РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

25.08.2023Справа № 914/964/23

За позовом Служби автомобільних доріг у Львівській області (м. Львів)

до Державного підприємства - українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (м. Київ)

про стягнення 75.340,47 грн,

Суддя Ващенко Т.М.

Секретар судового засідання Шаповалов А.М.

Представники сторін: не викликались

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Служба автомобільних доріг у Львівській області звернулась до Господарського суду Львівської області з позовною заявою до Державного підприємства - українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" про стягнення 75.340,47 грн заборгованості з відшкодування витрат на оплату комунальних послуг (спожитої електроенергії та вартості обслуговування електромережі) за договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 03.04.2007.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 04.04.2023 матеріали позовної заяви передано на розгляд до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.05.2023 відкрито провадження у справі №914/964/23, постановлено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (без проведення судового засідання), встановлено сторонам строки для подання відзиву, відповіді на відзив, заяв та клопотань.

Відповідач копію ухвали від 15.05.2023 про відкриття провадження у справі №910/7170/23 отримав 22.05.2023, що підтверджується відповідним рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, тож про розгляд даної справи він повідомлений належним чином.

У разі неподання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 9 ст. 165 ГПК України).

При цьому з моменту відкриття провадження у справі сплив достатній строк (з урахуванням воєнного стану на території України), для подання всіма учасниками справи своїх доводів, заперечень, відзивів, доказів тощо, у зв`язку з чим суд вважає за можливе здійснити розгляд даної справи по суті заявлених вимог.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (ч. 5 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України).

Розглянувши надані документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.04.2007 між позивачем (Субкористувач мереж) та Львівською філією Державного підприємства - українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (Субсубкористувач) було укладено Договір про спільне використання технологічних електричних мереж (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого Субкористувач мереж зобов`язується на період до безпосереднього підключення Субсубкористувача до мережі електропостачання забезпечити передачу електричної енергії в межах, наданих йому основним споживачем ВАТ «ЛПІ-14» (надалі - Основний споживач), а Субсубкористувач - своєчасно відшкодовувати Субкористувачу вартість спожитої електричної енергії (в т.ч. її втрати), перетікання реактивної електричної енергії, а також вартість технічного обслуговування і експлуатації мережі Основного споживача, відповідно до рахунків, виставлених Основним споживачем та пропорційно займаній площі.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що Субсубкористувач зобов`язаний своєчасно здійснювати оплату сум відшкодування вартості спожитої електроенергії та її втрат, перетікання реактивної електричної енергії, а також частини вартості технічного обслуговування і експлуатації мережі основного споживача.

Позивачем надавались відповідачу послуги з розподілу сум відшкодування за комунальні послуги, спожиті відповідачем по Договору, в січні 2022 року та з березня 2022 року по лютий 2023 року, що слідує з наданих позивачем до матеріалів справи рахунків на оплату, актів фіксації показників електролічильників, що використовуються Службою автомобільних доріг у Львівській області для обліку споживання електроенергії Львівською філією "Західдіпрошлях".

Проте відповідач свої зобов`язання за Договором належним чином не виконував, внаслідок чого в нього утворилась заборгованість перед позивачем за спожиту електроенергію та обслуговування електромережі в означений період у загальному розмірі 75.340,47 грн.

Додатково на підтвердження наявності заборгованості відповідача та її розміру позивачем також надано до матеріалів справи копії підписаних обома сторонами актів звірки взаєморозрахунків за 2022 року та з січня 2023 року по лютий 2023 року.

Частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Приписами частини 2 цієї статті визначено, що положення глави 63 ЦК України можуть застосовуватись до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 ЦК України встановлено: якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини 1 статті 193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Матеріалами справи підтверджується надання позивачем послуг за Договором відповідачу в означений період, при чому відповідач факт надання означених послуг, їх вартість та якість не спростував. Доказів зворотного сторонами до матеріалів справи не надано.

Таким чином, за наявними в матеріалах справи доказами розмір заборгованості відповідача перед позивачем за Договором складає 75.340,47 грн.

Відповідно до частини 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, доводів позивача в установленому законом порядку не спростував.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 129 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 73, 74, 76-80, 86, 129, 165, 232, 233, 236-238, 240, 241, 252 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства - українського державного інституту з проектування об`єктів дорожнього господарства "Укрдіпродор" (03037, місто Київ, проспект Повітрофлотський, будинок 39/1; ідентифікаційний код 05416892) на користь Служби автомобільних доріг у Львівській області (79053, м. Львів, вул. В.Великого, 54; ідентифікаційний код 25253009) 75.340 (сімдесят п`ять тисяч триста сорок) грн 47 коп. та 2.684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили у відповідності до приписів ст. 241 Господарського процесуального кодексу України. Рішення господарського суду може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 253, 254, 256-259 ГПК України.

Суддя Т.М. Ващенко