ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.08.2023 м. ДніпроСправа № 904/3676/22
За позовом позивача-1: ОСОБА_1 , м. Київ

позивача-2: ОСОБА_2 , м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпро

про визнання договорів укладеними

Суддя Євстигнеєва Н.М.

Без участі представників сторін

С У Т Ь С П О Р У:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про визнання укладеними договорів купівлі-продажу (обов`язкового викупу) цінних паперів, наведені у прохальній частині позову.

Відповідач проти задоволення позову заперечує та зазначає, що позивачами не доведено належними та допустимими доказами сукупність умов, наявність яких дає право скористатися саме обраним способом судового захисту. Подання позовної заяви у даному випадку є передчасним, а позовні вимоги необґрунтованими.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2022 справу №904/3676/22 передано на розгляд судді Євстигнеєвої Н.М.

Ухвалою суду від 04.05.2023 постановлено перейти зі стадії розгляду справи по суті у справі №904/3676/22 до стадії підготовчого провадження.

У підготовчому засіданні 01.08.2023 суд оголосив перерву до 23.08.2023.

23 серпня 2023 року від позивача-1, ОСОБА_1 , до господарського суду надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи Висновку експертів №004-ШЛД/23 за результатами проведення комплексної судової економічної та оціночної експертизи, складеного 08.08.2023 ДП "Інформаційні судові системи" ДСА ВКП "Центр судової експертизи та експертних досліджень".

Ухвалою суду від 23.08.2023 призначено у справі №904/3676/22 судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз; провадження у справі 904/3676/22 зупинено.

28 серпня 2023 року від позивача-1 до суду надійшла заява про відвід судді Господарського суду Дніпропетровської області Євстигнеєвої Н.М. від розгляду справи №904/3676/23.

В обгрунтування заяви про відвід ОСОБА_1 зазначає, що перед судовим засіданням у справі, призначеним на 23.08.2023, подав Висновок експертів №004-ШЛД/23 за результатами проведення комплексної судової економічної та оціночної експертизи, складеної 08.08.2023 ДП "Інформаційні судові системи" ДСА ВКП "Центр судової експертизи та експертних досліджень", разом з клопотанням про долучення висновку експертів з доказами направлення його сторонам справи. Однак, суд не взяв до уваги поданий висновок експертів №004-ШЛД/23 та відмовився розглядати клопотання про долучення нового доказу у справі. У зв`язку з чим позивач-1 дійшов висновку про відсутність у судді достатньої кваліфікації для розгляду даної категорії справ, а відтак і об`єктивності.

Позивач-1 зазначає, що обставини наведені у заяві не обґрунтовуються незгодою із процесуальними рішеннями суду, а свідчать про явну необ`єктивність суду під час розгляду цієї справи.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 39 Господарського процесуального кодексу України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 32 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Підстави для відводу (самовідводу) визначені статтями 35, 36 цього Кодексу, серед яких інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч. 1 ст. 35 ГПК України).

Оцінюючи доводи ОСОБА_1 , суд приймає до уваги основоположний принцип свободи вираження поглядів, гарантований кожному статтею 10 Європейської конвенції з прав людини.

Відповідно до статті 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Здійснення незалежного правосуддя вимагає від судді протистояти будь-якому неправомірному зовнішньому впливу та зобов`язує розглядати справу якою б складною вона не була, забезпечуючи, тим самим, доступ до правосуддя.

За змістом статей 38, 42 Господарського процесуального кодексу України право на відвід судді є одним із процесуальних прав учасника справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом рішення Європейського Суду у справі Білуха проти України (п. 49), наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися не лише за суб`єктивним, а й за об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п.38).

У цьому відношенні неупередженість повинна бути очевидною в межах справи, що розглядається.

Вирішальним для об`єктивного критерію є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Так, у рішенні 15 жовтня 2009 року у справі "Мікаллеф проти Мальти" ЄСПЛ вказав, що "будь-який суддя щодо якого наявна достатня підстава (legitimate reason) побоювання відсутності неупередженості повинен усунутись" (Micallef v. Malta, заява № 17056/06, §98). У рішенні від 15 липня 2005 року у справі "Межнаріч проти Хорватії" ЄСПЛ звернув увагу на те, що "слід визначити, чи існують, окрім поведінки судді, факти, які можна встановити, які можуть викликати сумніви щодо його неупередженості. Це означає, що, вирішуючи питання про те, чи є в тій або іншій справі достатня підстава (legitimate reason) побоюватися, що конкретному судді бракує неупередженості, позиція відповідної особи є важливою, але не є визначальною" (Meznaric v. Croatia, заява № 71615/01, § 31).

Таким чином, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути не щонайменші сумніви одного з учасників справи, а достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Зазначена правова позиція збігається з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 04.02.2020 у справі № 908/137/18 (провадження № 12-106гс19).

У своїй заяві про відвід судді Євстигнеєвої Н.М. Голубицьким Сергієм Германовичем не наведено жодної підстави відповідно до норм ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

У поданій заяві заявник надає суб`єктивну оцінку процесуальним діям судді, фактично не погоджується з керуванням ходу судового засідання та в обґрунтування наявності підстав для відводу судді зазначає обставини, що не відповідають дійсності.

Згідно частини четвертої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Так суд зауважує, що внутрішні емоційно-вольові відчуття заявника з того чи іншого питання без наявності з цього питання певних доказів чи інформації не є достатньою підставою для констатації факту наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді.

Разом з тим, у справі, що розглядається, відсутні докази про наявність заяв судді чи то вчинків поза межами процесуальних дій під час судочинства, які б свідчили про його неспроможність забезпечити об`єктивний, неупереджений розгляд цієї справи.

За таких обставин правові підстави для відводу судді у даній справі відсутні.

Крім того, відповідно до вимог статті 277 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, або ухвалення судового рішення суддею, якому було заявлено відвід і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обгрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою, є підставами для скасування рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про відвід судді та про передачу справи на автоматизований розподіл в порядку, передбаченому частиною 3 статті 39 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 32, 35, 39, 234 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Заявлений ОСОБА_1 відвід судді Євстигнеєвої Н.М. у справі №904/3676/22 - визнати необґрунтованим.

Матеріали справи №904/3676/22 передати для вирішення питання щодо розгляду заяви (вх.№27804415/23 від 28.08.2023) про відвід судді Євстигнеєвої Н.М., складом суду, який визначається у порядку ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили 30.08.2023 та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Н.М. Євстигнеєва