ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

(додаткова)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. Справа№ 910/217/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Агрикової О.В.

суддів: Мальченко А.О.

Козир Т.П.

Секретар судового засідання: Мельничук О.С.,

представники сторін:

від позивача - не з`явились,

від відповідача - Мастюгін Д.І.,

вільний слухач - Мотренко О.О.,

розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" про ухвалення додаткового рішення в межах розгляду апеляційної скарги Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС"

на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 (повний текст рішення складено 20.03.2023)

у справі № 910/217/23 (суддя Чинчин О.В.)

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД"

до Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС"

про стягнення заборгованості у розмірі 651 231 грн 67 коп., -

ВСТАНОВИВ:

У 2021 році Товариство з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" про стягнення заборгованості у розмірі 651 231 грн. 67 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року позовні вимоги задоволено повністю. Присуджено до стягнення з Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" заборгованість у розмірі 514 091 грн. 46 коп., 3% річних у розмірі 15 329 грн. 96 коп., інфляційні у розмірі 121 810 грн. 25 коп., судовий збір у розмірі 9 768 грн. 48 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000 грн. 00 коп. В порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України нараховано до стягнення з Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" 3% річних на суму основного боргу за Договором поставки №ККЗ-3009/2021 від 30.09.2021 року, що становить 514 091 грн. 46 коп., за період з 04.01.2023 року і до моменту виконання рішення суду за формулою: СОБ*3*КДП)/КДР/100 = сума процентів річних, де СОБ - сума основного боргу, 3 - 3 відсотка річних, КДП - кількість днів прострочення, КДР - кількість днів у році.

Не погодившись із прийнятим рішенням, Приватна науково - виробнича компанія "ІНТЕРБІЗНЕС" звернулася до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 року апеляційну скаргу Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року у справі №910/217/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року у справі № 910/217/23 залишено без змін.

16.06.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", позивача у справі, надійшло клопотання ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС".

Супровідним листом № 910/217/23/09.1-14/398/23 від 03.07.2023 року витребувано з Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/217/23.

17.07.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів з Господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/217/23.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.07.2023 року, у зв`язку з звільненням судді ОСОБА_1 у відставку, сформовано для розгляду справи №910/217/23 колегію суддів у складі головуючого судді: Агрикової О.В., суддів: Козир Т.П., Мальченко А.О.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.07.2023 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" про ухвалення додаткового рішення в межах розгляду апеляційної скарги Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року у справі №910/217/23 прийнято до провадження колегією суддів у визначеному складі, розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 у справі №910/217/23 призначено на 30.08.2023 року.

10.08.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від відповідача надійшло клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

29.08.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від позивача надійшла заява про розгляд справи без участі представника.

В судовому засіданні 30.08.2023 року представник відповідача надав усні пояснення по справ, відповів на запитання суду, заперечував проти клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" про ухвалення додаткового рішення, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, просив здійснювати розгляд справи без участі представника.

Відповідно до ч. 4, ст. 244 Господарського процесуального кодексу України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи те, що представник відповідача повідомлений про дату та час судового засідання належним чином, докази чого наявні в матеріалах справи, колегія суддів вирішила розглянути клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" про прийняття додаткового рішення у справі №910/217/23 в даному судовому засіданні.

Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" про прийняття додаткового рішення у справі №910/217/23 колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (ст. 16 ГПК України).

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ГПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:

1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст. 124 ГПК України);

2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (ст. 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу.

3) розподіл судових витрат (ст. 129 ГПК України).

Згідно зі ст. 123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до чч. 1-3 ст. 124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.06.2023 року позивач подав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначив, що попередній (орієнтовний) розмір судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом апеляційної скарги становить 15 000, 00 грн. (т.1, а.с. 126-134).

Згідно зі ст. 221 ГПК України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 244 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 244 ГПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Як вже було зазначено вище, 16.06.2023 року через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів від Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД", позивача у справі, надійшло клопотання ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат понесених під час розгляду апеляційної скарги Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС".

Дана заява про розподіл судових витрат мотивована тим, що заявником понесено витрати на професійну правничу допомогу, розмір яких він вважає співмірним зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг).

У відповідності до статті 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Визначення договору про надання правової допомоги міститься в статті першій Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність ", згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За приписами частини 3 статті 27 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Згідно зі статтею 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).

Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Колегія суддів зазначає, що загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом з тим, у частині 5 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Зокрема відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Колегія суддів зазначає, що відповідачем було подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування даного клопотання відповідач зазначив, що позивач не дотримався принципу необхідності адвокатських витрат. Зокрема на думку відповідача позивачем завищено час надання адвокатом правничої допомоги.

Поряд зі згаданим принципом змагальності сторін іншими основними засадами (принципами) господарського судочинства також є: верховенство права та пропорційність.

Відповідно до статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі статтею 15 Господарського процесуального кодексу України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Отже, з врахуванням викладеного, виходячи зі змісту норм статей 3, 11, 15 Господарського процесуального кодексу України, питання про співмірність заявлених позивачем до стягнення витрат на професійну правничу допомогу має вирішуватись із застосуванням критеріїв пропорційності та розумності, керуючись принципом верховенства права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України").

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 28.01.2021 у справі №911/3156/19, від 09.02.2021 у справі №910/15201/17, від 03.03.2021 у справі №912/354/20.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі №905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі №922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Також, Велика Палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 підтвердила свій висновок, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін і зробила висновок, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44).

Колегією суддів встановлено, що 19.12.2022 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» та Адвокатським об`єднанням «Біднягін і партнери» було укладено договір про надання правничої допомоги №19-12/01 (надалі Договір).

В пункті 1.2. Договору визначено, що Адвокатське об`єднання надає наступну правову (правничу) допомогу:

- захист законних прав та інтересів Клієнта в господарській справі про стягнення з ПРИВАТНА НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБІЗНЕС» ФІЛІЯ «БРОВАРСЬКА» належних Клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов Договору поставки №ККЗ-3009/2021 від 30.09.2021 року, що включає в себе аналіз правовідносин, первинної документації та відповідного законодавства, пошук релевантної судової практики, переговори та консультування Клієнта, визначення правової позиції захисту, збір доказів;

- представництво інтересів Клієнта у судах всіх інстанцій в т.ч. включно за допомогою підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, під час розгляду та вирішення справи про стягнення з ПРИВАТНА НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБІЗНЕС» ФІЛІЯ «БРОВАРСЬКА» належних Клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов Договору №ККЗ-3009/2021 від 30.09.2021 року;

- підготовка та подання процесуальних документів у т.ч. в електронній формі, передбачених Господарським процесуальним кодексом України, пов`язаних з розглядом справи про стягнення з ПРИВАТНА НАУКОВО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ «ІНТЕРБІЗНЕС» ФІЛІЯ «БРОВАРСЬКА» належних Клієнту сум, що розраховані в зв`язку з неналежним виконанням умов Договору №ККЗ-3009/2021 від 30.09.2021 року, у тому числі, але не виключно, під час розгляду справи у суді апеляційної та/або касаційної інстанції.

В пункті 5.2. Договору визначено, що Сума гонорару за правову (правничу) допомогу, яка вказана в п. 1.2. Договору складає 45 000,00 (сорок п`ять тисяч) гривень, яка перераховується на банківський рахунок Адвокатського об`єднання у наступному порядку:

- 20 000,00 (двадцять тисяч) грн. протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання даного договору, за правову (правничу) допомогу під час підготовки, розгляду та вирішення справи у суді першої інстанції у тому числі, але не виключно, забезпечення позову;

- 15 000,00 (п`ятнадцять тисяч) грн. протягом 5-ти банківських днів з моменту подання або отримання апеляційної скарги, за правову (правничу) допомогу під час підготовки, розгляду та вирішення справи у суді апеляційної інстанції;

- 10 000,00 (десять тисяч) грн. протягом 5-ти банківських днів з моменту подання або отримання касаційної скарги, за правову (правничу) допомогу у суді касаційної інстанції.

В матеріалах справи наявний ордер серії АЕ№1204326 від 12.06.2023 року виданий Адвокатським об`єднанням «Біднягін і партнери» адвокату Сагайдаку Андрію Васильовичу на представництво та захист прав та інтересів ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» в Північному апеляційному господарському суді. (т.1, а.с. 123).

Колегією суддів також встановлено, що Сагайдак А.В. є адвокатом в розумінні Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №2612 від 03.09.2012 р., інформацією, розміщеною на офіційному веб-сайті Національної Асоціації Адвокатів України.

З матеріалів справи також вбачається, що позивач сплатив Адвокатському об`єднанню «Біднягін і партнери» по Договору про надання правової (правничої) допомоги №19-12/01 від 19.12.2022 року суму 15 000, 00грн., що підтверджується платіжною інструкцією №5580 від 12.06.2023 року. (т.1, а.с. 135).

Також до заяви про ухвалення додаткової постанови долучено акт №2 від 16.06.2023 року приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №19-12/01 від 19.12.2022 року з якого вбачається, що адвокатським об`єднанням «Біднягін і партнери» надано, а клієнтом прийнято наступні послуги:

1. Ознайомлення з матеріалами апеляційної скарги у справі №910/217/23, переговори, усне опитування Клієнта з приводу встановлених в рішенні ГСМК від 20.03.2023 року взаємовідносин, які виникли по Договору поставки №ККЗ-3009/2021 від 30.09.2021 року з філією ПРИВАТНОЇ НАУКОВО-ВИРОБНИЧОЇ КОМПАНІЇ «ІНТЕРБІЗНЕС» 2 год.

2. Підготовка та надання Клієнту консультації стосовно використаних в апеляційній скарзі норм права, роз`яснення норм які справді регулюють правовідносини: поставки Товару по Договору поставки №ККЗ-3009/2021 від 30.09.2021 року, зобов`язання та його виконання, порушення зобов`язання та відповідальності за порушення зобов`язання. 2 год.

3. Пошук та аналіз релевантних для відзиву Клієнта на апеляційну скаргу у справі №910/217/23 висновків ЄСПЛ з рішень: 23.08.2016 р. у справі «Дж. К. та інші проти Швеції» (J.K. AND OTHERS v. SWEDEN) "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989 Мусієнко проти України, no. 26976/06, від 20.01.2011 Шульга проти України, no. 16652/04, від 02.12.2010 у справі Баришевський проти України від 26.02.2015; у справі Гімайдуліна і інших проти України від 10.12.2009; у справі Меріт проти України від 30.03.2004; у справі "Нільсен Йонсен проти Норвегії" [ВП], N 23118/93, параграф 62, ECHR 1999- VIII 4 год.

4. Підготовка та складання відзиву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД» на апеляційну скаргу у справі №910/217/23 17 арк. та направлення її копії на адресу ПРИВАТНОЇ НАУКОВО-ВИРОБНИЧОЇ КОМПАНІЇ «ІНТЕРБІЗНЕС» 4 год.

5. Ознайомлення адвоката з матеріалами справи у справі №910/217/23 безпосередньо в ПАГС 14.06.2023 року 0,5 год.

6. Участь адвоката в судовому засіданні в ПАГС у справі №910/217/23 14.06.2023 року, в якості представника Клієнта 0,5 год.

7. Перевірка та доведення до відома Клієнта актуального стану розгляду/вирішення справи №910/217/23 в ПАГС за допомогою Інтернет ресурсів http://reyestr.court.gov.ua та https://court.gov.ua/fair/ та кабінету Електронний суд підсистеми ЄСІТС 2 год.

8. Підготовка проекту заяви Клієнта про ухвалення додаткової постанови у справі №910/217/23 з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, згідно Договору про надання правничої допомоги. 2 год.

Всього Клієнту надано правничої допомоги на суму 15000 грн.

Як вже було зазначено, позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу від 13.06.2023 року, який підписано адвокатом Сагайдак А.В. (т.1, а.с. 126-134).

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що майже половина відзиву на апеляційну скаргу дублює позовну заяву, а також містить часткові посилання на рішення суду першої інстанції. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що вказаний позивачем час для складання відзиву в розмірі 4 години, є завищеним.

Також в матеріалах справи наявне клопотання про ознайомлення з матеріалами справи на якому міститься також розписка адвоката Сагайдак А.В. про те, що він ознайомився з матеріалами справи 14.06.2023 року. (т.1, а.с. 139).

Відповідно до протоколу судового засідання від 14.06.2023 року вбачається, що адвокат Сагайдак А.В. приймав участь в судовому засіданні. (т.1, а.с. 141).

Водночас, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до протоколу судового засідання від 14.06.2023 року судове засідання тривало 7 хвилин, в той же час позивачем зазначено, що таке судове засідання тривало 0,5 год, що не відповідає дійсності.

Окрім цього, колегія суддів вважає, що роботи, які вказані у п. 3 акту №2 від 16.06.2023 року приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №19-12/01 від 19.12.2022 року, а саме пошук та аналіз релевантних для відзиву Клієнта на апеляційну скаргу у справі №910/217/23 висновків ЄСПЛ по суті є мають бути включені в роботи, що вказані в п. 4 акту №2 від 16.06.2023 року приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №19-12/01 від 19.12.2022 року, а саме підготовка та складання відзиву на апеляційну скаргу, оскільки пошук та аналіз релевантних для відзиву Клієнта на апеляційну скаргу у справі №910/217/23 висновків ЄСПЛ може відбуватись саме при підготовці та складанні самого відзиву.

Відтак, колегія суддів вважає, що позивач зазначаючи виконані роботи в п. 3 акту №2 від 16.06.2023 року приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №19-12/01 від 19.12.2022 року штучно збільшує об`єм виконаної роботи адвокатом.

Крім цього, колегія суддів звертає увагу, що перелік робіт вказаний у п. 7 акту №2 від 16.06.2023 року приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правничої допомоги №19-12/01 від 19.12.2022 року, а саме перевірка та доведення до відома Клієнта актуального стану розгляду/вирішення справи №910/217/23 в ПАГС за допомогою Інтернет ресурсів http://reyestr.court.gov.ua та https://court.gov.ua/fair/ та кабінету Електронний суд підсистеми ЄСІТС не вимагає багато часу, зокрема 2 годин, як вказано позивачем.

Водночас, як вже було зазначено вище Постановою Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2023 року апеляційну скаргу Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" на рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року у справі №910/217/23 залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.03.2023 року у справі № 910/217/23 залишено без змін.

Визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України"), присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (постанова Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19).

Важливими є також висновки у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) з врахуванням критеріїв ч. ч. 5-7, 9 ст.129 ГПК України, може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.

Подібні висновки можна також зустріти в ряді постанов Верховного Суду, зокрема, у справі № 922/3436/20, у справі № 910/7586/19, у справі № 910/16803/19.

Колегія суддів дійшла висновку, що заявлені витрати є неспівмірними зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, втраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію розумності їх розміру та їх стягнення становить надмірний тягар для іншої сторони, що суперечить принципу розподілу таких витрат.

При цьому, колегія суддів бере до уваги не змінність позиції адвоката у суді першої та апеляційної інстанцій, відсутності необхідності вивчати додаткові джерела права, законодавства, що регулює спір у справі.

Отже, відповідно до вимог ст. ст. 123, 126, 129 ГПК України, з урахуванням вказаних висновків Великої Палати Верховного Суду, Касаційного господарського суду та критерії "необхідності і обґрунтованості", з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 5 000, 00 грн. витрат на професійну правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 123, 126, 129, 244 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" про прийняття додаткового рішення у справі №910/217/23 - задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватної науково - виробничої компанії "ІНТЕРБІЗНЕС" (03115, місто Київ, ПРОСПЕКТ БЕРЕСТЕЙСЬКИЙ, будинок 121 В, ідентифікаційний код юридичної особи 01200244) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ КОМБІКОРМОВИЙ ЗАВОД" (49000, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ ВИНОКУРОВА, будинок 22, ідентифікаційний код юридичної особи 40377137) 5 000 (п`ять тисяч) грн.. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

3. Видачу наказу на виконання цієї постанови доручити Господарському суду міста Києва

4. Повернути до Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/217/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та в строк передбаченими ст.ст. 287-289 ГПК України.

Повний текст додаткової постанови складено 31.08.2023 року.

Головуючий суддя О.В. Агрикова

Судді А.О. Мальченко

Т.П. Козир