача тощо якщо сторонами це окремо обумовлено) (п. 4.3 Договору).

Споживач зобов`язаний оплатити рахунок, наданий постачальником, відповідно до пункту 4.3 цього Договору, до закінчення календарного місяця, наступного за місяцем постачання природного газу (п. 4.4 Договору).

Відповідно до п. 4.5 Договору у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим Договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

За умовами п. 5.2 Договору споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату поставленого природного газу згідно з умовами цього Договору.

Ціна природного газу, що постачається постачальником «останньої надії», з 01.10.2021 щоденно розраховується за формулою, наведеною в пункті 24 Порядку проведення конкурсу з визначення постачальника «останньої надії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 №809 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2021 №1102 на період постачання з 01.10.2021 встановлено граничний розмір ціни природного газу для бюджетних організацій, яка не може перевищувати 16,8 гривні за 1 куб. метр з урахуванням податку на додану вартість.

Протягом жовтня-листопада 2021 розрахована за формулою ціна природного газу перевищувала 16,8 грн. за 1 м3, отже у цей період застосовується гранична ціна в 16,8 грн за 1 м3.

Ціна природного газу (з урахуванням ПДВ) з 01.12.2021, відповідно до умов Договору, опублікована/оприлюднена на сайті ТОВ "ГК "Нафтогаз України" за посиланням: https://gas.ua/uk/business/news/pon-archive-price (відповідна роздруківка наявна в матеріалах справи). Ціна природного газу також підтверджується довідкою від 29.09.2022, наданою Позивачем.

Пунктом 8.1 Договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством.

Договір набирає чинності з дня, визначеного інформаційною платформою Оператора ГТС днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів Постачальника, відповідно до Кодексу газотранспортної системи. Дія цього договору не може перевищувати шістдесят діб протягом календарного року та триває до кінця календарного місяця, наступного за місяцем, в якому почалося фактичне постачання природного газу Постачальником. Розірвання (припинення дії) цього договору не звільняє споживача від обов`язку сплатити заборгованість Постачальнику за цим договором (п. 11.1 Договору).

В п. 11.5 договору встановлено, що всі повідомлення за цим договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

За твердженням Позивача, ним направлявся Типовий договір на адресу споживача за кодом ЕІС №56XS000182W22002 - Управлінню освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради, про що свідчить наявний у матеріалах справи список №25.11.2021-юріки згрупованих відправлень за формою Ф.103 та фіскальним чеком (т. 1 а.с. 15-19).

Згідно зі вказаним списком, поштовою адресою направлення Позивачем відповідної кореспонденції Відповідачу є: вул. 1-го Травня, 236, Херсонська обл., Бериславський р-н., Берислав, 74300; номер телефону адресата - 88, номер поштового відправлення - 890. Вказане поштове відправлення надіслано Відповідачу за умови повідомлення про вручення.

Доказів вручення поштового відправлення №890 Управлінню освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради у матеріалах справи не міститься.

Відповідно до п. 2 глави 7 розділу XII Кодексу газотранспортної системи, у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, оператор газорозподільної системи до 08 числа газового місяця (М+1) надає оператору газотранспортної системи інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Таким чином, об`єм (обсяг) спожитого споживачем природного газу передається Оператором ГРМ в інформаційну платформу Оператора ГТС та використовується постачальником для розрахунку вартості спожитого природного газу.

Отже, Позивач проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу, які отримує в процесі доступу до інформаційної платформи оператора ГТС.

Вартість природного газу визначається шляхом множення об`ємів природного газу, на ціну природного газу, визначену відповідно до встановленого тарифу.

За твердженням Позивача, ним належним чином виконано взяті на себе зобов`язання з поставки природного газу відповідно до Типового договору у листопаді 2021 в об`ємі 27 951 тис.куб.м. газу на загальну суму 469 581,17 грн.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання п. 4.3 Договору Позивачем був сформований рахунок на оплату №35555 на суму 469 581,17 грн. (з ПДВ) за листопад 2021 (обсяг природного газу 27,95126 тис.куб.м).

В якості доказів підтвердження направлення Укрпоштою вказаного рахунку Відповідачу ТОВ "ГК "Нафтогаз України" надав список №20.12.2021-КЦ-21 сгрупованих відправлень за формою Ф.103, де адресою споживача за кодом ЕІС №56XS000182W22002 визначено: вул. 1-го Травня, 244, Херсонська обл., Бериславський р-н., Берислав, 74300; номер телефону адресата - 88, номер поштового відправлення - 786 та відповідним фіскальним чеком (т.1 а.с. 78-82).

Доказів вручення поштового відправлення №786 Управлінню освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради у матеріалах справи не міститься.

Вдповідач в порушення умов п. 4.4 Договору за отриманий природний газ не розрахувався, у зв`язку з чим ТОВ "ГК "Нафтогаз України" направив Управлінню вимогу від 08.02.2022 №119/4.3-2411-2022 про сплату заборгованості, в якій вимагав у останнього погасити борг у розмірі 469 581,17 грн. до 22.02.2022 та зазначив, що у разі несплати заборгованості у визначений строк, постачальник буде вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості та додаткове стягнення пені, 3% річних, інфляційних втрат тощо.

У матеріалах справи наявний список сгрупованих відправлень « 08.02.2022 Потєєв +7», відповідно до якого вищезазначену вимогу було направлено Управлінню на адресу: 1-го Травня, 244, Херсонська обл., Бериславський р-н., Берислав, 74300; номер телефону адресата - 88, номер поштового відправлення - 768 та відповідним фіскальним чеком (т.1 а.с. 85-88).

Доказів вручення зазначеного поштового відправлення Управлінню освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради у матеріалах справи не міститься.

У зв`язку з відсутністю реагування на вимогу від 08.02.2022 №119/4.3-2411-2022, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" звернувся до господарського суду із позовом про стягнення з Управління основної заборгованості у розмірі 469 581,17 грн., а також про стягнення нарахованих на суму заборгованості пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесені рішення, колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду дійшла наступних висновків.

Щодо стягнення суми основної заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини сторін у даній справі стосуються сфери постачання природного газу.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Постачання природного газу постачальником «останньої надії» здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором. Типовий договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» може містити окремі умови для різних категорій споживачів. При цьому в межах кожної категорії споживачів договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» є публічним. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно зі ст. 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 634 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 1 розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) №2496 від 30.09.2015, постачальник «останньої надії», яким є Позивач у даній справі, здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 розділу VI, з урахуванням вимог статей 205,633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника останньої надії та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідно до положень пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС оператори газорозподільних систем, оператор газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) протягом трьох діб зобов`язані надати постачальнику «останньої надії» через інформаційну платформу інформацію щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника останньої надії, за формою оператора газотранспортної системи, погодженою Регулятором.

Інформація скріплюється електронним підписом уповноваженої особи оператора газорозподільної системи/оператора газотранспортної системи (щодо прямих споживачів) та повинна містити: ЕС-код споживача або ЕС-код точки комерційного обліку споживача; назву та ЄДРПОУ (для споживачів, що не є побутовими); поштову адресу об`єкта споживача.

Інформаційна платформа - електронна платформа у вигляді веб-додатка в мережі Інтернет, функціонування та керування якою забезпечується оператором газотранспортної системи, яка використовується для забезпечення надання послуг транспортування природного газу відповідно до вимог цього Кодексу(п. 1 гл. 1 розділу 1 Кодексу ГТС).

Відповідно до абз. 1 п.2 гл. 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем.

Реєстрація споживача, що не є побутовим (крім споживача, що здійснює виробництво теплової енергії, та оператора газорозподільної системи), здійснюється автоматично в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи за умови відсутності на інформаційній платформі інформації про відключення або ініціювання діючим постачальником відключення його об`єкта у випадку, якщо діючому постачальнику було зупинено дію чи анульовано ліцензію на постачання природного газу(абз.10 п.2 гл. 5 розділу IV Кодексу ГТС).

Дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі(абз. 14 п. 2 гл. 5 Кодексу ГТС).

Судом на підставі наявних доказів у справі встановлено факт включення Відповідача до реєстру споживачів постачальника «останньої надії» та віднесення газу, спожитого Відповідачем, до портфеля постачальника «останньої надії» (Позивача у справі).

В матеріалах справи відсутні докази наявності у Відповідача іншого постачальника, аніж постачальника за договором «останньої надії».

З огляду на те, що Управління є бюджетною установою, а у матеріалах справи наявні докази споживання Відповідачем у листопаді 2021 газу, що поставлявся ТОВ "ГК "Нафтогаз України", враховуючи вищенаведені обставини даної справи та приписи чинного законодавства, судова колегія зазначає, що Типовий договір, укладений між сторонами, за своїм змістом є договором поставки та є належною правовою підставою для виникнення у сторін взаємних прав та обов`язків, обумовлених цим договором.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов Типового договору з боку ТОВ "ГК "Нафтогаз України", як постачальником "останньої надії" на ринку природного газу, Управлінню було поставлено протягом листопада 2021 природний газ об`ємом 27,951 тис. куб. м. на суму 469 581,17 грн. (з урахуванням вартості транспортування).

Проте, у порушення умов Типового договору, Відповідач у встановлений цим Договором строк виставлений рахунок не оплатив, а тому місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з Управління на користь Позивача заборгованість за поставлений природний газ у розмірі 469 581,17 грн.

Щодо посилання Управління на Договір з постачання природного газу з іншім постачальником - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ»

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта стосовно того, що Договір поставки з ТОВ "ГК "Нафтогаз України" він не укладав, оскільки він має укладений та діючий договір на постачання природного газу з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», з огляду на наступне.

Згідно із пунктом 1 розділу VI Правил постачання договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205, 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника "останньої надії" та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника. Договір постачання природного газу постачальником "останньої надії" не потребує двостороннього підписання. На письмове звернення споживача постачальник "останньої надії" зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня отримання такого письмового звернення надати споживачу підписаний уповноваженою особою постачальника примірник договору постачання природного газу. Договір постачання між постачальником "останньої надії" і споживачем вважається укладеним з дня, визначеного на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи днем початку постачання природного газу споживачу в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" відповідно до Кодексу газотранспортної системи.

Відповідно до Правил постачання діючий постачальник - постачальник природного газу, до реєстру споживачів якого включений cпоживач у відповідному періоді постачання.

Водночас, як вбачається з умов наявного у матеріалах даної справи Договору на постачання природного газу №20-1002/21-БО-Т від 03.11.2021, укладеного між Відповідачем (як споживачем) та ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» (як постачальником), постачання природного газу за цим Договором здійснюється Постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів Постачальника, розміщеного на інформаційній платформі Оператора ГТС (п. 3.2. вказаного Договору) (т. 1, а.с. 155-160).

Разом з тим, належних доказів того, що Відповідач у спірний період - листопад 2021 був включений до Реєстру споживачів Постачальника - ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» , у матеріалах справи не міститься та апелянтом також до апеляційної скарги не долучено.

Таким чином, хоча у спірний період споживання Управління і мало договірні відносини на постачання природного газу з іншим постачальником, проте, з огляду на відсутність доказів включення Управління до Рєстру споживачів ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ», відбулось автоматичне включення Оператором ГТС до портфеля постачальника "останньої надії" обсягів природного газу, спожитих Відповідачем, який є бюджетною установою. Відповідно, спожитий природний газ віднесено до об`ємів, поставлених Позивачем.

Схожа правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 29.05.2023 у справі №913/242/22, від 14.06.2023 у справі №904/2867/22, від 26.07.2023 у справі №913/242/22 при розгляді останнім подібних правовідносин.

Судова колегія не враховує також наданий відповідачем Акт від 30.11.2021 приймання - передачі природного газу в якості доказів фактичного постачання ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» природного газу у листопаді 2021, оскільки вказаний Акт з боку Управління не підписаний ( т.1, а.с. 163).

Відповідачем не спростовано, що у спірний період - листопад 2021 року він не був включений до Реєстру споживачів жодного з постачальників, не надав доказів складання належних актів прймання-передачі природного газу від інших постачальників у спірний період, а тому спожиті об`єми природного газу автоматично включені оператором газотранспортної системи до портфеля постачальника "останньої надії".

Разом з цим, Позивачем надана інформація щодо споживачів, які були зареєстровані в Реєстрі споживачів постачальника "останньої надії" від оператора ГРМ (Форма №10); витяг з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо фактичних обсягів споживання природного газу споживачем, відомості з інформаційної платформи Оператора ГТС щодо споживача з ЕІС-кодом (надається у вигляді принтскрину з особистого кабінету Позивача на інформаційній платформі Оператора ГТС).

Зазначені докази є належними, оскільки об`єм (обсяг) постачання природного газу споживачу за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ/Оператора ГТС (для прямих споживачів) за підсумками розрахункового періоду, що містяться в інформаційній платформі оператора ГТС та надані споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов типового договору (пункт 4.2 Договору).

Щодо стягнення з Управляння пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Положеннями частини 1 ст. 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання, а саме невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності.

Разом з цим, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності (ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України).

Надзвичайними є ті обставини, настання яких не очікується сторонами при звичайному перебігу справ. Під надзвичайними можуть розумітися такі обставини, настання яких добросовісний та розумний учасник правовідносин не міг очікувати та передбачити при прояві ним достатнього ступеня обачливості.

Невідворотними є обставини, настанню яких учасник правовідносин не міг запобігти, а також не міг запобігти наслідкам таких обставин навіть за умови прояву належного ступеня обачливості та застосуванню розумних заходів із запобігання таким наслідкам. Ключовим є те, що непереборна сила робить неможливим виконання зобов`язання в принципі, незалежно від тих зусиль та матеріальних витрат, які сторона понесла чи могла понести (п.38 постанови Верховного Суду від 21.07.2021 у справі №912/3323/20), а не лише таким, що викликає складнощі, або є економічно невигідним.

Згідно з ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під випадком ("casus") в практиці розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов`язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов`язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов`язаний або якщо на місці боржника була б інша особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня).

Згідно із ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Частинами 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами п. 4.5 Типового договору визначено, що у разі порушення споживачем, що не є побутовим, строків оплати за цим договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Із наведеного випливає, що пеня, 3% річних та інфляційні втрати сплачуються боржником у разі прострочення ним виконання договірного зобов`язання з його вини.

Водночас за змістом ч. 1 та 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

При цьому відповідно до ст. 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Отже, під час розгляду справ у порядку господарського судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. ІІри цьому доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Верховний Суд неодноразово наголошував на необхідності застосування категорій стандартів доказування та зазначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зазначений принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.

Близький за змістом висновок викладений у постановах Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17.

Такий підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 23.08.2016 у справі "Дж. К. та інші проти Швеції" зазначив, що "у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом» ( «beyond reasonable doubt» ). Натомість у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу ві ро гідностей» ... Суд повинен вирішити, чи є вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри».

Враховуючи наведене, судова колегія зазначає, що з огляду на те, що Позивач здійснив нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасне розрахування Управлінням за поставлений споживачу природний газ, слід дослідити підстави невиконання боржником своїх зобов`язань за Типовим договором поставки природного газу.

У даному випадку Відповідач наполягає, що він не був поінформований про обов`язок оплати за спожитий впродовж 01.11.2021 - 23.11.2021 природний газ саме ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Отже, апеляційний суд вважає, що Позивач має надати суду докази, які підтверджують належне повідомлення Управління щодо факту обізнаності останнього про його обов`язок з оплати поставленого Відповідачу природного газу.

Так, ТОВ "ГК "Нафтогаз України" зазначає про факт надсилання на поштовую адресу Відповідача Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», рахунку на оплату (природний газ) № 35555, вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії» з терміном виконання до 22.02.2022.

На підтвердження даних відправлень Позивач надає список №25.11.2021-юріки згрупованих поштових відправлень (Ф.103 Рекомендовані листи) з фіскальним чеком, список №20.12.2021-КЦ-21 згрупованих поштових відправлень (Ф.103 Рекомендовані листи) з фіскальним чеком, список « 08.02.2022 ПОТЄЄВ +7» згрупованих поштових відправлень (Ф.103А) з фіскальним чеком та описом вкладення.

Проте, дослідивши вказані документи, судова колегія оцінює їх критично, оскільки зі вказаних списків згрупованих поштових відправлень не можливо встановити перелік документів, що надсилалися на адресу Відповідача; у списку «№25.11.2021-юріки» зазначена неправильна поштова адреса Управління; у всіх списках згрупованих поштових відправлень зазначено у якості номера телефону адресата номер телефону Позивача (( НОМЕР_1 (як і щодо кожного із 50-ти адресатів у списку)); жодний номер з поштових відправленнь на ім`я Управління (№ НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 ) не відстежується на сайті АТ «Укрпошта», оскільки, як встановлено апеляційним судом, дані про відправлення за вказаними номерами відсутні, тому що не зареєстровані в системі; дати відправлення на відбитках календарних штемпелів не читаються взагалі; суми, оплати, вказані на фіскальних чеках відрізняються від сум оплати за пересилання, що визначенв в списках згрупованих поштових відправлень.

Окремо судова колегія звертає увагу на список згрупованих відправлень « 08.02.2022 ПОТЄЄВ +7», в якому у місці відбитку календарного штемпеля дата відправлення не читається взагалі, підписи керівника та бухгалтера і відповідна печатка відправника-юридичної особи відсутні, а фіскальний чек АТ «Укрпошта» (який наданий на підтвердження цього відправлення) датований на 6 днів раніше (03.02.2022), аніж складений Список згрупованих поштових відправлень.

Згідно з описом вкладення (Ф.107) у цінний лист №768, який долучений додатком до списку згрупованих відправлень « 08.02.2022 ПОТЄЄВ +7», Управлінню була надіслана вимога про сплату заборгованості за спожитий природний газ непобутовим споживачем постачальнику «останньої надії». Разом з тим, на опису взагалі відсутній відбиток календарного місяця приймання даного опису вкладення у цінний лист №768, а дані про відправлення за вказаним номером, як зазначалось судом вище, відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

Крім того, у матеріалах справи не міститься жодного рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення на підтвердження отримання Управлінням будт-якого відповідного відправлення від Позивача.

Отже, надані Позивачем вищевказані документи не можуть бути належними доказами надіслання Позивачем будь-яких поштових відправлень Управлінню в межах Договору про постачання природного газу постачальником «останньої надії», оскільки з поданих позивачем доказів вбачається, що останні не відповідають вимогам Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. №270 (зі змінами), тому не можуть вважатися належними доказами, що підтверджують обставини, на які посилається Позивач. Вказані докази не відповідають встановленій законодавством формі та не містять необхідну інформацію, за допомогою якої можна визначити факт існування певних обставин, тому їх безпідставно враховувати в якості належного доказу поштового відправлення,

Таким чином, Позивач не довів факт як надіслання Відповідачеві так і вручення адресатові завіреної копії Типового договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», рахунку на оплату (природний газ) №35555, вимоги про сплату заборгованості.

Наведене вище свідчить про відсутність проінформованості Управління щодо здійснення постачальником - ТОВ «ГК «Нафтогаз України» (з урахуванням наявності у Відповідача однопредметного договору на постачання природного газу з ТОВ «ГК «НАФТОГАЗ ТРЕЙДИНГ» від 03.11.2021) постачання природного газу.

Статтею 86 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам у цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів);

Таким чином, з`ясування фактичних обставин справи, які входять до кола доказування, має здійснюватися судом із застосуванням критеріїв оцінки доказів, передбачених ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, щодо відсутності у доказів заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо та їх сукупності в цілому, ураховуючи взаємозв`язок і вірогідність.

У даному випадку апеляційна колегія звертається до категорії стандарту доказування та відзначає, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18, від 18.11.2019 у справі №902/761/18, від 04.12.2019 у справі №917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №129/1033/13-ц.

Отже, оцінюючи в сукупності наведене, судова колегія зазначає про відсутність вини Управління в невиконанні зобов`язань за Типовим договором, оскільки Позивачем не доведено належне направлення Відповідачу та отримання останнім від ТОВ «ГК «Нафтогаз України» відповідних поштових відправлень для підтвердження обізнаності Управління про договірні зобов`язання перед ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Разом з цим, пунктом 11.5 Типового договору визначено, що всі повідомлення за цим Договором вважаються зробленими належним чином у разі, якщо вони здійснені в письмовій формі та надіслані за зазначеними в цьому Договорі адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення або дата поштового штемпеля відділу зв`язку одержувача.

Тому, судова колегія критично ставиться до висновку суду першої інстанції, який, відхиляючи твердження Управління про необізнаність останнього про виникнення у нього зобов`язань з оплати природного газу, зазначив, що Позивач, як суб`єкт ринку природного газу має право доступ до Інформаційної платформи у межах прав на перегляд відображених відомостей.

У цьому контексті апеляційний суд погоджується із аргументом Відповідача про те, що місцевий господарський суд не звернув увагу на порушення з боку Позивача процедурних норм повідомлення споживача про постачання надання останньому природного газу та на відсутність передбаченого законодавством обов' язку суб' єкта ринку природного газу здійснювати моніторинг відповідної Інформаційної платформи, з урахуванням наявності укладеного Договору з іншим постачальником.

Оскільки невиконання Договору Відповідачем щодо сплати кошів перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку із невиконанням Позивачем договірних зобов`язань щодо повідомлення Управління протягом десяти робочих днів після початку постачання про здійснення постачання природного газу (із зазначенням дня початку постачання та діючої ціни на момент початку постачання) та щодо не надсилання рахунку на оплату, то Відповідач не має бути притягненим до господарсько-правової відповідальності за порушення зобов`язання. У даному випадку Відповідачем були порушені грошові зобов`язання внаслідок випадку (за відсутності вини).

З огляду на викладене, судова колегія зазначає, що доводи апеляційної скарги частково знайшли своє підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини, що мають значення для справи; наявна недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; наявна невідповідність висновків суду, встановленим обставинам справи та було неправильно застосовано норми матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції частковому скасуванню в частині задоволення вимог Позивача щодо стягнення визначених ним сум пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Судови витрати розподіляються в порядку ст. 129 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 269, 270, 275, 277, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. У задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" відмовити.

2. Апеляційну скаргу Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради задовольнити частково.

3. Рішення Господарського суду Одеської області від 05.04.2023 у справі №916/2947/22 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" задовольнити частково.

Стягнути з Управління освіти, культури, молоді, туризму та спорту Бериславської міської ради (74300, Херсонська обл., м. Берислав, вул. 1 Травня, 244, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія "Нафтогаз України" (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 1, ) суму заборгованості у розмір 469 581,17 грн. (чотириста шістдесят дев`ять тисяч п`ятсот вісімдесят одна гривня 17 коп.) за спожитий природний газ у листопаді 2021.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.».

4. Господарському суду Одеської області на виконання даної постанови видати відповідний наказ.

Постанова відповідно до вимог ст. 284 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню, крім випадків, передбачених у п.2 ч.3 ст. 287 Господарського процесуального кодексу України

Повний текст постанови складений 31.08.2023.

Головуючий суддя Я.Ф. Савицький

Суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк