ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2023 р. м. Київ Справа № 911/1183/23

Господарський суд Київської області у складі судді Смірнова О.Г., розглянувши в письмовому позовному провадженні без виклику представників сторін справу

за позовом: Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, Дніпропетровська обл., м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни ( АДРЕСА_1 )

про стягнення 9184,10 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою за вих. №б/н від 19.03.2023 до Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни про стягнення загального залишку заборгованості за наданим кредитом в сумі 8461,71 грн., загального залишку заборгованості за процентами в сумі 133,27 грн., загального залишку заборгованості за винагородою в сумі 589,12 грн, що разом складає 9184,10 грн. за кредитним договором №N20.37. від 18.01.2021.

Разом з тим, позивачем подано клопотання від 19.03.2023 про розгляд справи за відсутністю представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.04.2023 наведену вище позовну заяву передано для розгляду судді Смірнову О.Г.

Ухвалою суду від 24.04.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Частково задоволено клопотання Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" про розгляд справи за відсутністю представника позивача в порядку спрощеного позовного провадження та постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання. Запропоновано відповідачу не пізніше п`яти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати заяву із запереченнями щодо розгляду в порядку спрощеного позовного провадження; проте не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позов із урахуванням вимог ст. 165 ГПК України, надати листування з позивачем по суті спору (з доказами направлення або вручення кореспонденції).

26.06.2023 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання, в якому останнім зазначено про часткову сплату заборгованості у розмірі 4500, 00 грн. та долучено відповідні докази до матеріалів справи.

Відповідно до ч. ч. 5, 7 ст. 252 ГПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 252 ГПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. Підготовче засідання при розгляді справи у порядку спрощеного провадження не проводиться.

Судом враховано, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку, що судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 7, 8, 13 ГПК України.

Однак, відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Суд наголошує на тому, що вжиття заходів для ефективного розгляду та вирішення судового спору є обов`язком не тільки для держави, але й для осіб, які беруть участь у справі.

Права відповідача, як учасника справи, не можуть забезпечуватись судом за рахунок порушення прав позивача на своєчасне вирішення спору судом, що є безпосереднім завданням господарського судочинства, та яке відповідно до норм ч. 2 ст. 2 ГПК України превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи ч. 4 ст. 240 ГПК України, у зв`язку з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, рішення прийнято без його проголошення 30.08.2023.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд встановив.

Позов мотивовано заборгованістю Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни (далі відповідач, Позичальник) перед Акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" (далі позивач, Банк), що утворилась внаслідок неналежного виконання відповідачем свого грошового зобов`язання за умовами Кредитного договору №N20.37. від 18.01.2021, що укладений між ними.

Так, 18.01.2021 між Акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" та Фізичною особою-підприємцем Роль Вірою Миколаївною, що разом надалі іменовані як Сторони, укладено Кредитний договір №N20.37. (далі Договір).

У розділі А Договору сторони погодили істотні умови кредитування. Пунктами А1., А2. Договору встановлено, що вид кредиту - строковий кредит. Ліміт цього договору: у розмірі 100000, 00 (сто тисяч гривень нуль копійок) на фінансування поточної діяльності.

Термін повернення кредиту 17 січня 2022 р. Позичальник здійснює погашення Кредиту та процентів щомісячно ануїтетними (однаковими платежами в розмірі та в строки згідно з Графіком платежів (Додаток №1 цього договору). Ануїтетний платіж включає в себе погашення частини основної суми кредиту та процентів за його користування. Щомісячний ануїтетний платіж розраховується за формулою:

сума щомісячного ануїтетного платежу = сума кредиту за Договором*((1 + процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)*Процентна ставка за місяць)/((1+процентна ставка за місяць) строк кредитування (міс.)-1);

сума щомісячного платежу за % = (залишок заборгованості за кредитом*річна процентна ставка/кількість днів поточного року)* кількість днів в місяці, який передує сплаті ануїтеїного платежу;

сума щомісячного платежу за основним боргом = сума щомісячного погашення кредиту-сума щомісячного платежу за %.

Згідно зі ст. 212, 651 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) у випадку порушення Позичальником будь-якого із зобов`язань, передбачених цим Договором, Банк на свій розсуд, починаючи з 31-го дня порушення будь-якого із зобов`язань, має право змінити умови цього Договору, встановивши інший термін повернення кредиту. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням дати терміну повернення кредиту. У випадку непогашення Позичальником заборгованості за цим Договором у термін, зазначений у повідомленні, уся заборгованість, починаючи з наступного дня дати, зазначеної у повідомленні, вважається простроченою. У випадку погашення заборгованості у період до закінчення 30 днів (включно) з моменту порушення будь-якого із зобов`язань, кінцевим терміном повернений кредиту є 17 січня 2022 р. (п. A3. Договору).

Відповідно до п. А6. Договору за користування кредитом Позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 18,90% (вісімнадцять цілих дев`яносто сотих) % річних. У випадку невиконання та/або неналежного виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Банк збільшує процентну ставку на 2% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. При цьому Банк направляє Позичальнику письмове повідомлення із зазначенням підстави - порушення зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, і дати початку нарахування підвищених процентів. За умови відновлення виконання Позичальником зобов`язань, передбачених п. 2.2.13 цього Договору, Позичальник за користування кредитом сплачує проценти у розмірі 18,90% (вісімнадцять цілих дев`яносто сотих) % річних. При цьому Банк направляє письмове повідомлення Позичальнику із зазначенням процентної ставки у розмірі 18,90% (вісімнадцять цілих дев`яносто сотих) % річних і дати початку її нарахування.

Пунктом А8. передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється щоденно, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів факт/360). Якщо ануїтетний платіж не буде здійснено у відповідну дату згідно з графіком платежу, то заборгованість за кредитом та/або процентами вважається простроченою на наступний день.

Позичальник сплачує Банку винагороду за відкриття позичкового рахунку у розмірі 0 (нуль) гривень у день укладання цього Договору (п. А9. Договору).

Згідно з п. А10. Договору Позичальник щомісячно сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування у розмірі 0, 79% (нуль цілих сімдесят дев`ять сотих) від суми зазначеного у п. А.2 цього договору ліміту у поточну дату сплати процентів. Сплата винагороди здійснюється у гривні. Розрахунок здійснюється щоденно. Нарахування винагороди здійснюється у дату сплати.

Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1 цього Договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2 цього Договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2 цього Договору, в обмін на зобов`язання Позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим Договором терміни. Строковий кредит (далі кредит) надається Банком у безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з подальшим перерахуванням за цільовим призначенням (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору встановлено, що термін повернення кредиту зазначений у п. А.3 цього Договору.

Позичальник зобов`язується сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п. п. 4.1., 4.2., 4.3. цього Договору (п. 2.2.2. Договору).

Згідно з п. 2.2.3. Договору Позичальник зобов`язується повернути кредит у терміни, встановлені п. п. 1.2., 2.2.14, 2.3.2 цього Договору.

Позичальник зобов`язується сплатити Банку винагороду відповідно до п. п. 2.3.5, 4.4, 4.5, 4.6, 4.13 цього Договору (п. 2.2.5. Договору).

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що за користування кредитом у період з дати списання коштів з позичкового рахунку до дати погашення кредиту згідно з п. п. 1.2, 2.2.3, 2.2.14, 2.3.2, 2.4.1 цього Договору Позичальник сплачує проценти у розмірі, зазначеному у п. А.6 цього Договору.

Сплата процентів за користування кредитом, передбачених п. п. 4.1, 4.2, цього Договору, здійснюється згідно до п. А.8 цього Договору (п. 4.3. Договору).

Відповідно до п. 4.5. Договору Позичальник сплачує Банку винагороду за кредитне обслуговування згідно з п. А.10 цього Договору.

Зобов`язання за цим Договором, у тому числі, строк виконання яких згідно з умовами цього Договору не наступив, за умови реалізації Банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від Позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п. п. 2.2.13, 2.3.13 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору.

Остаточне погашення заборгованості за цим Договором виконується не пізніше дати, зазначеної у п. 1.2 цього Договору. Під реалізацією права Банку щодо стягнення неустойки згідно розділу 5 цього Договору, Сторони узгодили дії Банку по розподілу грошей, отриманих від Позичальника для погашення заборгованості, згідно черговості погашення заборгованості, зазначеної в цьому пункті Договору. При цьому, Сторони узгодили, що додаткових вимог до Позичальника щодо реалізації Банком свого права по стягненню неустойки не потрібні. У разі, якщо Банк не реалізує свого права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього договору, Банк на свій вибір телекомунікаційного способу доставки інформації, узгодженими сторонами способами телекомунікацій, повідомляє Позичальника про таке, протягом 5 днів з дати отримання грошей від Позичальника. Узгодженими сторонами способами телекомунікацій є: Відповідне повідомлення, ПЗ «А24», СМС повідомлення (п. 4.9. Договору).

Пунктом 4.11. Договору передбачено, що нарахування процентів та комісій здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти розраховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з 360 днів на рік. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування процентів, не враховується.

Цей Договір вважається укладеним з моменту підписання його Сторонами (п. 6.1. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, 18.11.2021 сторонами було підписано додаток 1 до Договору, відповідно до якого було встановлено графік погашення кредиту та визначено розміри щомісячних ануїтетних платежів, а також строки їх внесення. Відповідним графіком погашення також встановлено, що кінцевим терміном повернення кредиту та сплати процентів і комісійних винагород є 17.01.2022.

Позивач зазначає, що Банк свій обов`язок виконав повністю та надав позичальнику кредит відповідно до умов Договору в розмірі 100000,00 грн., на підтвердження чого долучив до матеріалів справи меморіальний ордер №TR.16498962.20333.64999 від 18.01.2021.

У позовній заяві зазначено, що станом на 19.03.2023 заборгованість відповідача за Договором становить 9184, 10 грн., яка складається з:

- 8461, 71 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту);

- 133, 27 грн. загальний залишок заборгованості за процентами;

- 589, 12 грн. загальний залишок заборгованості за винагородою;

- 0, 00 грн. пеня;

- 0, 00 грн. штраф (фіксована складова);

- 0, 00 грн. штраф (змінна складова).

З огляду на вказане вище позивач просить суд стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним Договором у розмірі 9184, 10 грн.

Позивачем у позовній заяві також вказано про те, що ним на адресу відповідача направлялась претензія, яка своєчасно та в повному обсязі не виконана, однак самої претензії, її завіреної копії та доказів направлення претензії відповідачу суду надано не було.

Судом надана належна правова кваліфікація правовідносинам сторін. За своєю правовою природою між сторонами у справі укладений кредитний договір, який підпадає під правове регулювання норм § 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачається мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, види забезпечення зобов`язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов`язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (§1 та §2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Приписами частини 3 ст. 198 Господарського кодексу України встановлено, що відсотки за грошовими зобов`язаннями учасників господарських відносин застосовуються у випадках, розмірах та порядку, визначених законом або договором.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Частиною 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Приписами ст. 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст. 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Наявними в матеріалах справи доказами доведений факт надання Банком відповідачу кредитних коштів за укладеним між ними Договором у розмірі 100000, 00 грн., а також зобов`язання відповідача повернути кредитні кошти у строк до 17.01.2022 шляхом сплати ануїтетних платежів згідно з затвердженим графіком.

За період з 18.02.2021 по 19.01.2022 відповідач частково погасила кредитну заборгованість, а також здійснила оплату відсотків та винагороди за кредитне обслуговування. Всього відповідач перерахувала Банку кошти у розмірі 110865, 35 грн., що підтверджується випискою по рахунку за період з 18.02.2021 по 19.01.2022.

Так, матеріали справи свідчать про часткове виконання відповідачем своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів та підтверджують наявну заборгованість у ОСОБА_1 перед позивачем за наданим кредитом (тілом кредиту) станом на 19.03.2023 у розмірі 8461, 71 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було подано до суду клопотання від 23.06.2023, в якому зазначено про часткову сплату останнім заборгованості в сумі 4500, 00 грн., на підтвердження чого відповідачем надано суду копію квитанції №33744 від 23.06.2023 на суму 4500, 00 грн. У призначенні платежу вказаної квитанції зазначено: часткове погашення заборгованості по кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, оплата боргу у розмірі 4500, 00 грн. була здійснена відповідачем після звернення позивача з позовом до суду.

Законодавець зазначає, що господарський суд закриває провадження у справі якщо відсутній предмет спору (пункт 2 ч. 1 статті 231 ГПК України), зокрема у таких випадках:

- припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань;

- спір врегульовано самими сторонами шляхом перерахування боргу (передачі майна чи усунення перешкод у користуванні ним) після звернення кредитора з позовом за умови подання доказів такого врегулювання.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Судом прийнято до уваги, що відповідно до п. 4.9. Договору зобов`язання за цим Договором, у тому числі, строк виконання яких згідно з умовами цього Договору не наступив, за умови реалізації Банком права щодо стягнення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від Позичальника, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості за цим Договором, перш за все спрямовуються для відшкодування витрат/збитків Банку згідно з п. п. 2.2.13, 2.3.13 цього Договору, далі для погашення неустойки згідно з розділом 5 цього Договору, далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених процентів, далі - процентів, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту, якщо інше не передбачене п. 7.3 цього Договору.

За результатами дослідження вказаного вище пункту Договору, суд дійшов висновку про те, що Договором не встановлено черговості погашення вимог кредитора, окрім як за умови реалізації Банком права щодо стягнення неустойки.

Разом з тим, з позову вбачається, що позивачем не заявлено до стягнення з відповідача неустойки, яка передбачена розділом 5 Договору.

Так, приписами ст. 534 ЦК України встановлено, що у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов`язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором або законом у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов`язані з одержанням виконання; у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Проте, можливість застосування ст. 534 ЦК України безпосередньо залежить від змісту реквізиту "Призначення платежу" платіжного доручення, яким боржник здійснював платіж кредиторові на виконання грошового зобов`язання. Це означає, що якщо платник (боржник) здійснює переказ коштів з чітким призначення платежу щодо погашення основного боргу (оплата товару, робіт, послуг), черговість, встановлена ст. 534 ЦК України застосовуватися не може. Розподіл коштів може здійснюватися кредитором відповідно до ст. 534 ЦК України у випадку, коли стягнення заборгованості здійснюється в порядку виконавчого провадження, або платіж буде отриманий без реквізиту "Призначення платежу" чи як загальна підстава - на виконання договору або погашення кредиторської заборгованості.

Аналогічну правову позицію викладено, зокрема, в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 18.04.2018 у справі №904/12527/16 та від 26.09.2019 у справі № 910/12934/18.

Враховуючи те, що в призначенні платежу квитанції №33744 від 23.06.2023 на суму 4500, 00 грн. зазначено: часткове погашення заборгованості по кредиту, суд дійшов висновку, що відповідачем було частково сплачено суму заборгованості по тілу кредиту.

Так, з урахуванням часткового погашення відповідачем суми заборгованості за кредитом (тілом кредиту), провадження у справі №911/1183/23 за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни щодо стягнення з останньої заборгованості в сумі 4500, 00 грн. слід закрити за ознаками п. 2 ч. 1 ст. 231 ГПК України за відсутністю предмету спору.

Таким чином, на момент ухвалення рішення у даній справі неоплаченою залишається заборгованість за кредитом (тілом кредиту) у розмірі 3961, 71 грн. (8461, 71 грн. 4500, 00 грн.).

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни про стягнення заборгованості за кредитом (тілом кредиту) є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню у розмірі 3961, 71 грн.

Разом з тим, позивач просить стягнути з відповідача 133, 27 грн. заборгованості зі сплати процентів та 589, 12 грн. заборгованості зі сплати винагороди за кредитне обслуговування.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок сум заборгованості за процентами та заборгованості за винагородою на предмет правильності та обґрунтованості, судом встановлено, що останні здійснено арифметично вірно, та у відповідності до умов Договору, обставин справи та вимог законодавства.

За таких обставин, позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 133, 27 грн. та заборгованості зі сплати винагороди за кредитне обслуговування у розмірі 589, 12 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За результатами дослідження позову, судом встановлено, що у прохальній частині позову Банком вказано, про те, що заборгованість відповідача складається також з 0, 00 грн. пені та 0, 00 грн. штрафу. Незважаючи на те, що у позовній заяві представник позивача посилався на умови Договору щодо стягнення пені (пункт А7. Договору) та штрафу (пункт 5.8. Договору), суд не вбачає за необхідне наповнювати рішення у справі обґрунтуванням щодо можливості нарахування заявленої суми штрафу та пені, вираховувати розмір можливої пені та штрафу, оскільки заявлені у прохальній частині позову відповідні суми дорівнюють нулю, а відтак стягнення пені і штрафу не входить до предмету позовних вимог.

Статтею 13 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 74, 76 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивачем доведено суду факт порушення відповідачем своїх грошових зобов`язань за Кредитним договором №N20.37. від 18.01.2021. Натомість, відповідач станом на день розгляду даної справи доказів повної та своєчасної сплати заборгованості суду не надав, заявлених до нього вимог не спростував.

Згідно із ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судовий збір в сумі 1315, 10 грн. у зв`язку із закриттям провадження у справі №911/1183/23 в частині вимог про стягнення з відповідача заборгованості за наданим кредитом у розмірі 4500, 00 грн. може бути повернутий позивачу за його клопотанням згідно із п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Витрати зі сплати судового збору в сумі 1368, 90 грн. покладаються на відповідача у справі Фізичну особу-підприємця Роль Віру Миколаївну відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 129 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 73, 86, 233, 236, 238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі №911/1183/23 за позовом Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни в частині вимог про стягнення заборгованості за наданим кредитом у розмірі 4500, 00 грн. закрити.

2. Позовні вимоги Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" до Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни задовольнити частково.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Роль Віри Миколаївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11, ) заборгованість за наданим кредитом у розмірі 3961 (три тисячі дев`ятсот шістдесят одну) грн. 71 коп., заборгованість зі сплати процентів у розмірі 133 (сто тридцять три) грн. 27 коп., заборгованість зі сплати винагороди у розмірі 589 (п`ятсот вісімдесят дев`ять) грн. 12 коп. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 1368 (одна тисяча триста шістдесят вісім) грн. 90 коп., видавши наказ.

4. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено 30.08.2023.

Суддя О.Г. Смірнов

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.