ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

"28" серпня 2023 р. м. ХарківСправа № 922/559/23

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Махлай Б.В.

за участю представників учасників процесу:

позивача: Омельченко О.В., ордер серії АХ № 1130013 від 08.05.2023 року,

відповідача: не з`явився,

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства «КОННЕКТОР», місто Харків,

до FOCUS UNIVERSAL L.P., 44 Main Street, Douglas, South Lanarkshire, Scotland, ML11 0QW,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «КОННЕКТОР», звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача, FOCUS UNIVERSAL L.P., про стягнення грошових коштів за контрактом № F0119-1UA від 28 серпня 2018 року у сумі 14 842,00 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2023 року складає 593 470,81 грн.

Дослідивши позовні матеріали, суд зазначає про таке.

Як вбачається із матеріалів справи, 28 серпня 2018 року між FOCUS UNIVERSAL L.P. (покупець за контрактом, відповідач у справі) та АТ «Коннектор» (продавець за контрактом, позивач у справі) укладено контракт № F0119-1UA (надалі «Контракт»). Як вбачається із останнього аркуша Контракту, місцезнаходженням покупця (FOCUS UNIVERSAL L.P.) є Шотландія, а саме: 44 Main Street, Douglas, South Lanarkshire, Scotland, ML11 0QW.

Частиною 1 ст. 366 ГПК України визначено, що підсудність справ за участю іноземних осіб визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Так, питання, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом (хоча б один учасник правовідносин є іноземцем, особою без громадянства або іноземною особою; об`єкт правовідносин знаходиться на території іноземної держави; юридичний факт, який впливає на виникнення, зміну або припинення правовідносин, мав чи має місце на території іноземної держави), у тому числі й питання підсудності судам України справ з іноземним елементом, вирішуються згідно із Законом України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

В засіданні суду 28 серпня 2023 року судом було з`ясовано зміст п. 9.1. Контракту: «Всі спори, розбіжності або вимоги, що виникають із цього контракту або у зв`язку з ним, в тому числі, що стосується його виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають, з виключення підсудності національним судам, передачі на розгляд арбітражу. Арбітраж проводиться в країні відповідача…» мовою оригіналу: рос.: «Все споры, разногласия или требования, возникающие из настоящего контракта или в связи с ним, в том числе касающиеся его исполнения, нарушения, прекращения или недействительности, подлежат, с исключением подсудности государственным судам, передаче на рассмотрение арбитража. Арбитраж производится в стране ответчика»).

Відповідно до статті 2 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітраж це будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України. Відповідно до статті 7 цього Закону арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв`язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Відтак, сторонами в укладеному між ними Контракті (пункт 9.1) було передбачено, що у випадку виникнення між ними суперечностей справу буде передано на розгляд арбітражу за місцезнаходженням ВІДПОВІДАЧА (арбітражне застереження). Натомість Господарський суд Харківської області не є арбітражем і здійснює судочинство відповідно до Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про міжнародне приватне право", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Водночас стаття 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" передбачає й інші випадки підсудності справ з іноземним елементом судам України, зокрема якщо на території України відповідач у справі має місце проживання або місцезнаходження, або рухоме чи нерухоме майно, на яке можна накласти стягнення, або знаходиться філія або представництво іноземної юридичної особи - відповідача. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди України можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони прямо передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, коли таке право у сторін відсутнє (стаття 77 вказаного Закону). Предмет спору по даній справі не підпадає в перелік справ, до яких застосовується виключна підсудність, обумовлена у статті 77 названого Закону.

Однак, на переконання суду, ці підстави є "послідуючими" після договірної підсудності і є визначальними лише у випадку відсутності будь-якої домовленості сторін про вибір суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1 Закону України "Про міжнародне приватне право" приватноправові відносини визначені як відносини, які ґрунтуються на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності, суб`єктами яких є фізичні та юридичні особи.

Отже, досягнення домовленості про визначення виключної юрисдикції компетентного суду цієї країни у правовідносинах сторін, що ґрунтуються на вказаних принципах, вказує на пріоритетний характер такої домовленості, оскільки вона не суперечить встановленому національним законодавством порядку врегулювання таких правовідносин (аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12 березня 2018 року у справі № 907/637/17).

Таким чином, Закон України "Про міжнародне приватне право" закріплює право сторін відповідної угоди на вибір підсудності справи з іноземним елементом, тобто на укладення так званої "пророгаційної угоди", що, в свою чергу, не лише обґрунтовує компетенцію обраного суду, але й виключає можливість вирішення такого спору в суді іншої держави.

З огляду на викладене, суд вважає, що спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України господарський суд закриває провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 185 ГПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про: закриття провадження у справі.

Таким чином, з огляду на п. 9.1. Контракту, суд прийшов до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі (п. 1 ч. 1 ст. 231 ГПК України), адже спір не підлягає вирішенню в порядку господарського судочинства (в господарському суді Харківської області).

Позивач посилається на висновки Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 28 серпня 2018 року по справі № 906/493/16, зокрема: «....суд може визнати угоду такою, що не може бути виконана, внаслідок істотної помилки сторін у назві арбітражу, до якого передається спір (відсилання до неіснуючої арбітражної установи), за умови відсутності в арбітражній угоді вказівки на місце проведення арбітражу чи будь-яких інших положень, які б дозволяли встановити дійсні наміри сторін щодо обрання певної арбітражної установи чи регламенту, за яким має здійснюватись арбітражний розгляд. У разі невизначеності арбітражної установи сторона арбітражної угоди не має обов`язку перед зверненням до компетентного державного суду звертатися до однієї чи декількох арбітражних установ для того, щоб вони вирішили питання щодо своєї компетенції стосовно цього спору».

Натомість, в Контакті чітко встановлено на місце проведення арбітражу, а саме - за місцезнаходженням відповідача. У зв`язку з цим, посилання позивача на цю практику, лише підтверджує висновки суду щодо необхідності закриття провадження по справі. При цьому, у цій же поставі ВП ВС зазначив: «господарський суд має тлумачити будь-які неточності в тексті арбітражної угоди та розглядати сумніви щодо її дійсності, чинності та виконуваності на користь її дійсності, чинності та виконуваності, забезпечуючи принцип автономності арбітражної угоди».

Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 12 травня 2021 року у справі № 911/1110/20, на яку здійснює посилання позивача, також не може бути врахована судом. Як вбачається із цієї постанови, суд касаційної інстанції не погодився із судом апеляційної інстанції про те що з посилання сторін в Договір на вирішення спору - мовою оригіналу: «Арбитражный суд г. Киева»; «Court of Arbitration, Kiev» не можна достеменно встановити, що підлягає застосуванню для віднесення цього спору до МКАС при ТПП (Міжнародний комерційний арбітражний суд при ТПП). Водночас, у справі що перебуває на розгляді Господарського суду Харківської області, сторони чітко, без подвійного тлумачення встановили мовою оригіналу: рос.: «Все споры…подлежат, с исключением подсудности государственным судам, передаче на рассмотрение арбитража. Арбитраж производится в стране ответчика».

Отже, під час застосування розділу 9 Контракту (після його ретельного дослідження), у суду не виникає жодних сумнівів щодо підсудності справи за місцезнаходженням відповідача, тобто FOCUS UNIVERSAL L.P.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 185, п. 1 ч. 1 статті 231, статтями 232-236, ч. 1 ст. 366 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі № 922/559/23 за позовом Публічного акціонерного товариства «КОННЕКТОР» до FOCUS UNIVERSAL L.P. про стягнення грошових коштів за контрактом № F0119-1UA від 28 серпня 2018 року у сумі 14 842,00 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 06 лютого 2023 року складає 593 470,81 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення та може бути оскаржена до Східного апеляційного господарського суду відповідно до статей 255-257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням підпункту 17.5 пункту 17 Перехідних положень кодексу.

Ухвалу підписано 31 серпня 2023 р.

Головуючий суддя Н.В. Калініченко