РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023Справа № 910/7448/23

Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., розглянувши матеріали господарської справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту»

до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»

про стягнення 151 608, 42 грн.

Без повідомлення (виклику) учасників справи

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» (далі-позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 151 608, 42 грн. з яких: 134 268, 00 грн - основного боргу, 2 443, 68 грн - пені, 2 648, 57 грн - 3 % річних та 12 248, 17 грн - інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором № на закупівлю непродовольчих товарів від 22.08.2022 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» залишено без руху. Встановлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» строк для усунення недоліків позовної заяви.

22.05.2023 до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» про усунення недоліків позовної заяви (сформована в системі "Електронний Суд").

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 5 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи ціну позову та характер спірних правовідносин, судом вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, у зв`язку з чим надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - для подання відповіді на відзив.

При цьому, судом повідомлено відповідача, що останній протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі може подати заяву із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (у разі їх наявності).

20.06.2023 до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому зазначає, що в порушення зобов`язань, визначених у п.4.3. договору № Товариство з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» не надало відповідачу податкову накладу зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку, передбаченому Податковим кодексом України, що відповідно до п.5.14 договору є відкладальною обставиною виконання відповідачем свого зобов`язання щодо оплати поставленого товару, кінцевий строк оплати ще не настав, а отже на його думку, вимоги позивача є необґрунтованими.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2023 між Акціонерним товариством «Укртрансгаз» (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» (далі - Постачальник) укладено договір № про закупівлю непродовольчих товарів (далі - Договір), умовами якого передбачено, що постачальник зобов`язується у визначений цим договором строк передати у власність покупця «Спідня білизна (Халат банний)», код згідно ЄЗС ДК 021:2015 - 18310000-5 (далі - товари), зазначені в специфікації, яка наведена в додатку 1 до цього договору та є його невід`ємною частиною, а покупець - прийняти і оплатити такі товари.

Відповідно до п. 1.2. договору, найменування (номенклатура, асортимент), кількість товарів, одиниця виміру, ціна за одиницю, строк поставки, місце поставки та інші умови зазначаються у специфікації.

Згідно п. 3.1. договору, загальна сума цього договору становить 134 268,00 грн., в тому числі ПДВ - 22 378,00 грн.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки здійснюються у безготівковій формі шляхом перерахування покупцем на зазначений у розділі 16 цього договору рахунок постачальника грошових коштів на умовах, визначених цим договором.

За умовами п. 4.2. договору, покупець зобов`язаний оплатити вартість переданих товарів протягом 5-ти робочих днів з дати поставки товару, визначеної за правилами п.5.8. цього договору.

Відповідно до п.4.3. договору постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України, з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені Податковим кодексом України.

Також, пунктом 4.3. договору передбачено, що несвоєчасне надання постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого Податковим кодексом України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, передбачені Податковим кодексом України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати товару за цим договором, до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Згідно п.5.1. договору постачальник зобов`язується передати покупцю товари в кількості, строки та в місці поставки відповідно до специфікації.

Пунктом 5.14. договору передбачено що неналежне оформлення постачальником документів, зазначених в п.4.3., п.п. 5.8.1-5.8.4. цього договору або відсутність хоча б одного із цих документів, або невиконання чи неналежне виконання інших вимог цього договору вважається простроченням постачальника, до усунення якого покупець має право відстрочити виконання свого зобов`язання з оплати товарів.

Відповідно до п.6.1.2. покупець зобов`язаний оплатити товари своєчасно та в повному обсязі згідно умов цього договору.

Згідно п.7.2. договору у разі порушення покупцем строків оплати за цим договором, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,01% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п.12.1. цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами і діє в частині поставки товарів по 31 грудня 2022 року, а в частині розрахунків - до їх повного виконання.

Специфікацією, що є додатком № 1 до договору, сторони погодили найменування товару, технічні вимоги і якісні характеристики товарів, одиницю виміру, кількість, ціну поставленого товару.

Сума по специфікації становить 111 890, 00 грн, у тому числі ПДВ у розмірі 22 368,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 134 268,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №73 від 02.03.2022, яка підписана представниками сторін та скріплена печаткою постачальника.

Проте, відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого за Акціонерним товариством «Укртрансгаз» утворилась заборгованість у розмірі 134 268,00 грн.

Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога № 28-11/6/22 від 28.11.2022, в якій позивач просив відповідача у семиденний строк з дати отримання даної вимоги виконати грошові зобов`язання та сплатити за поставлений товар грошові кошти за договором від 22.08.2021 у розмірі 134 268,00 грн., що підтверджується описом вкладення у цінний лист та накладною АТ «Укрпошта» № 670 від 30.11.2022.

Проте, відповідач на вищезазначену вимогу відповіді не надав.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов`язання щодо оплати поставленого товару, зокрема, щодо погашення заборгованості, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача борг у сумі 134 268,00 грн.

Крім того, за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить суд стягнути з відповідача 2443,68 грн. - пені за період з 12.09.2022 по 09.05.2023, 2648,57 грн. - 3 % річних за період з 12.09.2022 по 09.05.2023 та 12 248, 17 грн. - інфляційних втрат за період з вересня 2022 по травень 2023.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно частини першої статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 655 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що позивачем на виконання умов договору було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 134 268,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №73 від 02.03.2022, яка підписана представниками сторін та скріплена печаткою постачальника, та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Частиною другою статті 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого, як вказує позивач, за відповідачем утворилась заборгованість у розмірі 134 268,00 грн.

У той же час, відповідно до п.4.3. договору постачальник зобов`язаний надати покупцю податкову накладну, складену в електронній формі та оформлену належним чином, з зазначенням обов`язкових реквізитів, відповідно до вимог Податкового кодексу України, з дотриманням умов щодо належної реєстрації електронного підпису уповноваженої особи та зареєстровану в Єдиному реєстрі податкових накладних в порядку та в строки, встановлені Податковим кодексом України.

Як вказує позивач, 02.09.2022 на виконання вимог ст.201 Податкового кодексу України, ним складено та подано на реєстрацію податкову накладну №1 на загальну суму 134268,00 грн. (в тому числі ПДВ 20% - 22378,00 грн.), що підтверджується квитанцією №1 від 29.09.2022, реєстровий номер 5.

Проте, реєстрація вказаної податкової накладної була зупинена органом ДПС, а в подальшому, рішенням Головного управління ДПС у Львівській області №8776123/42513220 від 09.05.2023 позивачу було відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 02.09.2022.

На думку позивача, він вжив усіх передбачених законом заходів щодо розблокування податкової накладної №1 від 02.09.2022, а отже умови договору про закупівлю № від 22.08.2022 ним виконано у повному обсязі.

У зв`язку із вищевказаним, позивач зазначає, що відповідачем умови договору безпідставно не виконані і кінцевий строк оплати сплинув 09.09.2022.

Проте, суд не може погодитись із такими твердженнями позивача, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов`язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Згідно з ч.2 ст.613 Цивільного кодексу України якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов`язок, виконання зобов`язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що несвоєчасне надання постачальником податкової накладної/розрахунку коригування, або її оформлення з порушенням порядку заповнення, встановленого Податковим кодексом України, або надання податкової накладної з порушенням вимог щодо електронного підпису уповноваженої особи, яка її підписала, або не підтвердження реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, передбачені Податковим кодексом України, є відкладальною обставиною для настання обов`язку покупця щодо здійснення оплати товару за цим договором, до моменту одержання покупцем такої податкової накладної/розрахунку коригування та одержання інформації з Єдиного реєстру податкових накладних про підтвердження факту здійснення такої реєстрації постачальником та перевірки податкової накладної/розрахунку коригування на предмет додержання вимог законодавства щодо її заповнення та підписання.

Крім цього, сторони у пункті 5.14 договору передбачили що неналежне оформлення постачальником документів, зазначених в п.4.3., п.п. 5.8.1-5.8.4. цього договору або відсутність хоча б одного із цих документів, або невиконання чи неналежне виконання інших вимог цього договору вважається простроченням постачальника, до усунення якого покупець має право відстрочити виконання свого зобов`язання з оплати товарів.

Статтею 629 Цивільного кодексу України унормовано що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Отже, сторони у договорі передбачили відкладальну обставину щодо сплати відповідачем за поставлений товар після виконання позивачем, зокрема, умови п.4.3. договору стосовно надання відповідачу податкової накладної, складеної в електронній формі та оформленої належним чином, зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Проте, позивачем зазначена умова виконана не була, у зв`язку із чим у відповідача виникло право відстрочити виконання свого зобов`язання з оплати товарів до виконання позивачем вказаної умови договору.

Таким чином, враховуючи що строк виконання відповідачем свого зобов`язання ще не настав, у суду відсутні підстави для стягнення з нього оплати за поставлений позивачем товар.

Враховуючи викладене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 134 268,00 грн. задоволенню не підлягають.

Що стосується посилання позивача на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18 (провадження №12-52rc19), щодо того що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи. Подібні правові позиції викладені у постановах Верховного Суду від 11.06.2020 у справі № 904/1145/19, від 04.06.2020 у справі № 904/1923/19.

Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах необхідно розуміти такі рішення, де подібними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин (пункт 6.30 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 757/31606/15-ц).

Зі змісту зазначеної у позовній заяві постанови Великої Палати Верховного Суду вбачається, що наведені у ній висновки стосуються застосування норм права у правовідносинах, які не є подібними до правовідносин у справі, що розглядається, оскільки між позивачем та відповідачем виникли господарсько-правові відносини, що стосуються виконання умов договору, а у справі №908/1568/18 (провадження №12-52rc19) Великою Палатою Верховного Суду вирішувалось питання щодо юрисдикції розгляду спору про зобов`язання скласти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Що стосується позовних вимог про стягнення 2 443, 68 грн - пені, 2 648, 57 грн - 3 % річних та 12 248, 17 грн - інфляційних втрат, то вони також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від вимоги про стягнення основного боргу, у задоволенні якої судом відмовлено у зв`язку із тим що строк виконання відповідачем свого зобов`язання ще не настав.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

За приписами статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог, наведених обґрунтувань та наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Засоби промислового захисту» до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення заборгованості у розмірі 151 608, 42 грн. з яких: 134 268, 00 грн - основного боргу, 2 443, 68 грн - пені, 2 648, 57 грн - 3 % річних та 12 248, 17 грн - інфляційних втрат задоволенню не підлягають.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 1 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, залишаються за позивачем.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-238, 247-252 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва.

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Суддя С. О. Щербаков