ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023м. ХарківСправа № 922/971/23

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Федоровій К.О.

розглянувши в порядку загального позовного провадження справу

за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк", м. Львів
до Приватного підприємства "Нарижний Індастріз Груп", м. Чугуїв (перший відповідач), ОСОБА_1 , м. Чугуїв (другий відповідач), ОСОБА_2 , м. Чугуїв (третій відповідач)
про стягнення коштів
за участю представників учасників справи:

позивача - Очич Т.М.

першого відповідача - не з`явився

другого відповідача - не з`явився

третього відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство "Кредобанк", звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Приватного підприємства "Нарижний Індастріз Груп" (перший відповідач), ОСОБА_1 (другий відповідач) та ОСОБА_2 (третій відповідач) в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь солідарно 25 113, 31 євро заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання відповідачами умов кредитного договору №77/10-2018 від 24.10.2018 та договорів поруки від 24.10.2018. Витрати по оплаті судового збору позивач просить суд покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 04.05.2023 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Процесуальний рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

28.08.2023 до суду від позивача надійшла заява, в якій він просить суд долучити до матеріалів справи та врахувати при розгляді справи виписку по банківському рахунку ПП "Нарижний індастріз груп" за період з 01.03.2023 по 28.08.2023, та вказує на те, що відповідачем частково погашена заборгованість за спірним договором у розмірі 696,00 євро та просить суд стягнути з відповідачів солідарно 24 417,31 євро заборгованості та 14 489,94 грн. судового збору.

28.08.2023 до суду від представника відповідачів надійшла заява, в якій він просить суд відкласти судове засідання на іншу дату та вказує на те, що відповідач здійснює усі можливі заходи для погашення заборгованості у добровільному порядку за усіма кредитними договорами у порядку черговості згідно дати їх укладання (спочатку ті, що укладені раніше). Відповідач вказує на те, що через вихідні та святкові дні він не може надати суду квитанції про оплату заборгованості та йому потрібен додатковий час на подання доказів. Окрім того, відповідач вказує на те, що до 09.09.2023 має намір закрити усю заборгованість перед банком, що фактично зніме питання судового збору.

Розглянувши подану заяву, суд дійшов висновку про відмову в її задоволенні, з огляду на наступне.

Господарський суд зазначає, що за приписами статті 129 Конституції України, статті 2 ГПК України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За змістом рішення ЄСПЛ у справі "Шульга проти України" суд неодноразово наголошував, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними. Національним судам належить функція керування провадженнями таким чином, щоб вони були швидкими та ефективними (рішення ЄСПЛ у справі "Скордіно проти Італії"). Держави-учасниці мають організувати правові системи таким чином, щоб їх суди могли гарантувати право кожного на отримання остаточного рішення у справах, що стосуються цивільних прав і обов`язків упродовж відповідного терміну (рішення ЄСПЛ у справах "Скордіно проти Італії", "Сюрмелі проти Німеччини").

Відповідно до приписів ст. 202 ГПК України відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки відповідачі своїм процесуальним правом участі у судовому засіданні не скористалися, повноважного представника для участі у судовому засіданні не направили, відзиву на позовну заяву у встановлений судом строк без поважних причин не надали, враховуючи сплив процесуального строку, встановленого для розгляду справи та те, що явка представника відповідачів у судове засідання обов`язковою не визнавалась, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності представника відповідачів за наявними у ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про права і взаємовідносини сторін.

Присутній у судовому засіданні представник позивача підтримав позов (з урахуванням заяви від 28.08.2023) та просив суд його задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши надані суду докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24 жовтня 2018 року Приватне підприємство "Укр-Ростехніка" (згідно протоколу № 1/2022 рішення засновників (власників) змінено назву на Приватне підприємство "Нарижний індастріз груп", яке згідно Статуту від 11.11.2022 є правонаступником прав та обов`язків Приватного підприємства "Укр-Ростехніка" (далі - Позичальник, перший відповідач) та Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (далі - Банк, Позивач) уклали Кредитний договір №77/10-2018 (далі - Кредитний договір) з усіма наступними змінами та доповненнями, за яким Банк, в межах встановленого Ліміту кредитування, надав Позичальнику Кредит на умовах визначених договором.

Згідно Кредитного договору, Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах обумовлених цим Договором, а позичальник зобов`язався повернути кредит і сплатити проценти за користування ним та комісії.

Сторонами погоджено, що розмір та валюта кредиту становить 120 000,00 євро (п. 2.1. Кредитного договору), з визначеним цільовим призначенням - оплата за обладнання по договору №10400 (специфікація №3) (п. 2.2. Кредитного договору), з фіксованою процентною ставкою у визначеному розмірі 5,45% річних (п. 2.3. Кредитного договору) та з терміном остаточного повернення кредиту - до 23 жовтня 2021 року (п. 2.5. Кредитного договору).

Також, сторонами договору погоджено дату та розмір здійснення платежів, порядок виконання зобов`язань, строк виконання зобов`язань (розділи 4, 5 Кредитного договору).

Згідно п. 2.12 Кредитного договору надання кредиту здійснюється на підставі заяви Позичальника, форма якої встановлена Банком, протягом трьох робочих днів після укладання цього договору або в інший строк, вказаний Позичальником у заяві, шляхом: перерахування кредитних коштів з позичкового рахунку на поточний рахунок Боржника в Банку з подальшим скеруванням безпосередньо за цільовим призначенням.

Крім того, 24.10.2018 між Банком та Нарижним Валерієм Миколайовичем (другий відповідач), та ОСОБА_2 (третій відповідач) були укладені договори поруки (аналогічні за своїм змістом), відповідно до умов яких, поручитель зобов`язався відповідати перед Кредитором за виконання Позичальником (ПП "Укр-Ростехніка") зобов`язань у повному обсязі (повернення кредиту, сплати процентів та комісій за користування кредитом, пені, штрафів, неустойок) за Кредитним договором №77/10-2018 від 24.10.2018.

Пунктом 2.2. договорів поруки визначено, що поручитель зобов`язувався сплатити кредитору заборгованість протягом 7 календарних днів з моменту невиконання боржником зобов`язань за Кредитним договором.

Відповідно до п. 4.7 договорів поруки, вони припиняються за спливом трирічного строку від дня настання строку виконання основного зобов`язання за Кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що Банк належним чином виконав свій обов`язок відповідно до Кредитного договору, що підтверджується заявою ПП "Укр-Ростехніка" від 25.10.2018 та меморіальним ордером № 60103049 від 25.10.2018.

Проте, Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку ПП "Нарижний індастріз груп" за період з 01.03.2023 по 28.08.2023, внаслідок чого станом на 28.08.2023 заборгованість по основній сумі кредиту та процентам становить 24 417,31 євро.

09.11.2022 та 01.03.2023 Банком на адреси відповідачів були направлені досудові вимоги №№ 85-9127394/1/22 від 04.11.2022, 85-9127394/1/22 від 28.02.2023, 85-9127394/1/22 від 28.02.2023 відповідно, щодо виконання договірних зобов`язань, які відповідачами були залишені без задоволення.

Вказані обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи, з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення позики, що залишилася та сплати процентів (ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Згідно ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України). Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, зважаючи на порушення першим відповідачем зобов`язань за кредитним договором, забезпечених порукою, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та солідарне стягнення з відповідачів на користь Банку заборгованості за Договором кредиту №77/10-2018 від 24.10.2018 у розмірі 24 417,31 євро.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України, господарський суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що заявлена до стягнення сума у розмірі 696,00 євро сплачена відповідачем після відкриття провадження у справі, що підтверджується наданими доказами, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі в цій частині позовних вимог, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Суд роз`яснює сторонам, що у відповідності до ч. 3 ст. 231 ГПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду із спору між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ч. 9 ст. 129 ГПК України, у зв`язку з чим судовий збір у розмірі 14 489,94 грн. покладається на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 525, 526, 530, 610, 612 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 73, 74, 76-79, 91, 129, 232, 233, 236 - 241 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Приватного підприємства "Нарижний індастріз груп" (63506, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Добролюбова, 52А, ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) 24 417,31 євро заборгованості та 14 489,94 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Закрити провадження у справі в частині стягнення 696,00 євро.

Відповідно до ст. 241 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст.ст. 256, 257 ГПК України, рішення може бути оскаржене до Східного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Позивач - Акціонерне товариство "Кредобанк" (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, ).

Перший відповідач - Приватне підприємство "Нарижний індастріз груп" (63506, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Добролюбова, 52А, ).

Другий відповідач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ).

Третій відповідач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ).

Повне рішення підписано 30 серпня 2023 року.

Суддя О.В. Погорелова