ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/2376/22

Суддя: Грабець С.Ю.

Секретар судового засідання: Передрій І.В.

Суд, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Дипроінбуд

до товариства з обмеженою відповідальністю Торсістем

про стягнення боргу,

за участю представників:

позивача: не з`явився;

відповідача: не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2022 року на адресу Господарського суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю Дипроінбуд (далі позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю Торсістем (далі відповідач) про стягнення боргу в сумі 887 000,00 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на порушення відповідачем умов договору підряду №99ВР-2.1/15/03/17 від 15.03.2017 року, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 887 000,00 грн. боргу.

Ухвалою суду від 22.11.2022 року відкрите провадження у справі та призначене підготовче засідання на 21 грудня 2022 року.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою суду від 21.12.2022 року строк підготовчого провадження продовжений на тридцять днів, підготовче засідання відкладене на 11 січня 2022 року, представника позивача зобов`язано надати всі додатки до договору підряду №99ВР-2.1/15/03/17 від 15.03.2017 року.

У підготовчому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судом встановлено, що представник позивача вимог ухвали суду від 21.12.2022 року не виконав, у зв`язку з чим підготовче засідання відкладене на 15 лютого 2023 року, про що постановлена ухвала суду.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що представник позивача вимог ухвали суду від 21.12.2022 року не виконав, ухвалою суду від 15.02.2023 року підготовче засідання відкладене на 08 березня 2023 року, представника позивача зобов`язано надати витребувані судом документи.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Судом встановлено, що представник позивача вимог ухвали суду від 15.02.2023 року не виконав.

Ухвалою суду від 08.03.2023 року підготовче засідання відкладене на 12 квітня 2023 року, представника позивача повторно зобов`язано виконати вимоги ухвал суду.

12 квітня 2023 року через канцелярію Господарського суду Київської області від представника позивача надійшли письмові пояснення, на виконання вимог ухвали суду від 15.02.2023 року, долучені до матеріалів справи.

У підготовчому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 12.04.2023 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 17 травня 2023 року.

Згідно з ч. 2 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою.

Відповідно до ч. 3 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України, виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень.

11 травня 2023 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача в справі №911/2376/22 у засідання, призначене на 17 травня 2023 року.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, вважав їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Представник відповідача у засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Судове засідання відкладене на 21 червня 2023 року, про що постановлена ухвала суду.

15 червня 2023 року судом на сайті Судової влади України розміщено оголошення про виклик до суду відповідача в справі №911/2376/22 у засідання, призначене на 21 червня 2023 року.

Представники позивача та відповідача у засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 21.06.2023 року судове засідання відкладене на 02 серпня 2023 року.

Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою Господарського суду Київської області суду від 22.11.2022 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, докази, що підтверджують заперечення проти позову, та попереджено про те, що суд може вирішити справу за наявними в ній матеріалами, у разі ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ч. 4 ст. 89 Цивільного кодексу України, до єдиного державного реєстру вносяться відомості про організаційно-правову форму юридичної особи, її найменування, місцезнаходження, органи управління, філії та представництва, мету установи, а також інші відомості, встановлені законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" встановлено, що Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

На відповідача, як юридичну особу, відповідно до положень ст. 4, ч. 1, п. 10 ч. 2 ст. 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", покладений обов`язок зазначати достовірні дані щодо місця розташування юридичної особи, які, відповідно до положень ст. 10 цього Закону, вважаються достовірними і можуть бути використані для отримання поштових відправлень юридичною особою, яка повинна забезпечити створення умов доставки та вручення поштових відправлень, відповідно до вимог Закону України "Про поштовий зв`язок" та Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 05.03.2009 року.

Згідно з ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Так, з метою повідомлення відповідача про судові засідання, ухвала суду від 22.11.2022 року про відкриття провадження у справі, ухвала суду від 21.12.2022 року про відкладення підготовчого засідання, ухвала суду від 08.03.2023 року про відкладення підготовчого засідання, ухвала суду від 12.04.2023 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, ухвала суду від 17.05.2023 року про відкладення судового засідання, а також ухвала суду від 21.06.2023 року про відкладення судового засідання, були направлені рекомендованими листами із повідомленнями про вручення на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, а саме: 08122, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, село Шпитьки, 1-Й км дороги Личанка-Горбовичі, будинок 1, кімната 11.

Поштові відправлення №345, №359 та №025 не були вручені відповідачу, у зв`язку із закінченням терміну зберігання, поштові відправлення №490 та №175 не були вручені відповідачу, у зв`язку з відмовою адресата, а поштове відправлення №575 не було вручене відповідачу, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою, що підтверджується копіями повернутих поштових конвертів, які долучені до матеріалів справи.

Право бути належним чином повідомленим про дату та час слухання не може бути формальним, оскільки протилежне не відповідає ідеї справедливого судового розгляду, яка включає основоположне право на змагальність провадження.

При цьому, направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адреси є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправника, зокрема, суду.

Згідно з ч. 1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про направлення йому ухвали з повідомленням про дату, час і місце судового засідання.

Так, явка в судове засідання сторін це право, а не обов`язок сторони, і, відповідно до положень ст. 202 Господарського процесуального кодексу України, справа, за умови належного повідомлення сторін про дату, час і місце судового засідання, може розглядатися без їх участі, якщо їх нез`явлення не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень", Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі

судової влади України.

Ухвала Господарського суду Київської області від 22.11.2022 року про відкриття провадження у справі №911/2376/22 внесена до Єдиного державного реєстру судових рішень 24 листопада 2022 року; ухвала суду від 21.12.2022 року про відкладення підготовчого засідання, - 28 грудня 2022 року; ухвала суду від 11.01.2023 року про відкладення підготовчого засідання, - 18 січня 2023 року; ухвала суду від 15.02.2023 року про відкладення підготовчого засідання, - 21 лютого 2023 року; ухвала суду від 08.03.2023 року про відкладення підготовчого засідання, - 14 березня 2023 року; ухвала суду від 12.04.2023 року про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті, - 18 квітня 2023 року; ухвала суду від 17.05.2023 року про відкладення судового засідання, - 23 травня 2023 року; ухвала суду від 21.06.2023 року про відкладення судового засідання, - 27 червня 2023 року.

Так, враховуючи те, що відповідач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав, суд вирішив справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (§§ 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року в справі "Смірнова проти України").

Критерії оцінювання "розумності" строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини враховуються судом при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

У зв`язку із введенням воєнного стану, а також з метою дотримання принципів змагальності та рівності сторін, розгляд справи по суті закінчився 02 серпня 2023 року.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність, вірогідність кожного доказу окремо, а також взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

15 березня 2017 року між товариством з обмеженою відповідальністю Дипроінбуд (далі позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю Торсістем (далі відповідач) був укладений договір підряду №99ВР-2.1/15/03/17 (далі договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, позивач доручає відповідачу, а відповідач зобов`язується на свій ризик за рахунок своїх та/або залучених сил і ресурсів (будівельних та інших матеріалів, обладнання комплектуючих виробів, систем, інструментів та устаткування тощо), у відповідності до даного договору, Проектної документації та законодавства виконати будівельно-монтажні роботи по встановленню технічних дверей на об`єкті - будівництво другої черги І мікрорайону, що входить до складу мікрорайонів І, II, 1 п.к. III, 1 п.к. VI у багатофункціональному житловому районі на вул. Маршала Гречка та просп. Правди (просп. Правди навпроти перетину з проспектом Василя Порика) у Подільському районі м. Києва ж/б №2.1, за цінами та характеристиками, визначеними у додатках до даного договору (надалі - «роботи»).

Згідно з п. 2.1 договору, роботи мають бути розпочаті відповідачем протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту настання всіх перерахованих нижче подій: отримання від позивача частини Проектної документації, в обсязі, необхідному для початку виконання робіт за договором; передачі позивачем будівельного майданчику (фронту робіт) по акту приймання-передачі; перерахування позивачем авансового платежу згідно з умовами даного договору.

За твердженнями представника позивача, відповідачу були перераховані грошові кошти в сумі 887 000,00 грн., проте відповідач порушив умови договору та не виконав роботи належним чином.

29 червня 2021 року позивачем була направлена відповідачу претензія №395 від 24.06.2021 року з вимогою про повернення грошових коштів у сумі 887 000,00 грн. та повідомленням про дострокове розірвання договору.

На думку представника позивача, 27 липня 2021 року договір був розірваний.

Оскільки відповіді на претензію відповідач не надав та грошові кошти не повернув, позивач звернувся до суду, просив стягнути з відповідача 887 000,00 грн. боргу.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України встановлено, що господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Судом встановлено, що відповідач зобов`язувався виконати будівельно-монтажні роботи по встановленню технічних дверей на об`єкті: будівництво другої черги І мікрорайону, що входить до складу мікрорайонів І, II, 1 п.к. III, 1 п.к. VI у багатофункціональному житловому районі на вул. Маршала Гречка та просп. Правди (просп. Правди навпроти перетину з проспектом Василя Порика) у Подільському районі м. Києва ж/б №2.1, за цінами та характеристиками, визначеними у додатках до даного договору.

Згідно з п. 1.1.1 договору, відповідач здійснює будівництво об`єкта в строки, передбачені Календарним графіком виконання робіт, в повному обсязі, передбаченому Проектною документацією, до повної готовності об`єкта та прийняття його в експлуатацію.

Відповідно до п. 2.1.1 договору, строки, види, технологічна послідовність та етапи виконання робіт детально визначаються в Календарному графіку виконання робіт.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що на момент укладання даного договору сторонами домовлено, що ціна договору буде визначена в додатку №2 до договору (договірна ціна ), який сторони зобов`язані погодити та підписати протягом 1 (одного) календарного місяця з моменту укладання даного договору.

Згідно з п. 13.14 договору, додатки до договору, що становлять його невід`ємну частину: додаток №1 "Календарний графік виконання робіт" (п. 13.15.1 договору); додаток №2 "Договірна ціна" (п. 13.15.2 договору).

Умовами договору були визначені, зокрема, терміни "Ціна договору", що означало договірну ціну, за яку відповідач здійснює роботи та яка визначена сторонами в додатку до договору, а також «Календарний графік виконання робіт», що означало документ, який підписується сторонами, як додаток до договору та визначає строки, види, технологічну послідовність та етапи виконання відповідачем робіт.

Оскільки до позовної заяви не були долучені додатки до договору підряду №99ВР-2.1/15/03/17 від 15.03.2017 року, тому ухвалами суду від 21.12.2022 року, від 15.02.2023 року та від 08.03.2023 року представника позивача було зобов`язано подати суду всі додатки до вищевказаного договору.

Представник позивача вимог ухвал суду не виконав, на адресу суду направив письмові пояснення №80 від 11 квітня 2023 року, в яких послався на те, що додатки до договору при перевірці архіву позивача виявлені не були, а під час військових подій архів переміщувався.

Разом з цим, документи, що підтверджували б вищевказані обставини, представником позивача суду подані не були, а, як встановлено судом, місцезнаходженням позивача є: 04136, місто Київ, вулиця Північно - Сирецька, будинок 1-3.

Згідно з ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до 1 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною 3 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно з ч. 4 ст. 74 Господарського процесуального кодексу України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.

Крім цього, відповідно до п. 1.2 договору, за даним договором роботи виконуються в обсягах, визначених Проектною документацією. Остаточний обсяг робіт визначається на підставі АВР, виходячи з обсягу фактично виконаних робіт згідно з договором.

Згідно з п. 2.1 договору, роботи мають бути розпочаті відповідачем протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту настання всіх перерахованих нижче подій: отримання від позивача частини Проектної документації, в обсязі, необхідному для початку виконання робіт за договором; передачі позивачем будівельного майданчику (фронту робіт) по акту приймання-передачі; перерахування позивачем авансового платежу згідно з умовами даного договору.

Відповідно до п. 4.1.2 договору, відповідач має право протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту підписання даного договору передати відповідачу: необхідну для початку робіт Проектну документацію, затверджену у встановленому порядку «До виконання робіт» (штамп, підпис, дата); місця підключення в межах будівельного майданчику до електроенергії, води, каналізації для виконання робіт; Генплан з зазначеними на ньому місцями проходження існуючих підземних інженерних мереж. Позивач відповідає за наслідки надання неправильних даних, або не надання даних по проходженню підземних мереж; закріплені на території будівництва пункти та знаки геодезичної основи з оглядом їх в натурі.

Пунктом 4.1.3 договору встановлено, що відповідач зобов`язаний здійснювати видачу затвердженої Проектної документації у 1 (одному) примірнику із штампом «До виконання робіт», що є необхідною для виконання робіт. Приймання-передача Проектної документації фіксується відповідним актом та/або накладними, що підписуються сторонами.

З гідно з п. 4.1.5 договору, відповідач зобов`язаний забезпечити відповідача точками (місцями) доступу до мереж електроенергії, водопостачання та каналізації для виконання робіт на будівельному майданчику не менше ніж за 50 (п`ятдесят) метрів до безпосереднього місця виконання робіт. Позивач несе витрати, пов`язані з підключенням (забезпеченням) будівельного майданчику та об`єкта до всіх комунальних мереж та відповідає за своєчасне здійснення даної функції. Встановити ліміт використання електроенергії в обсязі не більше 24 кВт на 1 (одну) добу для 1 (одного) побутового приміщення. Перевищення ліміту використання електроенергії відповідачем, сплачується за рахунок відповідача.

Відповідно до п. 4.1.6 договору, відповідач зобов`язаний забезпечити відповідача майданчиком у відповідності з ПОБ для розміщення побутових та виробничих приміщень та інших тимчасових споруд, а також розміщення туалетних приміщень (все разом - будівельного містечка). У випадку неможливості виконання даного зобов`язання, позивач зобов`язаний забезпечити відповідача іншими/альтернативними умовами (місцем, майданчиком) для розміщення зони будівельного містечка та зони допоміжного виробництва.

Пунктом 4.3.2 договору встановлено, що відповідач зобовязаний приймати у позивача Проектну документацію в день її передання та підписувати відповідні акти передачі-приймання та/або накладні. У разі виявлення невідповідностей у Проектній документації (її частинах), відповідач зобов`язаний протягом 5 (п`яти) календарних днів повідомити про це позивача. У разі ненадходження у зазначений термін зауважень з боку відповідача, Проектна документація вважається прийнятою без зауважень.

Згідно з п. 4.3.2.1 договору, позивач зобов`язаний після отримання Проектної, робочої та/або іншої документації (інформації) письмово, але не пізніше ніж за 30 (тридцять ) робочих днів до початку проведення робіт, повідомити позивача про необхідність, згідно з умовами договору, зміни ціни договору та/або строків виконання робіт. При цьому відповідач обов`язаний надати позивачу відповідні обґрунтовані підтверджуючі розрахунки та технічну документацію.

Відповідно до п. 4.4.4 договору, відповідач мав право призупинити виконання робіт за договором без застосування до відповідача штрафних санкцій, у випадку, зокрема, відсутності необхідної для виконання відповідного етапу робіт проектної документації (її частин, розділів, специфікацій), погодженої та затвердженої у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 5.2 договору встановлено, що проектна документація передається позивачем у одному примірнику. Передання Проектної документації відповідачу фіксується накладними або актами, що підписуються сторонами.

Ухвалами суду від 15.02.2023 року та 08.03.2023 року представника позивача було зобов`язано подати документи, що підтверджують отримання відповідачем від позивача частини проектної документації в обсязі, необхідному для початку виконання робіт за договором.

Представник позивача вимог ухвал суду не виконав, вищевказані документи суду не надав.

Звертаючись до суду із позовною заявою, представник позивача послався на те, що відповідачем жодна одиниця технічних дверей не була встановлена належним чином, що підтверджується, на його думку, відсутністю актів виконаних робіт, а також претензією позивача.

Разом з цим, судом встановлено, що відповідно до п. 3.4.2 договору, остаточний розрахунок за виконані та прийняті протягом місяця роботи здійснюється щомісяця не пізніше 20 (двадцятого) числа місяця, наступного за звітним, на підставі підписаних сторонами АВР. Із сум, що підлягають оплаті за виконані роботи (не враховуючи вартість ресурсів відповідача) за відповідний місяць, позивачем утримуються 10% (десять відсотків) від ціни виконаних та прийнятих за відповідними АВР робіт згідно з даним договором як гарантійного утримання. За рахунок недоплачених таким чином коштів позивач вправі покривати витрати на усунення недоліків в роботах (виявлених навіть після прийняття робіт позивачем), які не усунені відповідачем у встановлені строки, а також компенсувати збитки, понесені з вини відповідача. Оплата сформованої таким чином заборгованості по оплаті робіт та остаточний розрахунок за договором здійснюється рівними частинами протягом 4 (чотирьох) місяців, починаючи з другого місяця від моменту підписання кінцевого акту прийому - передачі виконаних будівельних робіт.

Згідно з п. 4.2.8 договору, позивач має право вимагати безоплатного виправлення недоліків, що виникли внаслідок допущених відповідачем порушень, або виправити їх своїми силами, в порядку передбаченому цим договором. В разі виявлення недоліків у вже прийнятих роботах в період до введення об`єкта в експлуатацію, затримувати розрахунки за наступні роботи, до моменту усунення таких недоліків.

Відповідно до п. 4.3.15 договору, відповідач зобов`язаний усувати за власний рахунок всі можливі недоліки, дефекти та недоробки в роботах чи відступи від умов договору (надалі - недоліки), що виникли з вини відповідача, які будуть виявлені в роботах під час їх виконання та після їх завершення.

Пунктом 6.3 договору встановлено, що позивач має право відмовитись від прийняття робіт у разі виявлення в них недоліків (дефектів).

Згідно з п. 6.3.1 договору, у випадку виявлення позивачем недоліків у виконаних роботах, він має право відмовитися від підписання АВР та/або кінцевого акту прийому-передачі виконаних будівельних робіт. При цьому, сторони складають та підписують акт, що фіксує такі недоліки та терміни їх усунення, а за необхідності до його укладення - проводять контрольні обміри виконаних обсягів робіт із складанням відповідних актів контрольних обмірів. Акт контрольних обмірів має містити інформацію про фактичний обсяг виконаних робіт та їх відповідність Проектній документації, законодавству, технології виконання таких робіт, умовам договору. В разі складення, акт контрольних обмірів є підставою для оформлення дефектного акту. Дефектний акт складається за формою, встановленою законодавством, але в будь-якому разі дефектний акт має містити інформацію про недоліки та дефекти, виявлені в роботах, причини їх виникнення (у разі необхідності), порядок їх усунення (у разі необхідності), вартість робіт по їх виправленню та строки на їх усунення. Відповідач зобов`язаний забезпечити присутність своїх представників на об`єкті для складання та підписання відповідного дефектного акту. Зазначені недоліки мають бути усунені відповідачем за власний рахунок в терміни, що зазначені в дефектному акті, а якщо вони не визначені - протягом 15 (п`ятнадцяти) календарних днів з моменту виявлення відповідних недоліків. При цьому сторони зобов`язуються протягом 2 (двох) робочих днів оформити АВР щодо частини належним чином фактично виконаних обсягів робіт та їх фактичної вартості. У цьому випадку надані спочатку відповідачем АВР не підписуються. Роботи, в яких виявлено недоліки, вважаються не виконаними та не підлягають оплаті позивачем до моменту усунення відповідачем відповідних недоліків та прийняття таких робіт позивачем, що включаються до обсягу виконаних робіт згідно наступних (у звітному періоді) АВР.

Відповідно до п. 6.3.2 договору, якщо відповідач не бажає чи не може усунути такі недоліки (дефекти) в роботах, позивач має право, попередивши відповідача не менш ніж за 3 (три) робочі дні, усунути їх своїми силами або із залученням третіх осіб. Витрати, пов`язані з усуненням недоліків позивачем, компенсуються відповідачем, або покриваються за рахунок утриманих відповідно до п. 3.4.2 договору коштів. Розмір витрат визначається згідно з п. 7.6 договору.

Якщо відповідач відмовився взяти участь у складенні дефектного акту, позивач має право скласти такий акт із залученням незалежних експертів і надіслати його відповідачу. Такий акт має для відповідача обов`язкову силу (п. 6.3.3 договору).

Пунктом 6.3.5 договору встановлено, що у випадку виявлення недоліків в роботах, допущених з вини відповідача, компетентними (контролюючими) органами - такі недоліки усуваються відповідачем за рахунок власних коштів.

Згідно з п. 6.3.6 договору, у випадку пошкодження, псування чи знищення відповідачем результатів вже виконаної частини робіт, він зобов`язаний усунути такі недоліки за рахунок власних сил та коштів.

Відповідно до п. 6.3.7 договору, якщо при виконанні робіт відповідачем буде пошкоджено (зіпсовано чи знищено) існуючі та створювані інженерні мережі або об`єкт, щодо якого виконуються роботи, чи інше майно позивача, відповідач зобов`язаний усунути такі недоліки за рахунок власних сил та коштів або відшкодувати позивачу завдану шкоду.

Пунктом 7.2 договору встановлено, що відповідач несе відповідальність за недоліки (дефекти) результатів робіт, виявлені у межах гарантійного строку і зобов`язаний усунути їх за власний рахунок в строк, що встановлений відповідним дефектним актом, якщо він не доведе, що такі недоліки (дефекти) сталися внаслідок: природного зносу результату закінчених робіт, змонтованих конструкцій; неправильної експлуатації або неправильності інструкцій щодо експлуатації змонтованих конструкцій та (або) об`єкта, розроблених самим позивачем, власником об`єктом або залученими ними третіми особами; неналежного ремонту змонтованих конструкцій, об`єкта, проведеного самим позивачем, власником або залученими ним третіми особами; навмисного чи ненавмисного пошкодження з боку позивача, власника або третіх осіб.

Згідно з п. 7.2.1 договору, якщо відповідач не вкладається у погоджений із позивачем строк усунення недоліків, позивач може усунути ці недоліки за рахунок відповідача самостійно або за допомогою третіх осіб.

Відповідно до п. 7.4 договору, сторони встановлюють причини недоліків та підписують в двох примірниках дефектний акт. Дефектний акт складається за формою, встановленою законодавством, але в будь-якому разі дефектний акт має містити інформацію про недоліки та дефекти, виявлені в роботах, причини їх виникнення (у разі необхідності), порядок їх усунення (у разі необхідності), вартість робіт по їх виправленню та строки на їх усунення.

Пунктом 7.6 договору встановлено, що усунення виявлених недоліків та дефектів в роботах, виконаних відповідачем в процесі виконання робіт та в межах гарантійного строку, силами позивача, з подальшою компенсацією таких затрат позивача відповідачем, здійснюється за погодженням із відповідачем. У такому разі позивач з метою погодження із відповідачем вартості робіт по усуненню виявлених недоліків направляє відповідачу відповідний розрахунок. Відповідач зобов`язаний погодити таку вартість протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання розрахунку позивача. Якщо протягом вказаного строку позивач не отримає від відповідача такого погодження або аргументованого корегування їх вартості, розрахована позивачем вартість вважається погодженою відповідачем. Відповідач зобов`язаний компенсувати понесені витрати позивачем на усунення вказаних недоліків та/або дефектів в межах вартості, визначеної розрахунком позивача, у повному обсязі, протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги позивача.

Згідно з п. 8.6 договору, у випадку порушення відповідачем строків виконання робіт щодо усунення недоліків (дефектів) в роботах у термін, який зафіксований відповідним дефектним актом, він зобов`язаний сплатити на користь позивача неустойку (пеню) в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період прострочення, від вартості прострочених (невиконаних) робіт, за кожен день такого прострочення.

Відповідно до п. 8.6.1 договору, у випадку безпідставної та немотивованої відмови відповідача від усунення недоліків, недоробок чи дефектів в роботах, що зафіксовані відповідним дефектним актом, відповідач зобов`язаний відшкодувати позивачу вартість таких робіт за ціною, погодженою сторонами у відповідності з п. 7.6 даного договору.

У претензії №395 від 24.06.2021 року, на яку послався позивач в обґрунтування заявлених вимог, міститься посилання на дефектний акт від 06.09.2017 року та акт розмежування змонтованих дверей від 01.09.2017 року.

Оскільки до позовної заяви вищевказані документи долучені не були, ухвалами суду від 15.02.2023 року та 08.03.2023 року представника позивача було зобов`язано подати суду належним чином засвідчені копії дефектного акту від 06.09.2017 року та акту розмежування змонтованих дверей від 01.09.2017 року.

Представник позивача вимог ухвали суду не виконав, вищевказані документи не надав.

Так, як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору підряду №99ВР-2.1/15/03/17 від 15.03.2017 року, позивач перерахував відповідачу 20 березня 2017 року грошові кошти в сумі 60 000,00 грн., 27 березня 2017 року грошові кошти в сумі 57 000,00 грн., 31 березня 2017 року грошові кошти в сумі 100 000,00 грн., 11 квітня 2017 року грошові кошти в сумі 500 000,00 грн., а також 21 квітня 2017 року грошові кошти в сумі 170 000,00 грн., всього 887 000,00 грн., після чого відповідачем здійснювались підрядні роботи.

Звертаючись із заявою до суду, позивач послався на те, що відповідачем жодні технічні двері не були встановлені належним чином, просив стягнути з відповідача 887 000,00 грн. заборгованості.

Разом з цим, встановлення обсягу виконаних відповідачем робіт, усунення ним дефектів (повністю чи частково), вартості витрат відповідача на матеріальні ресурси тощо, як і належного виконання умов договору самим позивачем, є неможливим, оскільки представник позивача документів, що підтверджували б ці обставини, суду не надав, вимог ухвал суду не виконав.

Крім цього, на думку представника позивача, договір підряду №99ВР-2.1/15/03/17 від 15.03.2017 року розірваний, станом на 27 липня 2021 року, що дає підстави позивачу вимагати у відповідача повернення грошових коштів у сумі 887 000,00 грн.

Доводи представника позивача спростовуються, у зв`язку з наступними обставинами.

Згідно з п. 11.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Сторони погодили, що в частині грошових зобов`язань, договір діє до моменту проведення остаточних грошових розрахунків між сторонами, а в частині гарантійних зобов`язань - до виконання умов, визначених статтею 7 даного договору.

Відповідно до п. 11.2 договору, договір може бути достроково розірвано за згодою обох сторін або в односторонньому порядку однією із сторін у випадках, встановлених законом і цим договором.

Пунктом 11.2.1.3 договору встановлено, що розірвання договору може бути в наступних випадках: за ініціативою позивача в односторонньому порядку у зв`язку із: (а) у випадках визначених в п. 4.2.4.1 - 4.2.4.3. даного договору; (б) випадками, передбаченими законодавством.

При цьому, згідно з п. 4.2.4.1 договору, позивач має право в будь-який час до закінчення будівництва об`єкта, письмово попередивши відповідача не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до бажаної дати припинення дії договору. При цьому позивач зобов`язаний виплатити відповідачу кошти за фактично виконані відповідно до договору роботи згідно з підписаними АВР та відшкодувати обґрунтовані збитки, завдані такою відмовою від виконання договору.

Відповідно до п. 4.2.4.2 договору, відповідач має право у випадку порушення відповідачем строку початку чи порушення строків виконання робіт більше ніж на 20 (двадцять ) календарних днів.

Якщо відповідач при виконанні робіт не дотримується вимог Проектної документації, державних будівельних норм і правил, відступив від умов договору, що погіршило результати робіт, або допустив інші недоліки в роботах, чи якість ресурсів га/або робіт є незадовільною (п. 4.2.4.3 договору).

Згідно з п. 11.3 договору, сторона, що здійснює дострокове розірвання договору, зобов`язана письмово повідомити про це другу сторону не менш ніж за 30 (тридцять) календарних днів до бажаної дати припинення дії договору. В такому випадку договір, крім зобов`язань, пов`язаних з припиненням договору, припиняється на дату вказану в повідомленні або на 31 (тридцять перший) день з моменту отримання стороною вказаного повідомлення.

Так, позивачем не доведено порушення відповідачем строку початку чи виконання робіт, оскільки самим позивачем не поданий додаток №1 до договору, а саме Календарний графік виконання робіт, а відтак встановлення строків початку та виконання робіт, про які домовились сторони, є неможливим.

Так само позивачем не доведено порушення відповідачем вимог Проектної документації, державних будівельних норм і правил, порушення умов договору та неусунення недоліків у виконаних роботах, оскільки самим позивачем не надані Проектна документація, передбачена п. 2.1 договору, дефектний акт від 06.09.2017 року та акт розмежування змонтованих дверей від 01.09.2017 року.

Крім цього, відповідно до п. 4.3.18 договору, у випадку настання обставин, що передбачені пп. 4.2.4.2, 4.2.4.3 договору, відповідач, на вимогу позивача, зобов`язаний протягом 10 (десяти) робочих днів відшкодувати позивачу всі понесені ним обґрунтовані та підтверджені збитки та повернути будівельний майданчик (залишити місце виконання робіт), повернути непідтверджену виконаними роботами частину авансу, залишки сплачених позивачем ресурсів, а також повернути всю документацію, яка передавалася раніше у відповідності до умов договору.

Пунктом 4.4.6 договору встановлено, що відповідач має право одержувати фінансування та оплату за належним чином виконані роботи в розмірах і в строки, передбачені цим договором.

Так, самим позивачем не підтверджена вартість частини виконаних неналежним чином відповідачем робіт, а також вартість залишків сплачених позивачем ресурсів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про стягнення з відповідача 887 000,00 грн. боргу є недоведеною, необґрунтованою та такою, що задоволенню судом не підлягає.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань", ч. ч. 1, 2 ст. 3, ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень", ч. 1 ст. 173, п. 3 ч. 1 ст. 174, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, ч. 4 ст. 89, ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 3, ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 5, ст. 7, ч. ч. 1, 2 ст. 11, ст. ст. 12 - 15, ст. 16, ст. 18, ч. 1 ст. 73, ч. ч. 1, 3 ст. 74, ч. 2 ст. 116, ч. ч. 2, 3 ст. 120, п. 2 ч. 4 ст. 129, ч. 9 ст. 165, ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 202, ч. ч. 1, 2 ст. 222, ст. 223, ч. 3 ст. 232, ст. 233, ст. 236, ст. 237, ст. 238, ч. 6 ст. 242 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити повністю у позові товариства з обмеженою відповідальністю Дипроінбуд до товариства з обмеженою відповідальністю Торсістем про стягнення боргу в сумі 887 000,00 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 20 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повний текст рішення складений 04.09.2023 року.

Суддя С. Грабець