ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023м. ХарківСправа № 922/2002/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Сальнікової Г.І.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Белік" (64540, Харківська обл., Красноградський р-н., с. Орільське)
до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гранд Агро" (61000, м. Харків, пров. О. Яроша, буд. 22, кв. 145) , 2. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про скасування рішення та державної реєстрації, зобов`язання вчинити певні дії.
за участю представників:

позивача - Мироненко С.С.;

відповідача 1 - Тамазликар Л.Й;

відповідача 2 - не з`явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Селянське (фермерське) господарство "Белік" звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гранд Агро" та 2. ОСОБА_1 , згідно вимог якої позивач просить суд:

- скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області, Харківська обл. Чінгузова Володимира Сергійовича №67011467 від 31 березня 2023 року про державну реєстрацію Угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 7.5557 га кадастровий номер :06:000:0124 від 16.07.2022 р. між С(Ф)Г "Белік " та ОСОБА_1 ;

- скасувати державну реєстрацію договору оренди землі від 21.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Схід Гранд Агро", та ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) щодо права оренди земельної ділянки площею 7.5557 га кадастровий номер :06:000:0124, яка внесена та зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером запису 49765680 від 29.03.2023 р. Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Харківської області, Харківська обл. Чінгузовим Володимиром Сергійовичем;

- зобов`язати ТОВ "Схід Гранд Агро" повернути С(Ф)Г "Белік" земельну ділянку площею 7.5557 га кадастровий номер :06:000:0124 для використання згідно Договору оренди землі від 19 квітня 2019 року, номер запису про речове право 35468790 від 11.02.2020 року, рішення про державну реєстрацію прав індексний номер 51116775 від 13.02.2020 року.

Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи складається із витрат зі сплати судового збору за подання даного позову до суду у розмірі 8052,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку загального позовного провадження у судовому засіданні на 13.06.2023 об 11:45.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.05.2023 в задоволенні заяви Селянського (фермерського) господарства "Белік" про забезпечення позову (вх. №2002 від 16.05.2023) відмовлено.

24.05.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано доповнення до клопотання про витребування доказів (вх. №13205), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

02.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від ГУ ДМС України в Харківській області зареєстровано відповідь на запит суду про реєстрацію місця проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_1 (вх. №13999) на підставі частини 6 статті 176 ГПК України, яку досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

08.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано заяву про ознайомлення з матеріалами справи в електронному вигляді та внесення РНОКПП/коду ЄДРПОУ до додаткових відомостей про учасника справи та надання доступу до електронної справи (вх. №14632, 14636).

08.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №14635 від 08.06.2023).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 09.06.2023 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід Гранд Агро" про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №14635 від 08.06.2023) задоволено та призначено проведення підготовчого засідання на 13.06.2023 об 11:45 у режимі відеоконференції.

09.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №14787), який досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

09.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 2 зареєстровано відзив на позовну заяву (вх. №14796), який досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

09.06.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 2 зареєстровано заперечення на клопотання про витребування доказів (вх. №14797), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 13.06.2023 відкладено підготовче засідання на 27.06.2023 о 10:30 на підставі статті 183, 232, 233 ГПК України.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 27.06.2023 продовжено строк підготовчого засідання до 01.08.2023 та відкладено підготовче засідання на 18.07.2023 об 11:40 на підставі статті частини 3 статті 177, 183, 232, 233 ГПК України.

17.07.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 1 зареєстровано заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №18555).

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2023 заяву відповідача 1 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (вх. №18555) залишено без розгляду.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.07.2023 клопотання Селянського (фермерського) господарства "Белік" про витребування доказів - задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) оригінал угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 7.5557 га кадастровий номер :06:000:0124 від 16.07.2022 між С(Ф)Г "Белік " та ОСОБА_1 . Відкладено підготовче засідання на 01.08.2023 о 12:30.

Протокольною ухвалою господарського суду Харківської області від 01.08.2023 враховуючи, що позивач не підтримує подане клопотання про призначення у справі комплексної судової почеркознавчої і судово-технічної експертизи документів, судом зазначене клопотання залишено без розгляду. Разом з тим, заслухавши думку представників сторін, суд дійшов висновку про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті на 15.08.2023 о 10:00 на підставі статті 177-185, 234 ГПК України.

02.08.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від позивача зареєстровано заяву про ознайомлення з матеріалами справи (вх. №20401)

04.08.2023 в системі діловодства господарського суду Харківської області від відповідача 2 зареєстровано пояснення (вх. №20705), які досліджено та долучено судом до матеріалів справи.

Позивач у судове засідання з`явився, позовну заяву підтримав та просив суд задовольнити з підстав, що наведені у позові.

Відповідач 1 у судове засідання з`явився, проти задоволення позовної заяви заперечив з підстав, що наведені у відзиві на позовну заяву та просив суд відмовити у задоволенні позову.

Відповідач 2 у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином в порядку статті 120-121 ГПК України, про що свідчать наявні в матеріалах справи докази.

Відповідно до статті 202 ГПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки судом створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, надано учасникам справи достатньо часу для реалізації ними своїх процесуальних прав, вжито заходи для належного повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про вчинення усіх необхідних дій для розгляду справи та про достатність у матеріалах справи доказів для повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також заперечення проти них, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, а також заслухавши думку присутніх у судовому засіданні представників сторін, суд встановив наступне.

19.04.2019 між ОСОБА_1 (надалі - орендодавець, відповідач 2) та Селянським (фермерським) господарством "Белік" (надалі - орендар, позивач) було укладено договір оренди землі №17 (надалі - договір).

Відповідно до умов пункту 1 договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим №:06:000:0124, яка розташована на території Сахновщинської селищної ради Сахновщинський р-н., Харківська обл.

Пунктом 2 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,5557 га у тому числі рілля 7,5557 га.

Умовами пункту 8 договору передбачено, що договір укладено на 10 років (у разі оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк оренди не може бути меншим як сім років; у разі створення індустріального парку на землях державної чи комунальної власності земельна ділянка надається в оренду на строк не менше як 30 років; у разі передачі в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які є земельними ділянками меліорованих земель і на яких проводиться гідротехнічна меліорація, строк дії договору оренди землі не може бути меншим як 10 років. Після закінчення строку дії договору орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до пункту 15 договору земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (вирощування товарної сільськогосподарської продукції). Цільове призначення земельної ділянки - землі сільськогосподарського призначення (для ведення товарного сільськогосподарського виробництва).

Пунктом 33 договору передбачено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Умовами пункту 34 договору передбачено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно відомостей, що відображені у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за індексним номером 200134018 здійснено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди) земельної ділянки :06:000:0124 площею 7,5557 га. (номер запису про інше речове право - 35468790, дата державної реєстрації - 11.02.2020).

З матеріалів справи вбачається угода від 16.07.2022 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.04.2019 за якою ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 , паспорт: серія НОМЕР_2 виданий: Сахновщинським РВ УМВС України в Харківській області. Дата видачі: 14 травня 1998 р. Адреса проживання: c. Сугарівське, Красноградський район, Харківська область (орендодавець) та Селянське (фермерське) господарство "Белік", код 23324521 в особі директора Бєлік Аліни Олександрівни (орендар) уклали зазначену угоду такого змісту.

Пунктом 1 угоди передбачено, що орендодавець та орендар дійшли згоди припинити договір оренди від 19 квітня 2019 р. земельної ділянки площею 7,5557 га, що розташована на території Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області на підставі ст. 33 договору оренди землі "за взаємною згодою сторін"; кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0124 з моменту державної реєстрації.

Умовами пункту 2 угоди погоджено, що з моменту вступу в дію даної угоди сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами і зобов`язаннями та не мають взаємних претензій, які виходять з договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 4 угоди передбачено, що угода вступає в законну силу з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації.

29.03.2023 ОСОБА_1 було подано угоду від 16.07.2022 про розірвання договору оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Белік", про що свідчить заява про державну реєстрацію права №54692751 від 29.03.2023.

29.03.2023 ОСОБА_3 як головою ТОВ "Схід Гранд Агро" подано заяву про реєстрацію договору оренди між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Схід Гранд Агро", що підтверджується заявою про державну реєстрацію прав №54693042 від 29.03.2023.

Згідно рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №67011778 від 31.03.2023 державного реєстратора Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області Чінгузова Володимира Сергійовича, договір оренди земельної ділянки кадастровий номер :06:000:0124, б/н виданий 21.12.2022 р. між ОСОБА_1 та ТОВ "Схід Гранд Агро" зареєстрований, про що свідчить номер запису про інше речове право №49765680 від 29.03.2023 р.

Матеріали справи містять договір оренди землі від 21.12.2022, що укладений між ОСОБА_1 (орендодавець) та ТОВ "Схід Гранд Агро" (орендар), відповідно до умов пункту 1, 2 якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер :06:000:0124), яка знаходиться на території Сахновщинської селищної ради, Харківської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 7,55557 га. - рілля.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що до підстав заявлених позовних вимог належить вчинення підпису від імені Бєлік Аліни Олександрівни в угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 16.07.2022 р. за кадастровим номером :06:000:0124 сторонніми особами, які не мали належних повноважень на вчинення таких дій. Крім того, за твердженням позивача, здійснення державним реєстратором Чінгузовим В.С. реєстрації угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 16.07.2022 р. відбулося на підставі підроблених документів, що призвело до оформлення оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ "Схід Гранд Агро".

Отже, позивач стверджує, що договір оренди земельної ділянки від 19.09.2019 кадастровий номер :06:000:0124, площею 7,5557 га, що розташована на території Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області між СФГ "Белік" та ОСОБА_1 був розірваний без згоди С(Ф)Г "Белік". Державна реєстрація розірвання договору оренди здійснювалася за зверненням ОСОБА_1 без волевиявлення та присутності представника С(Ф)Г "Белік", що є підставою для задоволення позовних вимог.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідачі у відзивах на позовну заяву вказують про необґрунтованість та безпідставність позовної заяви. Стверджують, що угода від 16.07.2022 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.04.2019 між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Белік" в особі директора Бєлік Аліни Олександрівни була укладена з дотриманням вимог законодавства, за наявності волевиявлення сторін, про що свідчить наявність підписів сторін у спірній угоді. При цьому зазначають, що підпис Бєлік Аліни Олександрівни скріплений відтиском печатки юридичної особи позивача. Вказують, що позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами наявності підстав заявлених позовних вимог, що свідчать про вчинення підпису від імені Бєлік Аліни Олександрівни в угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.07.2022 сторонніми особами, які не мали належних повноважень на вчинення таких дій та порушення вимог статті 1, 13, 14, 31, 32 Закону України "Про оренду землі", Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд керується наступним.

Стаття 11 ЦК України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як зазначено в статті 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В частині 1 статті 638 ЦК України зазначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 7 статті 179 ГК України передбачено, що господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

За змістом частини 1 статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Частинами 1, 2 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Положеннями статей 525, 526, 629 ЦК України та статті 193 ГК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам.

Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

За приписами статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Статтею 13 Закону України "Про оренду землі" визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Згідно із частиною 1 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з частинами 1, 2 статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Частинами 1, 4 статті 188 ГК України унормовано, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Згідно з частиною 1 статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

За змістом частини 2 статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Також, зміна та розірвання господарських договорів допускається лише за згодою сторін в порядку, встановленому статтею 188 ГК України.

Відповідно до статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін.

З матеріалів справи слідує, що 16.07.2022 між ОСОБА_1 та Селянським (фермерським) господарством "Белік" було укладено угоду про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.04.2019.

Пунктом 1 угоди передбачено, що орендодавець та орендар дійшли згоди припинити договір оренди від 19 квітня 2019 р. земельної ділянки площею 7,5557 га, що розташована на території Сахновщинської селищної ради Красноградського району Харківської області на підставі ст. 33 договору оренди землі "за взаємною згодою сторін"; кадастровий номер земельної ділянки :06:000:0124 з моменту державної реєстрації.

Умовами пункту 2 угоди погоджено, що з моменту вступу в дію даної угоди сторони не вважають себе пов`язаними будь-якими правами і зобов`язаннями та не мають взаємних претензій, які виходять з договору оренди земельної ділянки.

Пунктом 4 угоди передбачено, що угода вступає в силу з моменту її підписання сторонами та державної реєстрації.

Відповідно до статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до частини 5 статті 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Статтею 17 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державній реєстрації прав підлягають право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис).

За змістом статті 11 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" Державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Відповідно до частини 1, 5 статті 12 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно. Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Частинами 5, 6 статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" унормовано, що у разі якщо державна реєстрація прав проводиться не в результаті вчинення нотаріальних дій або не на підставі документів, виданих (оформлених) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, або державна реєстрація прав проводиться не автоматично у випадках, визначених цим Законом, державний реєстратор обов`язково визначає обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб і цивільної правоздатності та дієздатності юридичних осіб, перевіряє повноваження представника фізичної або юридичної особи щодо вчинення дій, спрямованих на набуття, зміну чи припинення речових прав, обтяжень таких прав.

Обсяг цивільної правоздатності та дієздатності визначається, а повноваження представника перевіряються щодо особи, якій належить нерухоме майно на певному речовому праві, та щодо особи, яка набуває певних речових прав.

Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності фізичної особи - громадянина України здійснюється шляхом отримання відомостей про таку особу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності фізичної особи - іноземця або особи без громадянства здійснюється на підставі документа, що посвідчує його особу і є підставою для перебування в Україні.

Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи, зареєстрованої відповідно до законодавства України, здійснюється шляхом отримання з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про таку особу, у тому числі про її установчі документи, та перевірки відповідності реєстраційної дії, яка вчиняється, обсягу її цивільної правоздатності та дієздатності. Перевірка цивільної правоздатності та дієздатності юридичної особи - нерезидента здійснюється на підставі документа, що підтверджує реєстрацію такої особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), та її установчих документів (їх копій), що легалізовані (консульська легалізація чи проставлення апостиля) в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено чинними міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" затверджено "Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Пунктом 12 Порядку передбачено, що розгляд заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, здійснюється державним реєстратором, який встановлює черговість розгляду заяв, що зареєстровані в базі даних заяв на це саме майно, а також відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами та їх обтяженнями.

Під час розгляду заяви та документів, поданих для державної реєстрації прав, державний реєстратор використовує відомості Державного реєстру прав, зокрема його невід`ємної архівної складової частини, а також Державного земельного кадастру та Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав.

Таким чином, перелік документів, які заявник подає державному реєстратору для вчинення реєстраційної дії включає у себе документи, поданням та перевіркою яких забезпечується дотримання принципів державної реєстрації щодо повноти, об`єктивності відомостей, які вносяться до Державного реєстру прав та виконання вимоги щодо здійснення державної реєстрації виключно в порядку та на підставах, визначених Законом.

Позивачем у позовній заяві та у судових засіданнях зазначено, що до підстав заявлених позовних вимог належить вчинення підпису від імені Бєлік Аліни Олександрівни в угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 16.07.2022 сторонніми особами, які не мали належних повноважень на вчинення таких дій. Крім того, за твердженням позивача, здійснення державним реєстратором Чінгузовим В.С. реєстрації угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 16.07.2022 р. відбулося на підставі підроблених документів, що призвело до оформлення оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ "Схід Гранд Агро".

Статтею 58-1 ГК України передбачено, що суб`єкт господарювання має право використовувати у своїй діяльності печатки. Використання суб`єктом господарювання печатки не є обов`язковим. Виготовлення, продаж та/або придбання печаток здійснюється без одержання будь-яких документів дозвільного характеру.

Так, Верховний Суд у постанові від 18.08.2020 у справі № 927/833/18 зазначав, що встановивши наявність відбитку печатки сторони на спірних документах та, враховуючи, що сторона несе повну відповідальність за законність використання її печатки, зокрема, при нанесенні відбитків на договорах, первинних документах тощо суди мають дослідити питання встановлення обставин, що печатка була загублена стороною, викрадена в неї або в інший спосіб вибула з її володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа.

У зазначеній вище угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки від 16.07.2022 серед реквізитів міститься підпис ОСОБА_1 та підпис директора Селянського (фермерського) господарства "Белік" Бєлік Аліни Олександрівни, який скріплено печаткою.

Натомість у даному разі суд зазначає, що позивачем не доведено, а судом не встановлено обставин того, що печатка Селянського (фермерського) господарства "Белік" була загублена позивачем, викрадена в нього або в інший спосіб вибула з його володіння, через що печаткою могла б протиправно скористатися інша особа. Тобто, позивачем не доведено фактів протиправності використання своєї печатки чи доказів її втрати, так само і не надано доказів звернення до правоохоронних органів у зв`язку з втратою чи викраденням печатки юридичної особи позивача, а тому відсутні підстави вважати, що така печатка використовувалась проти волі позивача. При цьому судом взято до уваги, що позивачем в обгрунтування позовних вимог не ставиться під сумнів та не заперечується сам відтиск печатки юридичної особи позивача, що проставлений на спірній угоді.

В контексті зазначеного, суд враховує висновки Верховного Суду у постанові від 23.07.2019 у справі №918/780/18, в якій зазначено, що підписання правочину директором позивача підтверджується наявністю на спірному договорі відтисків печаток позивача як юридичної особи. Печатка відноситься до даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні відповідних правовідносин.

З огляду на вище викладене та оскільки позивач несе відповідальність за використання його печатки, зокрема, при нанесенні її відбитку на договорах, відтиск печатки Селянського (фермерського) господарства "Белік" на угоді від 16.07.2022 про розірвання договору оренди земельної ділянки від 19.04.2019, якою скріплено підпис директора Бєлік Аліни Олександрівни, є підтвердженням укладення такої угоди та настання відповідних правових наслідків для сторін.

Суд зауважує, що відповідно до законодавчого визначення правочином є вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки. У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права.

Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відтак, волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов договору, оформлення та скріплення підписом документу, що є невід`ємним реквізитом сторін, а також у разі наявності скріплює підпис печаткою. Наявність підписів підтверджує наміри та волевиявлення учасників правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документа, в якому втілюється правочин.

Матеріали справи також свідчать, що позивачем в розумінні статті 73, 76-79 ГПК України не подано суду жодних належних та допустимих доказів в підтвердження тих обставин, на які позивач посилається в обґрунтування заявлених позовних вимог щодо підписання спірної угоди про розірвання договору оренди не директором Селянського (фермерського) господарства "Белік" Бєлік Аліною Олександрівною, а сторонніми особами, які не мали належних повноважень на вчинення таких дій.

В силу приписів статті 204 ЦК України правомірність правочину презюмується.

Щодо посилань позивача на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі №145/2047/16-ц суд зазначає, що аналіз змісту судового рішення, фактичні обставини справи, що у ньому викладені не є релевантними до обставин цієї справи. При цьому ототожнення позивачем предмету, підстав та фактичних обставин, що встановлювались у зазначеній судовій справі із предметом, підставами та фактичними обставинами даної справи, а також доказової бази є безпідставним.

З огляду на наведене, твердження позивача у позовні заяві, що покладені в основу заявлених позовних вимог про те, що вчинення підпису від імені Бєлік Аліни Олександрівни в угоді про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 16.07.2022 р. за кадастровим номером :06:000:0124 сторонніми особами, які не мали належних повноважень на вчинення таких дій та здійснення державним реєстратором Чінгузовим В.С. реєстрації угоди про розірвання договору оренди земельної ділянки б/н від 16.07.2022 р. відбулося на підставі підроблених документів, що призвело до оформлення оренди земельної ділянки між ОСОБА_1 та ТОВ "Схід Гранд Агро" є необґрунтованими, безпідставними та не доведеними з огляду на вимоги статті 74 ГПК України, які передбачають обов`язок доказування та подання суду доказів на підтвердження заявлених позовних вимог.

Відповідно до частин 3, 4 статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах.

Таким чином, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний

Правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 02.10.2018 у справі №910/18036/17, від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 зазначено, що принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.

Відповідно до статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтею 79 ГПК України передбачено, що наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наведеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді усіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

З приводу інших аргументів, доводів та міркувань сторін, суд зазначає, що вони були досліджені у судовому засіданні та не наводяться в рішенні суду, позаяк не покладаються судом в основу судового рішення, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункту 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, рішення від 10.02.2010).

Таким чином, з огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дав вичерпну відповідь на всі істотні, вагомі та доречні питання, що входять до предмету доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 129 ГПК України, та враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позову покладає витрати по сплаті судового збору на позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 20, 46, 73, 74, 76-79, 86, 123, 129, 236-238 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення Господарського суду Харківської області може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги в порядку, встановленому ст. 254, 256-259 ГПК України.

Повне рішення складено "25" серпня 2023 р.

Суддя Г.І. Сальнікова