РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

04.09.2023Справа № 910/8805/23
Господарський суд міста Києва у складі судді Павленка Є.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронні системи майбутнього" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські архітектурні технології" про стягнення 54 423,83 грн,

без виклику представників сторін (без проведення судового засідання),

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У травні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронні системи майбутнього" (далі ? Товариство) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські архітектурні технології" (далі ? Компанія) 54 423,83 грн, з яких: 33 841, 65 грн ? основний борг, 3 438,00 грн ? три проценти річних, 17 144,18 грн ? інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з оплати виконаних робіт за договором від 29 січня 2018 року № 1739.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення її недоліків.

29 червня 2023 на адресу суду від позивача на виконання вимог вказаної ухвали надійшли документи для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 3 липня 2023 року вищенаведену позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі № 910/8805/23 та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення/виклику представників сторін (без проведення судового засідання).

Крім того, цією ухвалою відповідачу було визначено строк для подання відзиву на позов ? протягом 15 днів з дня вручення копії даної ухвали.

Частиною 5 статті 176 Господарського процесуального кодексу України (далі ? ГПК України) передбачено, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, у порядку, встановленому статтею 242 цього Кодексу, та з додержанням вимог частини 4 статті 120 цього Кодексу.

Відповідно до частини 11 статті 242 ГПК України, у випадку розгляду справи за матеріалами в паперовій формі, судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Так, з метою повідомлення відповідача про розгляд справи та про його право подати відзив на позовну заяву, копія ухвали суду від 3 липня 2023 року про відкриття провадження у справі № 910/8805/23 була направлена судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб фізичних осіб ? підприємців та громадських формувань, а саме: 04209, місто Київ, вулиця Богатирська, будинок 16, квартира 112.

Проте поштовий конверт із копією зазначеної ухвали було повернуто підприємством поштового зв`язку на адресу суду без вручення Компанії, у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою.

Згідно з пунктом 5 частини 6 статті 242 ГПК України днем вручення судового рішення є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Частинами 1, 2 статті 3 цього Закону визначено, що для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень ? автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.

Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному вебпорталі судової влади України (частина 1 статті 4 цього Закону).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про те, що відповідач мав право та дійсну можливість ознайомитись з ухвалою суду від 3 липня 2023 року в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

Проте Компанія в установлений строк відзиву на позовну заяву не подала, будь-яких заяв по суті спору на адресу суду не направила.

Положеннями частини 9 статті 165 ГПК України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Беручи до уваги належне повідомлення відповідача про розгляд даної справи, а також враховуючи наявність достатньої кількості документів для її розгляду по суті, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2018 року між Товариством та Компанією укладено договір № 1739 на виконання робіт, відповідно до пункту 1.1. якого позивач зобов`язався у межах договірної ціни та у строки, обумовлені цим правочином, на підставі вихідних даних, що надаються Компанією, виконати наступні проектні роботи стадії "Робоча документація": "Система пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей, "Система передавання тривожних сповіщень", "Автоматична система водяного пожежогасіння", "Система протидимного захисту (технологічна частина)", "Автоматика внутрішнього протипожежного водопроводу", "Автоматика систем протидимного захисту", "Автоматика систем газового пожежогасіння" на об`єкті: "Будівництво житлового комплексу з прибудованими приміщеннями торговельного призначення по вулиці Нагірна, 47 у Шевченківському районі міста Києва", а Компанія ? прийняти зазначені роботи та оплатити їх вартість.

Даний правочин підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

Відповідно до пункту 1.5. договору результатом виконання робіт є проектна документація, яка повинна відповідати умовам даного правочину, положенням чинного законодавства України, підзаконним актам та іншим нормативним документам, щодо неї повинні бути зняті всі зауваження, які стосуються виконання Товариством проектних робіт за договором. Крім того, вона має бути придатною для використання за цільовим призначенням.

Згідно з пунктом 2.1. договору строк розробки проектної документації ? 60 робочих днів з моменту отримання Товариством від Компанії грошових коштів, перерахування яких передбачене пунктом 3.3.1. договору, та вихідних даних, необхідних для розробки цієї проектної документації.

За пунктом 3.1. договору загальна ціна робіт (договірна ціна) визначена сторонами в протоколі узгодження договірної ціни на проектні роботи (додаток № 9 до договору) та становить 76 402,76 грн, крім того ПДВ 20 % ? 15 280,55 грн, а всього з ПДВ 20 % ? 91 683,31 грн.

Оплата робіт здійснюється Компанією в наступному порядку: протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання рахунку Товариства Компанія перераховує на банківський рахунок позивача кошти в розмірі 100 % від загальної ціни робіт (договірної ціни). Остаточний розрахунок з Товариством за виконані роботи Компанія здійснює шляхом підписання сторонами акту виконаних робіт (пункт 3.3. договору).

Відповідно до пунктів 5.2. ? 5.6. договору Товариство передає Компанії проектну документацію в 5-ти примірниках у твердому вигляді згідно з ДБН А.2.2-3:2014, про що сторони складають акт виконаних робіт. Компанія зобов`язується розглянути наданий Товариством примірник проектної документації протягом 5-ти робочих днів з моменту його отримання та за результатами розгляду прийняти виконані роботи шляхом підписання акту виконаних робіт або не прийняти їх, про що письмово повідомити Товариство. У випадку обґрунтованої відмови Компанії від приймання робіт, уповноваженими представниками сторін складається двосторонній акт з переліком необхідних доробок та строків їх виконання.

У пункті 9.2. договору сторони дійшли згоди щодо строку його дії ? до повного виконання ними своїх зобов`язань за вказаним правочином. Договір починає діяти з моменту його підписання та скріплення печатками уповноваженими представниками сторін. Дія договору припиняється в момент належного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань.

Додатком № 1 (зведений кошторис) та додатком № 2 (протокол погодження договірної ціни) до договору сторони погодили вартість кожного етапу виконання робіт та їх загальну вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, Компанія 25 січня 2018 року та 16 квітня 2018 року сплатила авансові платежі на виконання умов вищевказаного договору на загальну суму 57 841,66 грн, що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача й не заперечується останнім.

27 грудня 2019 року позивач передав, а відповідач ? прийняв виконані останнім проектні роботи за договором, що підтверджується актом надання послуг від вказаної дати № 737 на суму 91 683,31 грн (з ПДВ). Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін без жодних заперечень та зауважень з боку Компанії щодо об`єму, якості й строків виконаних Товариством робіт, а також скріплений печатками цих суб`єктів господарювання.

На підтвердження вказаної господарської операції позивач також надав належним чином засвідчені копії податкових накладних: від 27 грудня 2019 року № 27 на суму 33 841,64 грн, від 16 квітня 2018 року № 15 на суму 12 000,00 грн та від 25 січня 2018 року № 24 на суму 45 841,66 грн з квитанціями про їх прийняття податковим органом.

27 грудня 2019 року Товариство виставило відповідачу рахунок на оплату виконаних робіт за вказаним договором № 725 на суму 33 481,66 грн. Позаяк, відповідач у порушення взятих на себе зобов`язань за договором повну оплату фактично виконаних робіт не здійснив, у зв`язку з чим в останнього виникла заборгованість у вищевказаному розмірі.

5 квітня 2023 року Товариство звернулося до відповідача з претензією від 4 квітня 2023 року вих. № 23 щодо оплати вищезазначеної суми боргу. Однак вказана претензія залишена Компанією без відповіді та задоволення.

Приписами статті 509 Цивільного кодексу України (далі ? ЦК України) визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статей 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання, у силу вимог статей 526, 525 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог ? відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься і в статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду. Відповідно до частини 1 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (частина 2 статті 837 ЦК України).

У відповідності до статті 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов`язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, ? достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Положенням статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З урахуванням положень статті 530 Цивільного кодексу України та змісту пунктів 3.3., 5.4., 5.5. договору строк виконання відповідачем грошового зобов`язання з оплати проведених робіт за договором на момент розгляду справи настав. Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не провів остаточного розрахунку з позивачем.

Частиною 2 статті 193 ГК України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Зважаючи на те, що сума боргу відповідача, яка складає 33 481,65 грн, підтверджена належними доказами, наявними в матеріалах справи, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед Товариством, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимоги позивача до відповідача про стягнення вказаної суми боргу, у зв`язку з чим позов у цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, у зв`язку з несвоєчасною оплатою виконаних Товариством робіт за договором, останнє просило суд стягнути з відповідача 17 144,18 грн інфляційних втрат, нарахованих на суму основної заборгованості за період з 1 лютого 2020 року по 30 квітня 2023 року, а також 3 438,00 грн трьох процентів річних, нарахованих на відповідну суму боргу за період з 9 січня 2020 року по 29 травня 2023 року.

За умовами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки заявлені позивачем розміри інфляційних втрат та трьох процентів річних не перевищують розраховані судом суми вказаних компенсаційних виплат, дані вимоги позивача також підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приписами частини 1 статті 73 ГПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до частини 1 статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, позов Товариства підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 86, 129, 236 ? 238, 240, 241, 252 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські архітектурні технології" (04209, місто Київ, вулиця Богатирська, будинок 16, квартира 112; ідентифікаційний код 32044578) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Охоронні системи майбутнього" (03680, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, будинок 4; ідентифікаційний код 36797376) 33 841 (тридцять три тисячі вісімсот сорок одну) грн 65 коп. основної заборгованості, 3 438 (три тисячі чотириста тридцять вісім) грн 00 коп. трьох процентів річних, 17 144 (сімнадцять тисяч сто сорок чотири) грн 18 коп. інфляційних втрат, а також 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Північного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено та підписано 4 вересня 2023 року у зв`язку з перебуванням судді Павленка Є.В. у відпустці в період з 14 серпня 2023 року по 3 вересня 2023 року.

Суддя Є.В. Павленко