РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

23.08.2023Справа № 910/15043/21 (640/3172/19)
За позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3; ідентифікаційний код 30160757)

до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

в межах справи №910/15043/21

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Вінстар" (04074, м. Київ, вул. Резервна, 8, оф. 13, ідентифікаційний номер 44630056)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського,3, ідентифікаційний номер 30160757)

про банкрутство

Суддя Мандичев Д.В.

Помічник (за дорученням судді) Судак С.С.

Представники сторін:

від позивача - Опанасик В.В.,

від відповідача - Мовсисян В.Г.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду міста Києва знаходиться справа №910/15043/21 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс".

Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (далі - Позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовною заявою до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - Відповідач), у якій просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 12.11.2018.

Рішенням Окружного адміністративного суду від 27.07.2022 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12.11.2018.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - задоволено частково. Клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про закриття провадження по справі № 640/3172/19 - задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2022 року - скасовано. Провадження по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - закрито. Справу № 640/3172/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Підготовче засідання призначено на 24.05.2023.

У судовому засіданні 24.05.2023 судом оголошено перерву до 28.06.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28.06.2023 закрито підготовче провадження у справі № 910/15043/21 (640/3172/19). Призначено справу № 910/15043/21 (640/3172/19) до розгляду по суті на 23.08.2023.

У судове засідання, призначене на 23.08.2023, з`явилися повноважні представники сторін.

В судовому засіданні 23.08.2023 позивачем зазначено про позицію Верховного Суду, викладеній в постанові по справі №320/12137/20 від 13.04.2023, відповдіно до якої спір про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З даного приводу, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, посилаючись на правову позицію Великої палати Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі №320/12137/20, як на аналогічну позицію щодо розгляду справ за правилами адміністративного судочинства, сторони не звернули уваги, що предметом розгляду у вказаній справі було стягнення з контролюючого органу пені на суму бюджетної заборгованості з ПДВ згідно з п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України, інфляційних втрат та 3% річних, а тому є відмінною від предмету розгляду у даній справі, де предметом розгляду є визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Таким чином посилання на постанову Великої палати Верховного Суду у постанові від 13.04.2023 у справі №320/12137/20 є безпідставним.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, рішенням Окружного адміністративного суду від 27.07.2022 позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12.11.2018. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06.03.2023 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві - задоволено частково. Клопотання Головного управління Державної податкової служби у місті Києві про закриття провадження по справі № 640/3172/19 - задоволено. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 липня 2022 року - скасовано. Провадження по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - закрито. Справу № 640/3172/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

У контексті наведеного суд при розгляді даної справи приймає до уваги, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.11.2019 у справі № 761/46959/17 зазначала, що з огляду на висновок про наявність юрисдикції адміністративного суду щодо розгляду цього спору вказана відмова у відкритті провадження у справі за правилами адміністративного судочинства за аналогічними вимогами позивача поставила під загрозу сутність гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод права позивача на доступ до суду та на ефективний засіб юридичного захисту.

Як вказує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), у п. 1 ст. 6 Конвенції закріплене «право на суд» разом із правом на доступ до суду, тобто правом звертатися до суду з цивільними скаргами, що складають єдине ціле (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Ґолдер проти Сполученого Королівства» («Golder v. the United Kingdom») від 21 лютого 1975 року, заява № 4451/70, § 36). Проте такі права не є абсолютними та можуть бути обмежені, але лише таким способом і до такої міри, що не порушує сутність цих прав (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Станєв проти Болгарії» («Stanev v. Bulgaria») від 17 січня 2012 року, заява № 36760/06, § 230).

Згідно із ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

ЄСПЛ неодноразово встановлював порушення Україною Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між національними судами (див. mutatis mutandis рішення від 9 грудня 2010 року у справі «Буланов та Купчик проти України» («Bulanov and Kupchik v. Ukraine», заяви № 7714/06 та № 23654/08), в якому ЄСПЛ встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції щодо відсутності у заявників доступу до суду касаційної інстанції з огляду на те, що відмова Вищого адміністративного суду розглянути касаційні скарги заявників всупереч ухвалам Верховного Суду України не тільки позбавила заявників доступу до суду, але й знівелювала авторитет судової влади; крім того, ЄСПЛ вказав, що держава має забезпечити наявність засобів для ефективного та швидкого вирішення спорів щодо судової юрисдикції (§ 27-28, 38-40); рішення від 1 грудня 2011 року у справі «Андрієвська проти України» («Andriyevska v. Ukraine», заява № 34036/06), в якому ЄСПЛ визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції з огляду на те, що Вищий адміністративний суд відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою заявниці, оскільки її справа мала цивільний, а не адміністративний характер, і тому касаційною інстанцією мав бути Верховний Суд України; натомість останній відмовив у відкритті касаційного провадження, зазначивши, що судом касаційної інстанції у справі заявниці є Вищий адміністративний суд України (§ 13-14, 23, 25-26); рішення від 17 січня 2013 року у справі «Мосендз проти України» («Mosendz v. Ukraine», заява № 52013/08), в якому ЄСПЛ визнав, що заявник був позбавлений ефективного національного засобу юридичного захисту, гарантованого ст. 13 Конвенції через наявність юрисдикційних конфліктів між цивільними й адміністративними судами (§ 116, 119, 122-125); рішення від 21 грудня 2017 року у справі «Шестопалова проти України» («Shestopalova v. Ukraine», заява № 55339/07), в якому ЄСПЛ дійшов висновку, що заявниця була позбавлена права на доступ до суду всупереч п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки національні суди надавали їй суперечливі роз`яснення щодо юрисдикції, відповідно до якої позов заявниці мав розглядатися у судах України, а Вищий адміністративний суд України не виконав рішення Верховного Суду України щодо розгляду позову заявниці за правилами адміністративного судочинства (§ 13, 18-24)).

Велика Палата Верховного Суду вважає, що непослідовність національних судів створила позивачеві перешкоди у реалізації права на судовий захист. Тому з огляду на наведену вище аргументацію доходить висновку, що розгляд цього спору має завершитися за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, приймаючи до уваги, що ТОВ "Комплекс Агромарс" звертався з аналогічними позовними вимогами до суду адміністративного судочинства, яким закрито провадження у справі у зв`язку з віднесенням даного спору до юрисдикції господарського суду в межах справи про банкрутство, суд дійшов висновку про те, що закриття провадження в цій справі чи направлення матеріалів справи за підсудністю в частині вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення матиме наслідком створення перешкод у реалізації позивачем права на судовий захист.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

ГУ ДФС у м. Києві на підставі направлень від 31.07.2018 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Комплекс Агромарс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2015 по 31.03.2018, валютного законодавства за період з 01.04.2015 по 31.03.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове дер давне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 31.03.2018.

За результатами перевірки складено акт №632/26-15-14-01-05/30160757 від 17.10.2018 року (далі - Акт перевірки) в якому встановлено порушення п. 2.6 гл. 2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637, із змінами та доповненнями, в редакції, що діяла до 05.01.2018 (далі - Положення № 637), а саме: виявлено факти неоприбуткування та несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 67 751,51 грн.

Так. відповідно до розділу 3.1.2.1 акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві встановлено несвоєчасність оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 48 469,49 грн., а саме:

- згідно фіскального звітного чека № 0982 від 29.06.2016 сума розрахунків за готівку склала 3448,96 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 28.06.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0983 від 30.06.2016 сума розрахунків за готівку склала 4949,27 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 29.06.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0984 від 01.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 4974,74 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 30.06.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0985 від 02.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 4627,38 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 01.07.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0986 від 03.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 1344,63 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 02.07.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0987 від 04.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 3645,88 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 03.07.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0988 від 05.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 7350,28 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 04.07.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0989 від 06.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 4904,59 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 05.07.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 0990 від 07.07.2016 сума розрахунків за готівку склала 5410,58 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/5 зазначені готівкові кошти оприбутковані 06.07.2016;

- згідно фіскального звітного чека № 1140 від 19.12.2016 сума розрахунків за готівку склала 7813,18 грн., в книзі обліку розрахункових операцій № р/6 зазначені готівкові кошти оприбутковані 18.12.2016;

Також на підставі наданих документів перевіркою було виявлено факт неоприбуткування готівкових коштів у сумі 12769,28 грн., отриманих за реалізовані товари 15.05.2017 та 16.05.2017 на підставі фіскальних звітних чеків РРО (зав. № ПБ) № 1280 і № 1281, а саме: облік готівкових коштів, здійснено у книзі обліку розрахункових операцій № р/7 (встановлений засіб контролю ВХ606984), яка на момент вчинення відповідних записів не була зареєстрована у встановленому порядку в органі ДФС за місцем обліку платника.

Перевіркою, також, встановлено факт неоприбуткування готівкових коштів у сумі 6512,74 грн., отриманих за реалізовані товари 31.10.2017 на підставі фіскального звітного чеку РРО № 1450. Облік зазначених коштів у повній сумі їх фактичного надходження у книзі обліку розрахункових операцій № р/7 на момент перевірки не здійснено.

На підставі проведеної перевірки ГУ ДФС у м. Києві прийняло податкове повідомлення-рішення від 12.11.2018 № , згідно з яким застосовано до ТОВ «Комплекс Агромарс» штрафні (фінансові) санкції у сумі 338 757,55 грн. за несвоєчасне оприбуткування готівкових коштів, на підставі п.п 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України і згідно абз. 3 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95.

Не погоджуючись з таким рішенням податкового органу Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» звернулося до суду із позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12.11.2018.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до п .6 ст. 33 Закону України «Про Національний банк України» для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк здійснює, зокрема, визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Оскільки порушення, зафіксовані відповідачем по зазначеним вище фіскальним звітнім чекам мали місце у 2016-2017 роках, нормативно-правовим актом, який регламентував, у той період (2016-2017) порядок ведення касових операцій у національній валюті України підприємствами, а також окремі питання організації банками робіт з готівкою, є Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 637 (далі - Положення № 637).

Вказане Положення № 637 втратило чинність згідно з постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, проте було чинне у 2016-2017 роках.

Згідно з п. 1.2 Положення № 637 (в останній чинній редакції) оприбуткування готівки - проведення підприємствами і підприємцями обліку готівки в касі на повну суму її фактичних надходжень у касовій книзі, книзі обліку доходів і витрат, книзі обліку розрахункових операцій.

Пунктом 2.6 Положення № 637 передбачено, що уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).

Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" надано право проводити розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку.

Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та п. 1.2 гл. 1 Положення № 637 книга обліку розрахункових операцій (далі - КОРО) - це прошнурована і належним чином зареєстрована в органах доходів і зборів книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Відповідно до п.п. 5, 6 і 8 розд. 4 Порядку реєстрації та ведення книг обліку розрахункових операцій і розрахункових книжок, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України 28.08.2013 № 417, що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 19.09.2013 за № 1618/24150 та діяв до 26.07.2016, тобто, був чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що використання книги ОРО, зареєстрованої на господарську одиницю, передбачає наступне: наявність книги ОРО в господарській одиниці, на яку ця книга зареєстрована, або на місці проведення розрахунків; здійснення записів про реквізити розрахункових квитанцій до початку використання розрахункової книжки та безпосередньо після закінчення її використання у межах робочого дня чи зміни; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо.

Використання книги ОРО, зареєстрованої на РРО передбачає: наявність книги ОРО на місці проведення розрахунків, де встановлено РРО; підклеювання фіскальних звітних чеків на відповідних сторінках книги ОРО; щоденне виконання записів про рух готівки та суми розрахунків, при цьому дані за сумами, отриманими від покупців (клієнтів), та дані за сумами, виданими покупцям (клієнтам), записуються окремо; у разі виходу з ладу РРО чи відключення електроенергії здійснення записів за обліком розрахункових квитанцій; ведення обліку ремонтів, робіт з технічного обслуговування, а також перевірок конструкції та програмного забезпечення РРО у відповідному розділі книги ОРО.

У разі роздрукування на РРО протягом робочого дня декількох фіскальних звітних чеків усі вони підклеюються у відповідній книзі ОРО, записи в розділі 2 книги ОРО робляться за кожним фіскальним звітним чеком окремо. Якщо фіскальний звітний чек містить дані про операції службового внесення та службової видачі коштів, то графи 3 і 4 розділу 2 книги ОРО можна не заповнювати.

Таким чином, облік готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі ОРО передбачає як вклеювання фіскальних звітних чеків РРО у розділ 1 книги ОРО, так і виконання записів у розділі 2 книги ОРО.

В силу норми п. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, - за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Як зазначено в Акті перевірки від 31.08.2018р. № 749/10-36-14-13/37256707, відповідачем встановлено несвоєчасність оприбуткування готівкових коштів на загальну суму 67 751,51 грн., чим порушено п. 2.6. гл. 2 Положення №637 (в редакції, що діяла до 05.01.2018).

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що всі суми зазначені в висновку акту перевірки були своєчасно та в повному обсязі оприбутковані до каси підприємства на підставі прибуткових касових ордерів. Зазначення ж в книзі обліку розрахункових операцій про оприбуткування коштів дат на день раніше від дат фіскальних чеків є описками та не свідчить про невчасне оприбуткування готівки.

Дані обставини підтверджують наступні докази, а саме:

- за 29.06.2016: фіскальний чек № 0982 від 29.06.2016; прибутковий касовий ордер № 3773 від 29.06.2016; аркуш касової книги за 29.06.2016;

- за 30.06.2016: фіскальний чек № 0983 від 30.06.2016; прибутковий касовий ордер № 3801 від 30.06.2016, прибутковий касовий ордер № 3802 від 30.06.2016, аркуш касової книги за 30.06.2016;

- за 01.07.2016: фіскальний чек № 0984 від 01.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3819 від 01.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3824 від 01.07.2016, аркуш касової книги за 01.07.2016;

- за 02.07.2016: фіскальний чек № 0985 від 02.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3827 від 02.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3828 від 02.07.2016, аркуш касової книги за 02.07.2016;

- за 03.07.2016: фіскальний чек № 0986 від 03.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3832 від 03.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3833 від 03.07.2016, аркуш касової книги за 03.07.2016;

- за 04.07.2016: фіскальний чек № 0987 від 04.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3846 від 04.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3 851 від 04.07.2016, аркуш касової книги за 04.07.2016;

- за 05.07.2016: фіскальний чек № 0988 від 05.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3865 від 05.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3866 від 05.07.2016, аркуш касової книги за 05.07.2016;

- за 06.07.2016: фіскальний чек № 0989 від 06.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3886 від 06.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3887 від 06.07.2016, аркуш касової книги за 06.07.2016;

- за 07.07.2016: фіскальний чек № 0990 від 07.07.2016, прибутковий касовий ордер № 3911 від 07.07. 2016, прибутковий касовий ордер № 3913 від 07.07.2016, аркуш касової книги за 07.07.2016;

- за 19.12.2016: фіскальний чек № 1140 від 19.12.2016, прибутковий касовий ордер № 6618 від 19.12.2016, прибутковий касовий ордер № 6621 від 19.12.2016, аркуш касової книги за 19.12.2016;

- за 15.05.2017: фіскальний чек № 1280 від 15.05.2017, прибутковий касовий ордер № 2146 від 15.05.2017, прибутковий касовий ордер № 2148 від 15.05.2017, аркуш касової книги за 15.05.2017;

- за 16.05.2017: фіскальний чек № 1281 від 16.05.2017, прибутковий касовий ордер № 2173 від 16.05.2017, прибутковий касовий ордер № 2174 від 16.05.2017, аркуш касової книги за 16.05.2017;

- за 31.10.2017: фіскальний чек № 1450 від 31.10.2017, прибутковий касовий ордер № 4796 від 31.10.2017, прибутковий касовий ордер № 4799 від 31.10.2017, аркуш касової книги за 31.10.2017;

- пояснення ОСОБА_1 .

Крім того, копії всіх розрахункових документів (фіскальних звітних чеків) з вказаного РРО були передані в електронному вигляді на сервер контролюючого органу в порядку, встановленому наказом Міністерства фінансів України 08.10.2012 N1057 «Порядок передачі електронних копій розрахункових документів і фіскальних звітних чеків реєстраторів розрахункових операцій дротовими або бездротовими каналами зв`язку до органів державної податкової служби», що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17.10.2012 за № 1744/22056.

З огляду на те, що об`єктивною стороною такого правопорушення як неоприбуткування готівки, є приховування виручки, тоді як проведення готівкових коштів через зареєстрований, опломбований та переведений у фіскальний режим роботи РРО із роздрукуванням фіскальних чеків сум розрахунків та належним заповненням у КОРО сум розрахунків є свідченням їх занесення до фіскальної пам`яті, що виключає приховування відповідної суми виручки, суд вбачає відсутність в даному випадку у контролюючого органу підстав для застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення норми п. 2.6 гл. 2 Положення № 637.

Оскільки встановлена під час перевірки податковим органом розбіжність (технічна помилка) не доводить факт неоприбуткування готівки у касі підприємства, вказаним спростовується правопорушення, за яке спірним податковим повідомленням-рішенням застосовані штрафні (фінансові) санкції.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.03.2018 по справі № 826/18812/16.

Отже, допущення посадовою особою суб`єкта господарювання технічної помилки не може бути підставою для застосування до нього санкцій на підставі абз. 5 ст. 1 Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки».

Відповідно до частини 1 статті 73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12.11.2018, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем витрати по оплаті судового збору відповідно до статті 129 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 74, 76-80, 129, 236 - 240 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № від 12.11.2018.

3. Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Комплекс Агромарс" (02094, м. Київ, вул. Пожарського, буд. 3; ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 5 081 (п`ять тисяч вісімдесят одна) грн. 36 коп.

4. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.08.2023

Суддя Д.В. Мандичев