УХВАЛА

про заміну сторони її правонаступником

25.08.2023Справа № 910/22135/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Нечая О.В., за участі секретаря судового засідання Будніка П.О., розглянувши у судовому засіданні

заяву Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість"

про заміну сторони її правонаступником

у справі № 910/22135/15

за позовом Державного концерну "Укроборонпром"

до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант"

про стягнення 13 119 852,06 грн

Представники сторін: відповідно до протоколу судового засідання

ВСТАНОВИВ:

Державний концерн "Укроборонпром" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Державного підприємства "Науково-дослідний інститут "Квант" про стягнення 13 119 852,06 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 (суддя ОСОБА_1) було затверджено мирову угоду в цій справі, відповідно до якої стягувачем у виконавчому проваджені є: Державний концерн "Укроборонпром", а боржником - Державне підприємство "Науково-дослідний інститут "Квант".

14.08.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" надійшла заява про заміну позивача (стягувача) - Державного концерну "Укроборонпром" його правонаступником - Акціонерним товариством "Українська оборонна промисловість" в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі № 910/22135/15.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2023, у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_1 , заяву про заміну сторони її правонаступником у справі № 910/22135/15 передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.08.2023 розгляд заяви Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" про заміну сторони її правонаступником у справі № 910/22135/15 призначено на 25.08.2023.

23.08.2023 до загального відділу діловодства Господарського суду міста Києва від боржника надійшли пояснення, відповідно до яких він не заперечує проти заміни стягувача в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі № 910/22135/15.

У судове засідання 25.08.2023 представники сторін не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви сторони були повідомлені належним чином, їх явка обов`язковою судом не визнавалась.

Розглянувши заяву Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" про заміну сторони її правонаступником, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи ту обставину, що виконання рішення суду є невід`ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України та Законом України "Про виконавче провадження", який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Питання процесуального правонаступництва врегульовані частиною першою статті 52 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.

Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі частин першої - третьої, п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, якими передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником; заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець; суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб; неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження; положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни боржника внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Процесуальне правонаступництво, передбачене статтею 52 Господарського процесуального кодексу України, - це перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.08.2020 у справі № 917/1339/16.

Законодавець не ототожнює "процесуальне правонаступництво" і "заміну сторони виконавчого провадження", оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті Господарського процесуального кодексу України - 52 та 334 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 26 частини першої статті 255 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 334 Господарського процесуального кодексу України з урахуванням підстав, визначених статтею 52 Господарського процесуального кодексу України. У цьому випадку приписи статті 334 Господарського процесуального кодексу України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 52 Господарського процесуального кодексу України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 52 Господарського процесуального кодексу України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Тобто поза межами відкритого виконавчого провадження як юридичного процесу стягувач користується правами у виконавчому провадженні як завершальній стадії судового провадження на підставі відповідного закріпленого статусу у виконавчому документі.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Особа, на користь якої видано виконавчий документ, набуває статусу стягувача з моменту видачі такого виконавчого документа, а не з моменту відкриття виконавчого провадження. Але разом з тим ця особа до відкриття виконавчого провадження як юридичного процесу є лише стягувачем у виконавчому документі на стадії виконання судового рішення з відповідним потенціалом прав у виконавчому провадженні, які повноцінно реалізує лише у статусі стягувача як сторони відкритого виконавчого провадження, за виключеннями, передбаченими законодавством. Тому заміна стягувача саме як сторони виконавчого провадження неможлива, якщо заява правонаступника про це подана, зокрема, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, але якщо цей строк не був поновлений судом.

Матеріали справи не містять доказів відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі № 910/22135/15. Водночас, при розгляді заяви Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" суд встановив, що на момент звернення до суду із цією заявою строк пред`явлення виконавчого документа в цій справі до виконання не сплив.

Відповідно до усталеної практики Верховного Суду, для вирішення питання щодо правонаступництва необхідним є встановлення фактичних обставин заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником відповідно до норм матеріального права.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Частина 4 статті 91 Цивільного кодексу України визначає, що цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

За приписами частин 1, 5 статті 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Згідно з ч. 1 ст. 106 Цивільного кодексу України злиття, приєднання, поділ та перетворення юридичної особи здійснюються за рішенням його учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, а у випадках, передбачених законом, - за рішенням суду або відповідних органів державної влади.

Суд встановив, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.03.2023 № 441 "Про утворення акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" утворено Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість", 100 відсотків акцій якого належать державі, шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", код згідно з . Затверджено такі, що додаються: Статут акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість"; Положення про наглядову раду акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість". Затверджено згідно з додатками, що додаються до оригіналу: передавальний акт (баланс) Державного концерну "Укроборонпром" згідно з додатком 1; акт оцінки майна Державного концерну "Укроборонпром" згідно з додатком 2; акт приймання-передачі майна до статутного капіталу акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" згідно з додатком 3.

Пунктом 1 Статуту Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" визначено, що Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" (далі - товариство) є юридичною особою, 100 відсотків акцій якого належать державі. Товариство утворене внаслідок припинення шляхом реорганізації Державного концерну "Укроборонпром" в порядку перетворення відповідно до Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності" з урахуванням розпорядження Кабінету Міністрів України від 09.12.2021 № 1594 "Про припинення шляхом реорганізації Державного концерну "Укроборонпром" в порядку перетворення в акціонерне товариство" (Офіційний вісник України, 2021 р., № 98, ст. 6407). З дня його державної реєстрації товариство є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного концерну "Укроборонпром".

28.06.2023 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 027040740 про припинення Державного концерну "Укроборонпром" на підставі рішення щодо реорганізації.

Того ж дня до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань було внесено запис № 000104153 про державну реєстрацію юридичної особи - Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість", яке є правонаступником Державного концерну "Укроборонпром".

Вирішуючи питання про правонаступництво потрібно мати на увазі, що істотне значення мають як запис в установчих документах про правонаступництво, так і фактично здійснені організаційно-економічні перетворення, з якими чинне законодавство пов`язує перехід майнових прав та обов`язків, а саме: рішення власника (власників), підписання передавального акту (у випадку злиття, приєднання або перетворення) або розподільчого балансу (у випадку поділу або виділу). Отже, у вирішенні питань, пов`язаних з правонаступництвом, слід здійснювати аналіз документів, що стосуються переходу прав і обов`язків на майно (майнові права).

При реорганізації юридичної особи відбувається універсальне правонаступництво. При універсальному правонаступництві все майно особи як сукупність прав та обов`язків, які їй належать, переходить до правонаступника чи правонаступників, при цьому в цій сукупності переходять усі окремі права та обов`язки, які належали на момент правонаступництва правопопереднику незалежно від їх виявлення на той момент. Ухвалюючи рішення про реорганізацію, уповноважений орган юридичної особи спрямовує свою волю на передачу не окремого майна, прав або обов`язків, а усієї їх сукупності.

Лише при припиненні суб`єкта господарювання шляхом поділу в розподільчому балансі визначається правонаступництво. Внаслідок же злиття, приєднання або перетворення правонаступником є лише одна особа і будь-який розподіл прав та обов`язків при таких видах реорганізації неможливий.

Аналогічний висновок наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.06.2020 у справі № 910/5953/17, постанові Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 917/436/21.

З огляду на встановлені вище обставини, на підставі статті 52, частини п`ятої статті 334 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для здійснення заміни сторони (стягувача) в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі № 910/22135/15 - Державного концерну "Укроборонпром" на його процесуального правонаступника - Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість".

Керуючись статтями 52, 234, 235, 334 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Заяву Акціонерного товариства "Українська оборонна промисловість" про заміну сторони її правонаступником у справі № 910/22135/15 задовольнити.

2. Здійснити заміну сторони (стягувача) - Державного концерну "Укроборонпром" (Україна, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36; ідентифікаційний код: 37854297) на її правонаступника - Акціонерне товариство "Українська оборонна промисловість" (Україна, 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36; ідентифікаційний код: 37854297) в ухвалі Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 у справі № 910/22135/15.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена в порядку та строк, передбачені статтями 254 - 256 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст ухвали складено та підписано 04.09.2023

Суддя О.В. Нечай