Господарський суд міста Києва у складі судді Щербакова С.О., за участю секретаря судового засідання Вершиніної Д.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ"
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології",
2) Національного органу інтелектуальної власності - Державної організації "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій"
про визнання прав на промислові зразки недійсними та зобов`язання вчинити дії
від позивача: Падох О.І.;
від відповідача-1: Гаврищук Д.О.;
від відповідача-2: не з`явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (далі - відповідач-1) та Національного органу інтелектуальної власності Державного підприємства "Український інститут інтелектуальної власності" (далі - відповідач-2), в якому просить суд:
Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" - задоволено. Визнано недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України №43312 від 24.02.2021 повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології". Визнано недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України №43313 від 24.02.2021 повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології". Визнано недійсними права на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43314 від 24.02.2021 повністю, які належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології".

Зобов`язано Національний орган інтелектуальної власності - Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "КРУГЛИЙ" згідно із свідоцтвом України № 43312 від 24.02.2021 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність".

Зобов`язано Національний орган інтелектуальної власності - Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ПОДВІЙНИЙ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ" згідно із свідоцтвом України № 43313 від 24.02.2021 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність".

Зобов`язано Національний орган інтелектуальної власності - Державну організацію "Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій" внести до Державного реєстру України промислових зразків відомості про визнання недійсними прав на зареєстрований промисловий зразок "КОНТЕЙНЕР З ФОЛЬГИ ДЛЯ ХАРЧОВИХ ПРОДУКТІВ "ПРЯМОКУТНИЙ" згідно із свідоцтвом України №43314 від 24.02.2021 повністю та здійснити публікацію про це в офіційному електронному бюлетені Національного органу інтелектуальної власності - "Промислова власність".

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "CIMI" 13 620 (тринадцять тисяч шістсот двадцять) грн. 00 коп. - судового збору, 20 430 (двадцять тисяч чотириста тридцять) грн. 00 коп. - судового збору за подання апеляційної скарги та 27 240 (двадцять сім тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. - судового збору за подання касаційної скарги.

12.07.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" надійшла заява про відшкодування судових витрат, в якій позивач просить суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи у сумі 30 000, 00 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 127 735, 75 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.08.2023 розгляд заяви призначено на 24.08.2023.

23.08.2023 через відділ автоматизованого документообігу суду відповідач-1 подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правову допомогу адвоката, в якому зазначає, що заявлений до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт, часом витраченим адвокатом на виконання відповідним робіт, у зв`язку з чим просить суд відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування судових витрат з ТОВ "Студіопак технології" у повному обсязі

У цьому судовому засіданні представник позивача підтримав подану заяву про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Представник відповідача-1 заперечив проти задоволення вказаної заяви.

Представник відповідача-2 у судове засідання не з`явився, однак про час та місце розгляду заяви був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштових відправлень.

Отже, розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" про відшкодування судових витрат, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість поданої заяви, яка підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з заяви позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 127 735, 75 грн. та витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи у сумі 30 000, 00 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що потрібно виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч.ч. 3,4 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ст. 126 Господарського процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №910/23210/17 та від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17.

У пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Наведена правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та в додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 775/9215/15ц від 19.02.2020 року.

22.07.2021 між Адвокатським об`єднанням «АЙПІСТАЙЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" укладено договір про надання правничої (правової) допомоги № АА000103, відповідно до якого адвокатське об`єднання зобов`язується на підставі звернення клієнта надавати правничу (правову) допомогу в обсязі та на умовах, передбачених даним договором, а клієнт зобов`язується оплатити гонорар (винагороду) за надану правничу (правову) допомогу та компенсувати фактичні витрати на її надання в обсязі та на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 2.1. договору, адвокатське об?єднання зобов?язується на підставі звернення клієнта надавати наступну правничу (правову) допомогу, зокрема представляти у встановленому порядку інтереси клієнта у судах загальної юрисдикції, а також в інших органах під час розгляду правових спорів. Повноваження, які надаються адвокатському об?єднанню та партнерам адвокатського об?єднання та/або адвокатам надаються без обмеження повноважень відповідно до чинного процесуального законодавства України. На підтвердження повноважень адвоката (партнера), адвокатське об?єднання видає ордер відповідно до законодавства України.

Цей договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами на дату підписання або, якщо підписується окремо, станом на дату проставлення останнього підпису і діє до виконання сторонами своїх зобов`язань (п. 3.1.1 договору).

Згідно п. 5.1. договору, вартість та обсяг надання правничої (правової) допомоги визначається у додаткових угодах до договору. Підставою для оплати правничої допомоги є рахунок, отриманий клієнтом від адвокатського об??єднання.

Оплата за даним договором здійснюється клієнтом в національній валюті України - гривні, не пізніше 3-х календарних днів з моменту отримання рахунку (п. 5.3. договору).

Пунктом 5.4. договору передбачено, що за результатами надання правничої (правової) допомоги складається акт приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги (далі - акт), що підписується представниками кожної зі сторін. В акті зазначається обсяг наданої адвокатським об?єднанням правничої (правової) допомоги і її вартість. Акт надсилається клієнту адвокатським об?єднанням факсимільним зв?язком або поштою. Протягом 5 робочих днів з моменту отримання акту клієнт зобов?язуєтся підписати акт і один екземпляр акту направити адвокатському об?єднанню поштою на адресу адвокатського об?єднання вказану у реквізитах договору.

Як вбачається з матеріалів справи, між Адвокатським об`єднанням «АЙПІСТАЙЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" укладено додаткові угоди № 19 від 12.01.2023, № 20 від 25.01.2023, № 21 від 24.02.2023, № 22 від 02.03.2023, № 23 від 30.03.2023, № 24 від 04.05.2023, № 25 від 08.05.2023, № 26 від 25.05.2023, № 27 від 03.07.2023, № 28 від 06.07.2023, відповідно до яких сторони погодили, що адвокатське об`єднання надає клієнту правничу (правову) допомогу при новому розгляді справи № 910/13251/21 в Господарському суді міста Києва на погодинній основі за ставкою 5 617, 50 грн за годину. Кількість годин, витрачених на надання правничої (правової) допомоги вказується в рахунках. Адвокатське об`єднання надає клієнту правничу (правову) допомогу з:

- надання правничої (правової) допомоги з підготовки та подачі заяви про забезпечення позову у справі № 910/13251/21 під час нового розгляду справи судом першої інстанції - 6 959, 50 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з підготовки та подачі письмових пояснень у справі № 910/13251/21 під час нового розгляду справи судом першої інстанції - 16 852, 50 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з підготовки та подачі письмових заперечень проти клопотання відповідача-1 від 17.02.2023 року про долучення письмових доказів у справі № 910/13251/21 під час нового розгляду справи першої інстанції - 22 470, 00 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з участі в судовому засіданні, яке відбулось 02.03.2023 року, під час нового розгляду справи № 910/13251/21 судом першої інстанції - 11 235, 00 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з участі в судовому засіданні у справі № 910/13251/21, яке відбулось 30.03.2023 року у Господарському суді міста Києва - 5 617, 50 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з участі в судовому засіданні у справі № 910/13251/21, яке відбулось 04.05.2023 року у Господарському суді міста Києва - 5 617, 50 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з отримання копії ухвали про забезпечення позову від 20.01.2023 року - 5 681, 92 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з участі в судовому засіданні у справі № 910/13251/21, яке відбулось 25.05.2023 року у Господарському суді міста Києва - 19 661, 25 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з участі в судовому засіданні у справі № 910/13251/21, яке відбулось 29.06.2023 року у Господарському суді міста Києва - 16 852, 50 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з участі в судовому засіданні у справі № 910/13251/21, яке відбулось 06.07.2023 року у Господарському суді міста Києва - 5 617, 50 грн;

- надання правничої (правової) допомоги з підготовки і подачі заяви про компенсацію витрат на правову допомогу - 11 235, 00 грн.

Крім того, в матеріалах справи наявні складені та підписані між Адвокатським об`єднанням «АЙПІСТАЙЛ» та Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" акти надання послуг № 18 від 31.01.2023 на суму 6 959, 50 грн, № 19 від 31.01.2023 на суму 16 852, 50 грн, № 79 від 31.03.2023 на суму 22 470, 00 грн, № 74 від 31.03.2023 на суму 11 235, 00 грн, № 75 від 31.03.2023 на суму 5 617, 50 грн, № 113 від 31.05.2023 на суму 5 617, 50 грн, № 114 від 31.05.2023 на суму 5 681, 92 грн, № 115 від 31.05.2023 на суму 19 661, 25 грн, № 155 від 06.07.2023 на суму 16 852, 50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підставі виставлених адвокатським об`єднанням рахунків-фактур здійснено оплату послуг адвоката на суму 127 735, 75 грн, що підтверджується платіжними інструкціями № 57421 від 17.01.2023 на суму 6959, 50 грн, №57517 від 31.01.2023 на суму 16852, 50 грн, № 150 від 14.03.203 на суму 22470, 00 грн, № 121 від 03.03.2023 на суму 11 235, 00 грн, № 184 від 30.03.2023 на суму 5617, 50 грн, № 229 від 08.05.2023 на суму 5617, 50 грн, № 230 від 08.05.2023 на суму 5681, 92 грн, № 282 від 26.05.2023 на суму 19661, 25 грн, № 360 від 03.07.2023 на суму 16852, 50 грн, № 371 від 07.07.2023 на суму 16 852, 50 грн

Суд зазначає, що інтереси позивача в судових засіданнях у даній справі представляла адвокат Адвокатського об`єднання «АЙПІСТАЙЛ» - Падох О.І. (свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 001519 від 10.04.2019), яка діяла на підставі ордера № 1296499 від 24.10.2022.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має право його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України „Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269). (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 22.11.2017 року у справі № 914/434/17).

Суд зазначає, що у розумінні положень частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13.12.2018 у справі №816/2096/17, від 16.05.2019 у справі №823/2638/18, від 09.07.2019 у справі № 923/726/18, від 26.02.2020 у справі № 910/14371/18, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права. Що стосується часу, витраченого фахівцем в галузі права, то зі змісту норм процесуального права можна зробити висновок, що достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, але не обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії.

Відповідно до частини 5, 6 ст. 126 ГПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

З врахуванням викладеного, у застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, який, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, - яка вказує на неспівмірність витрат, - доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям (аналогічна правова позиція викладена в додатковій постанові Верховного Суду від 05.03.2020 у справі № 911/471/19).

Крім того, за змістом пункту 1 частини 2 статті 126, частини 8 статті 129 ГПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями пункту 2 частини 2 ст. 126 ГПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат.

Аналогічних висновків дійшла Об`єднана палата Верховного Суду в постанові від 03.10.2019 у справі №922/445/19.

За таких обставин, враховуючи те, що судом задоволено позовні вимоги у повному обсязі, перевіривши подані позивачем докази на підтвердження обсягу виконаних робіт на надання правової допомоги, дослідивши співмірність заявленої позивачем суми із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), суд зазначає, що заявлений позивачем до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвокатів не є співмірним із складністю даної справи, часом витраченим адвокатам на надання послуг у даній справі.

Тож, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на предмет спору, приймаючи до уваги, що під час винесення рішення у даній справі суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати за подання позовної заяви покладаються на відповідача-1, суд вважає за можливе покласти саме на відповідача-1 витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 70 000, 00 грн.

Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи у сумі 30 000, 00 грн.

За змістом ст.127 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Судом встановлено, що 14.08.2021 між Адвокатським об`єднанням «АЙПІСТАЙЛ» та Фізичною особою-підприємцем Соповою Катериною Андріївною укладено договір № 140 від 14.08.2021 на замовлення експертизи, предметом якого є надання послуг з проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності.

Згідно п. 4.1. договору, вартість послуг становить 30 000, 00 грн.

28.10.2021 між Адвокатським об`єднанням «АЙПІСТАЙЛ» та Фізичною особою-підприємцем Соповою Катериною Андріївною складено та підписано акт приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого виконавцем були надані такі послуги з досліджень у сфері суспільних наук (право), зокрема, з проведення судової експертизи об?єктів інтелектуальної власності, підготовки за ії результатами висновку експерта № 113-10/21 від 28.10.2021. Загальна вартість послуг склала: 30 000,00 грн., ПДВ не передбачено.

На підставі виставленого рахунку № 161 від 14.08.2021 Адвокатським об`єднанням «АЙПІСТАЙЛ» було здійснено оплату за проведення експертизи на користь експерта Сопово Катерини Андріївни у розмірі 30 000, 00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1201 від 16.09.2021

За таких обставин, оскільки висновок експерта № 113-10/21 складений за результатами проведеної експертизи об`єктів інтелектуальної власності від 28.10.2021, прийнятий судом як належний та допустимий доказ, наявні підстави для покладення на відповідача-1 також витрат понесених Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" на проведення експертизи об`єктів інтелектуальної власності у розмірі 30 000, 00 грн.

Керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 244 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "СІМІ" про відшкодування судових витрат - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Студіопак технології" (бул. Лесі Українки, буд. 21, м. Київ 133, 01133; ідентифікаційний код - 36756925) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробнича фабрика "CIMI" (вул. Володимирська, буд. 92, м. Васильків, Київська область, 08600; ідентифікаційний код - 37184114) 70 000 (сімдесят тисяч) грн. 00 коп. - витрат на професійну правничу допомогу та 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. - витрат на проведення експертизи.

3. В іншій частині заяви відмовити.

4. Видати наказ після набрання додатковим рішенням законної сили.

Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з пунктом 17.5 розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України, апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду або через відповідний місцевий господарський суд.

Повний текст додаткового рішення складено: 29.08.2023.

Суддя С.О. Щербаков