ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" липня 2023 р. м. Київ Справа №911/974/23

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В)

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Тернівська, буд. 2-А)

Про стягнення 1605116,19 грн

Суддя Третьякова О.О.

Секретар судового засідання Капля Є.В.

Представники:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

Обставини справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (далі позивач) звернулося до Господарського суду Київської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія перший парковий» (далі відповідач) про стягнення 1605116,19 грн заборгованості за договором постачання електроенергії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між позивачем як постачальником та відповідачем як споживачем укладено договір про постачання електричної енергії №420063900 від 01.09.2019, надалі договір. У відповідача за договором виникла заборгованість, а саме за спожиту електроенергію за період січень 2019 - квітень 2020 прострочений основний борг становить 1605116,19 грн, який позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 05.04.2023 відкрито провадження у справі №911/974/23, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, встановлено учасникам справи строки для вчинення необхідних процесуальних дій тощо, підготовче засідання призначено на 20.04.2023. Ухвала суду від 05.04.2023 про відкриття провадження у справі направлена відповідачу поштовим відправленням від 07.04.2023 №042, яке 16.05.2023 було повернуто до суду відділенням поштового зв`язку за місцем обслуговування відповідача за закінченням строку зберігання.

Підготовче засідання 20.04.2023 не відбулось у зв`язку з перебуванням судді Третьякової О.О. на лікарняному, ухвалою суду від 25.04.2023 підготовче засідання призначено на 11.05.2023. Ухвала суду від 25.04.2023 направлена позивачу та відповідачу поштовими відправленнями від 27.04.2023 відповідно №780 та №801, направлене відповідачу поштове відправлення відділенням поштового зв`язку за місцем обслуговування відповідача повернуто до суду 05.06.2023 за закінченням строку зберігання.

В підготовче засідання 11.05.2023 з`явився позивач, відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомив, ухвалою суду від 11.05.2023 підготовче засідання відкладено на 01.06.2023. Ухвала суду від 11.05.2023 направлена відповідачу поштовим відправленням від 15.05.2023 №033, яке було повернуто до суду 22.06.2023 відділенням поштового зв`язку за місцем обслуговування відповідача за закінченням строку зберігання.

01.06.2023 до Господарського суду Київської області від позивача надійшли додаткові пояснення по справі, у яких позивач надав пояснення щодо 2-х ЕІС-кодів точок комерційного обліку відповідача.

В підготовче засідання 01.06.2023 з`явився позивач, відповідач не з`явився, про причини неявки не повідомляв, відзив на позов не подав, протокольною ухвалою закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 15.06.2023. Про призначення справи №911/974/23 до розгляду по суті відповідача повідомлено ухвалою суду від 01.06.2023, яка направлена відповідачу поштовим відправленням від 06.06.2023 №764, яке було повернуто до суду 17.07.2023 відділенням поштового зв`язку за місцем обслуговування відповідача за закінченням строку зберігання.

15.06.2023 судове засідання не відбулось у зв`язку з оголошенням повітряної тривоги, ухвалою суду від 16.06.2023 судове засідання призначено на 20.07.2023. Про призначення судового засідання на 20.07.2023 відповідача повідомлено ухвалою суду від 16.06.2023, яка направлена відповідачу поштовим відправленням від 20.06.2023 №185, яке було повернуто до суду 26.07.2023 відділенням поштового зв`язку за місцем обслуговування відповідача за закінченням строку зберігання.

У судове засідання 20.07.2023 сторони не з`явились: від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, відповідач про причини неявки не повідомляв, що не перешкоджає вирішенню спору судом, враховуючи, що судом були вчинені усі дії для повідомлення сторін про розгляд справи.

Щодо повідомлення відповідача про розгляд справи суд також зазначає, що Європейський суд з прав людини в рішенні від 10.07.1984 у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п.1 ст.6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наголошує на тому, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Кожна з сторін, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі.

За приписами ч.1 ст.9 Господарського процесуального кодексу України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.2 та ч.1 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що суд повідомляв відповідача про судові засідання у справі, крім того відповідач не був позбавлений права та можливості ознайомитись, зокрема, з ухвалами суду у даній справі в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Відповідач у судові засідання не з`являвся, відзив на позов на подав, про поважні причини неявки та неподання відзиву суд не повідомляв. Відповідно до ч.9 ст.165 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, проаналізувавши позовні вимоги, з`ясувавши фактичні обставин справи, оцінивши наявні докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд

встановив:

01.01.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий» (відповідач) в якості споживача та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач) в якості постачальника було укладено договір №420063900 про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, надалі договір.

Цей договір укладений шляхом приєднання відповідача до умов публічного договору позивача про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг.

Пунктом 1.2.15 Правил роздрібного ринку електричної енергії (із змінами та доповненнями станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що для договорів, які укладаються шляхом приєднання до умов договору, укладення договору можливе шляхом підписання заяв-приєднань, оплати виставленого рахунку, споживання будь-якого обсягу електричної енергії (за умови відсутності направлених заперечень щодо договірних умов в цілому чи частково) через особистий кабінет в електронній формі (в установленому законодавством порядку).

Факт приєднання відповідача до умов публічного договору позивача про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг підтверджується заявою-приєднанням відповідача (початок постачання відповідно до заяви 01.01.2019), фактом споживання відповідачем електричної енергії, яка постачалась позивачем відповідачу протягом лютого 2019-квітня 2020, та частковою оплатою відповідачем виставлених рахунків позивачем.

Факт укладення між позивачем та відповідачем договору підтверджується наявними в матеріалах справи копіями публічного договору позивача про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг в редакції з 01.01.2019, заявою-приєднанням відповідача із зазначенням ЕІС-кодів точок комерційного обліку, рахунками-фактурами позивача за лютий 2019-квітень 2020 про нарахування відповідачу вартості спожитої електроенергії за ці періоди за договором №420063900 від 01.01.2019, платіжними дорученнями відповідача за серпень-листопад 2019 про часткову оплату спожитої відповідачем електроенергії по о/р 420063900, паспортом точок розподілу електричної енергії від 12.02.2020.

Відповідно до п.1.1 укладеного між відповідачем та позивачем договору цей договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі договір) є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим та малим непобутовим споживачам постачальником універсальних послуг (позивачем) та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання споживача до умов цього договору згідно із заявою-приєднання, яка є додатком №1 до цього договору.

В п.2.1 статті 2 «предмет договору» цього договору визначено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача, а споживач оплачу постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору. Точки комерційного обліку, в яких відбувається зміна власника електричної енергії, визначаються в договорі споживача з ОСР, а присвоєні для них ЕІС-коди вказуються в заяві-приєднання, яка є додатком №1 до договору (пункт 2.4 договору).

Відповідно до п.2.3 договору обсяг проданої споживачу електроенергії визначається оператором системи розподілу (ОСР) та для споживачів, які не є побутовими, підтверджується шляхом підписання сторонами до 10 числа місяця наступного за розрахунковим відповідного акта купівлі-продажу електричної енергії/акта приймання-передачі електричної енергії.

В п.5.1 договору встановлено, що споживач розраховується з постачальником за електричну енергію за цінами (тарифами), що визначаються відповідно до методики (порядку), затвердженої Регулятором, згідно з обраною споживачем комерційною пропозицією, яка є додатком №3 до цього договору.

Також відповідно до п.5.7 цього договору ціна електричної енергії має зазначатись постачальником у рахунках на оплату електричної енергії.

Пунктом 5.8 договору визначено розрахунком періодом за цим договором календарний місяць.

В п.5.10 договору встановлено, що оплата рахунка постачальника за цим договором має бути здійснена споживачем у строки, зазначені в рахунку, але не менше 5 робочих днів від дати отримання споживачем цього рахунка, або протягом 5 робочих днів від строку оплати, зазначеного в комерційній пропозиції, прийнятої споживачем.

Відповідно до п.5.16 договору комерційна пропозиція, яка є додатком №3 до цього договору, містить наступну інформацію, зокрема: ціну (тариф) електричної енергії; спосіб оплати, термін надання рахунку за спожиту електричну енергію та термін його оплати. В комерційній пропозиції «Універсал» яка є додатком №3 до укладеного між позивачем та відповідачем договору, встановлено, зокрема:

- ціна (тариф) електричної енергії;

- порядок оплати: попередня оплата 100% вартості договірного обсягу споживання повинна бути оплачена до дати початку розрахункового періоду, а остаточний розрахунок проводиться за фактично відпущену електричну енергію;

- термін надання рахунку: рахунок на попередню оплату надається постачальником споживачу до дати початку відповідного розрахункового періоду; рахунок за фактично спожиту електроенергію (остаточний розрахунок) надається постачальником споживачу не пізніше п`ятого робочого дня з дати завершення розрахункового періоду. Надані постачальником рахунки підлягають оплаті споживачем протягом п`яти робочих днів з дати отримання;

В статті 6 договору визначено права та обов`язки споживача. Так, відповідно до п.6.1 договору споживач (відповідач) має право, зокрема: отримувати електричну енергію на умовах, визначених у цього договорі; вимагати від постачальника пояснень щодо отриманих рахунків і у випадку незгоди з порядком розрахунків або розрахованою сумою вимагати організації та проведення звіряння розрахункових даних та/або оскаржувати їх в установленому порядку.

Відповідно до п.6.2 договору споживач (відповідач) зобов`язаний, зокрема: забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього договору; виконувати інші обов`язки, покладені на споживача чинним законодавством та/або цим договором.

Пунктом 9.1 договору встановлено, що за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим договором сторони несуть відповідальність, передбачену цим договором та чинним законодавством.

Обсяг спожитої відповідачем за договором електричної енергії зазначений у довідці оператора системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про обсяги розподіленої споживачам електричної енергії від 08.02.2023 №20-1-99, копія якої міститься в матеріалах справи, та сукупно за періоди лютий 2019-квітень 2020 становить 967267 кВт*год.

На підставі отриманих даних від оператора системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» позивач формував та виставляв до сплати відповідачу рахунки-фактури за спожиту електричну енергію, а саме:

Період споживанняСпожито, кВт*годВиставлено до сплатиСплачено за періодЗаборгованість на кінець періоду
Лютий 430026,360430026,36
Березень 682149,,28
Квітень 41808,,89
Травень 2019-96,,28
Червень 55007,,06
Липень 2848,,85
Серпень 00,001027444,85
Вересень 97,45812547,40
Жовтень 00,00512547,40
Листопад 90,17376757,23
Грудень 757,23
Січень 950488,,79
Лютий 8171,,45
Березень 4356,,68
Квітень 5342,,19
Всього: 9672672 555 803,81950687,621605116,19

Таким чином, відповідачем у спірні періоди (лютий 2019-квітень 2020) спожито 967267 кВт* год електроенергії загальною вартістю 2555803,81 грн, спожиту електроенергію відповідач оплатив частково, а саме в сумі 950687,62 грн, основний борг відповідача становить 1605116,19 грн (2555803,81-950687,62=1605116,19).

Також, позивачем були складені для підписання відповідачем акти прийняття-передавання електричної енергії за періоди з лютого 2019 по квітень 2020. Зазначені акти прийняття-передавання електричної енергії підписані позивачем, а відповідачем не підписані.

Відповідач вищевказані рахунки позивача за договором за спожиту електроенергію з лютого 2019 по квітень 2020 позивачу оплатив частково, у зв`язку з чим за відповідачем рахується заборгованість (основний борг) за спожиту електричну енергію в загальному розмірі 1605116,19 грн, яка останнім в добровільному порядку не сплачена, через що позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, які підтверджуються наявними в матеріалах справи копіями письмових доказів, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем виникли правовідносини за договором постачання електричної енергії, які регулюються укладеним між сторонами договором №420063900 від 01.09.2019, Законом України «Про ринок електричної енергії», надалі Закон № 2019-VIII, Цивільним кодексом України та іншими актами законодавства.

Так, відповідно до ч.3 ст.58 Закону № 2019-VIII споживач зобов`язаний, зокрема, сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Підпунктом 2 пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, (надалі - ПРРЕЕ) визначено також, що споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів.

Статтею 46 Закону 2019-VIII встановлено, що оператор системи розподілу, зокрема, забезпечує комерційний облік відповідно до цього Закону, правил, ринку та кодексу комерційного обліку, інших нормативно-правових актів та нормативних документів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії.

Пунктом 2.3.11 ПРРЕЕ встановлено, що комерційний облік на роздрібному ринку електричної енергії організовується адміністратором комерційного обліку та здійснюється постачальниками послуг комерційного обліку відповідно до вимог Закону України «Про ринок електричної енергії», Кодексу комерційного обліку та цих Правил.

Постачальник послуг комерційного обліку забезпечує зняття показів засобів вимірювальної техніки відповідно до Кодексу комерційного обліку (п. 2.3.14 ПРРЕЕ).

Принципи організації комерційного обліку електричної енергії на ринку електричної енергії України, права та обов`язки сторін стосовно організації комерційного обліку електричної енергії та отримання точних і достовірних даних комерційного обліку для здійснення комерційних розрахунків визначаються Кодексом комерційного обліку електричної енергії, затвердженим постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №311 (ККОЕЕ).

Отже, Товариство з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (позивач) не здійснює функції з обліку електричної енергії та не визначає обсяги спожитої електричної енергії споживачами. В силу покладених на електропостачальника функцій та обов`язків, позивач не здійснює фіксацію (зйом) показників електролічильників, не визначає обсяг проданої електричної енергії.

Пунктом 4.3 ПРРЕЕ встановлено, що дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку.

Таким чином, обсяг спожитої відповідачем за договором електричної енергії у лютому 2019-квітні 2020 сукупно 967267 кВт*год) підтверджується довідкою оператора системи розподілу - ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» про обсяги розподіленої споживачам електричної енергії від 08.02.2023 №20-1-99, копія якої міститься в матеріалах справи і яка є належним доказом споживання відповідачем електричної енергії.

Суд також враховує, що відповідачем не надано ніяких доказів на спростування або оскарження відповідачем у встановленому порядку нарахувань фактичного обсягу розподіленої електроенергії відповідачу за періоди лютий 2019-квітень 2020 та її вартості. Також відповідачем не надано доказів погашення основного боргу.

Отже, суд приходить до висновку про те, що обсяг спожитої відповідачем за договором електричної енергії за періоди лютий 2019-квітень 2020 сукупно в розмірі 967267 кВт*год та основний борг відповідача перед позивачем в сумі 1605116,19 грн документально підтверджується належними доказами та відповідачем не спростований.

Згідно з ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Згідно з п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 275 Господарського кодексу України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір постачання електричної енергії споживачу. Особливості постачання електричної енергії споживачам та вимоги до договору постачання електричної енергії споживачу встановлюються Законом України «Про ринок електричної енергії».

Також згідно з ч.6, 7 ст.276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання, зокрема, припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1,2 ст.193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законом або договором.

Згідно зі ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З наявних у матеріалах справи доказів вбачається наявність у відповідача грошового зобов`язання перед позивачем (основного боргу), строк виконання якого настав і яке відповідачем не виконане, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 1605116,19 грн є доведеною, обґрунтованою, відповідачем не спростованою, а отже підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.73 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст.74 Господарського процесуального кодексу України).

Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування (ч.1 ст.79 Господарського процесуального кодексу України).

У зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 24076,75 грн відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 11, 13, 14, 18, 20, 73-80, 129, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий» про стягнення 1605116,19 грн заборгованості задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлово-експлуатаційна компанія Перший Парковий» (08140, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Білогородка, вул. Тернівська, буд. 2-А, ідентифікаційний код 39127744) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська обласна енергопостачальна компанія» (08132, Київська область, м. Вишневе, вул. Київська, 8-В, ідентифікаційний код 42094 (один мільйон шістсот п`ять тисяч сто шістнадцять) грн 19 коп. основного боргу та 24076 (двадцять чотири тисячі сімдесят шість) грн 75 коп. витрат зі сплати судового збору.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення Господарського суду Київської області набирає законної сили у строк та порядку, які передбачені ст.241 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.08.2023.

Суддя О.О. Третьякова