17.08.2023 м. Івано-ФранківськСправа № 909/491/23
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І. М.,
Секретар судового засідання Матіяш М. П.
За участю: представника відповідача Гуменюка Б. С.,
встановив, що 02.08.2023, судом винесено рішення про закриття провадження у справі в частині вимог про стягнення боргу в сумі 105 000,00 грн. В частині стягнення 19 869,07 грн - основного боргу та 2 760,23 грн - інфляційних втрат - позов задоволено.
07.08.2023, представник позивача подав суду клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн та просив суд вирішити питання про повернення ТОВ "Інструмент-ІФ" з Державного бюджету України 50% сплаченого судового збору, у відповідності до ч.1 ст. 130 ГПК України. В підтвердження факту понесення витрат долучив копії платіжної інструкції №1563 від 23.05.2023 та Акту наданих послуг від 07.08.2023.
В обґрунтування заяви вказав на вимоги ст. ст. 126, 129 ГПК України.
Суд призначив вищевказану заяву до розгляду в судовому засіданні на 17.08.2023.
10.08.2023, від представника відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн. В обґрунтування поданого клопотання послався на п.1, 2, 3 ч. 4, ч. 5 ст. 126 ГПК України.
В судовому засіданні представник відповідача вказане клопотання підтримав.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд вважає, що клопотання представника позивача про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн слід задоволити, а у задоволенні клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 5000 грн - відмовити.
При цьому суд врахував наступне.
Склад та порядок розподілу судових витрат визначено главою 8 ГПК України.
Статтею 244 ГПК України передбачено право суду ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Витрати на професійно правничу допомогу належать до судових витрат (п. 1. ч. 3 ст. 123 ГПК України).
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч. 1 ст. 124 ГПК України).
Приписами ст. 126 ГПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.
Згідно з вимогами частини восьмої ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Факт понесення позивачем судових витрат, зокрема, в сумі 15 000 грн, підтверджено договором про надання правової допомоги №01/18/10/21 від 18.10.2021, додатковою угодою до вказаного договору від 20.12.2022, актом наданих послуг від 07.08.2023, платіжною інструкцією №1563 від 23.05.2023.
Вказане узгоджується з позицією викладеною Європейським судом в рішенні винесеному у справі "East/West Alliance Limited" проти України.
Так, Європейський суд в означеному рішенні вказує на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до ч. 4 ст. 129 ГПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи (до яких у тому числі відносяться й витрати на професійну правничу допомогу), покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Статтею 236 ГПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
З матеріалів справи встановлено те, що п. 5.2. договору про надання правової допомоги від 18.10.202 1№01/18/10/21, в редакції відповідно до додаткової угоди від 20.12.2022, сторони погодили розмір гонорару за надання правової допомоги по стягненню заборгованості за договором купівлі-продажу від 01.07.2019 №2019-07-01/02 (тобто договору, невиконання якого мало наслідком звернення позивача з даним позовом), у фіксованій сумі 15 000 грн.
За наведених обставин, відсутності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам, понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн слід покласти на відповідача.
Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 74, 77, 86, 123, 126, 129, 244 ГПК України, суд
клопотання ТОВ "Інструмент-ІФ" про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000 грн - задоволити.
Наказ видати після набрання додатковим рішенням законної сили.
Додаткове рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня складення повного додаткового рішення.
Повне додаткове рішення складено 30.08.2023.
Суддя І. М. Скапровська