ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" серпня 2023 р.м. ХарківСправа № 922/579/22 (922/1274/23)

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кононової О.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут"
до Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення"
про стягнення коштів
без виклику учасників справи

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення", ; введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника.

05.04.2023 до суду надійшла позовна заява ПАТ "Харківенергозбут" до Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення", в якому позивач просить суд стягнути з відповідача (боржника) заборгованість за договором про постачання електричної енергії споживачу № 5-391К у розмірі 1 418 954,70 грн., з яких 1 106 455,13 грн. заборгованість з електричної енергії за період з листопада 2021 по січень 2023 року, 163 264,61 грн. - заборгованість по пені за період з грудня 2021 по січень 2023 року, 21 105,54 грн. трьох відсотків річних та 128 129,42 грн. інфляційних витрат за період з грудня 2021 по січень 2023 року. Також позивач просить покласти на відповідача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 21 284,32 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд встановив, що позовну заяву подано з додержанням вимог статей 20, 27-30, 162, 164, 172 ГПК України, а тому визнає їх достатніми для прийняття до розгляду та відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 05.06.2023 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі.

Ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Встановлено відповідачу, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, строк 15 календарних днів з дня вручення цієї ухвали для подання відзиву на позов. У зазначений строк відповідач має надіслати суду відзив, який повинен відповідати вимогам ст.165 Господарського процесуального кодексу України, і всі письмові та електронні докази, висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Копію відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відзиву до суду, а докази надіслання надати суду разом із відзивом на позов.

Встановлено позивачу, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, строк на подання до суду відповіді на відзив - 5 календарних днів з дня його отримання. Копію відповіді на відзив та доданих до неї документів позивач зобов`язаний надіслати (надати) іншим учасникам справи одночасно із надсиланням (наданням) відповіді на відзив до суду, а докази надіслання надати суду разом із відповіддю на відзив.

Встановлено відповідачу, відповідно до ст.251 Господарського процесуального кодексу України, строк на подання до суду заперечень на відповідь позивача на відзив - 5 календарних днів з дня її отримання. Зобов`язати відповідача надіслати (надати) заперечення та додані до нього документи іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) такого заперечення до суду. Докази такого надіслання надати суду.

Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Як вбачається із матеріалів справи, ухвалу суду від 05.06.2023 про відкриття провадження у справі № 922/579/22 (922/1274/23) було доставлено відповідачу в електронному вигляді в його Електронний кабінет 07.06.2023 о 16:58, про що свідчить відповідна довідка про доставку електронного листа.

Суд зазначає, що згідно з приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Європейський суд з прав людини щодо критеріїв оцінки розумності строку розгляду справи визначився, що строк розгляду має формувати суд, який розглядає справу. Саме суддя має визначати тривалість вирішення спору, спираючись на здійснену ним оцінку розумності строку розгляду в кожній конкретній справі, враховуючи її складність, поведінку учасників процесу, можливість надання доказів тощо.

Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним слід уважати строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального та процесуального законів.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що розумність тривалості провадження повинна визначатися з огляду на обставини справи та з урахуванням таких критеріїв: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також ступінь важливості предмета спору для заявника (рішення Європейського Суду з прав людини у справах Савенкова проти України від 02.05.2013, Папазова та інші проти України від 15.03.2012 року).

Європейський суд, щодо тлумачення положення "розумний строк" в рішенні у справі "Броуган (Brogan) та інші проти Сполученого Королівства" роз`яснив, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ, і було б неприродно встановлювати один строк в конкретному цифровому виразі для усіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин.

У зв`язку із чим, судом огляду на положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, з метою дотримання розумного строку, та забезпечення прав позивача та відповідача у справі, судом було здійснено розгляд справи по суті поза межами строку встановленого Господарським процесуальним кодексом України, та здійснено розгляд справи у впродовж розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, судом було вжито усіх належних заходів, щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у суді.

Відповідно до частини 2 статті 178 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд, має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Згідно вимог статті 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 252 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше.

При цьому, будь-яких клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідно до вимог статті 252 Господарського процесуального кодексу України від учасників справи не надходило.

Разом з тим, за висновками суду, в матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно перевіривши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне.

Як зазначає позивач, у зв`язку із відокремленням функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України "Про ринок електричної енергії" від 13.04.2017 (далі - Закон), з 01.01.2019 року Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" є постачальником електричної енергії постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 року № 1268.

Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", як постачальник електричної енергії за вільними цінами, здійснює постачання електричної енергії з 01.01.2019 року у порядку, визначеному "Правилами енергії" (далі - Правила), затверджених Постановою НКРЕКП від 14.03.20118 року № 312 (далі - Постанова), та на умовах договору постачання універсальних послуг.

На виконання пункту 13 розділу XVII Закону під час здійснення заходів з відокремлення було створено електропостачальника Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут", а Акціонерне товариство "Харківобленерго" виконує функції з розподілу електричної енергії на території Харківської області та є оператором системи розподілу.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" (далі Закон) учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах.

Договір постачання електричної енергії споживачу укладається між електропостачальником та споживачем та передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу одним електропостачальником. Постачання електричної енергії споживачам здійснюється за вільними цінами. (частина 2 статті 56 Закону).

Пунктом 3.2.1 Правил передбачено, що електропостачальники, які постачають електричну енергію споживачам на роздрібному ринку, мають самостійно розробити форму відповідного договору на основі примірного чи типового договору, який є додатком до цих Правил. Розроблені форми договорів електропостачальники мають оприлюднювати на своїх офіційних веб-сайтах.

Відповідно до п. 3.2.5 Правил укладення споживачем договору про постачання електричної енергії споживачу відбувається шляхом приєднання споживача до договору на умовах обраної споживачем комерційної пропозиції, для чого споживач подає такому електропостачальнику заяву-приєднання.

Згідно п. 3.2.9 за наявності публічних комерційних пропозицій елекгропостачальник розміщує на веб сайті та в центрах обслуговування споживачів бланк заяви-приєднання до договору постачання електричної енергії споживачу.

Публічний договір постачання електричної енергії споживачу, комерційні пропозиції та заява-приєднання розміщені на офіційному сайті ПрАТ "Харківенергозбут": www.zbutenergo.kharkov.ua.

ДП МОУ "ХКМТЗ" було надано підписану заяву - приєднання до умов договору про постачання електричної енергії споживачу на умовах комерційної пропозиції № 133/23 Ф-П (копія підписаної Відповідачем заяви - приєднання та комерційна пропозиція з доказом її направлення Відповідачу додані до позовної заяви), відповідачем фактично споживалась електрична енергія (копії актів приймання - передачі електричної енергії додані до позовної заяви), тому договір про постачання електричної енергії споживачу № 5-391К від 01.09.2023 (далі - Договір) вважається укладеним.

08.02.2022 між ПрАТ "Харківенергозбут" та ДП МОУ "ХКМТЗ" було укладено Додаткову угоду до Договору про здійснення електронного документообігу через систему електронного документообігу для відділеного обслуговування споживачів у вигляді електронного примірника документа з накладанням кваліфікованого електронного підпису ( далі - КЕП).

Згідно з п.п. 4.12, 4.13 розділу IV Правил розрахунки між споживачем та елекгропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційною обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Згідно з п. 11 Постанови до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний оператор системи розподілу.

У відповідності до п. 4.3 Правил дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. На підставі отриманих даних відповідно до умов договору (обраної споживачем комерційної пропозиції) сторони складають акти прийому-передачі проданих товарів та/або наданих послуг.

За вимогами п. 1.1 Розділу IX Кодексу комерційного обліку обмін даними між адміністратором комерційного обліку, постачальником послуг комерційного обліку та учасниками ринку здійснюється у вигляді електронних документів відповідно до стандартів інформаційного обміну Датахаб, що розробляються адміністратором комерційного обліку та затверджуються Регулятором.

Державне підприємство МОУ "ХКМТЗ" приєдналось до умов Договору № 5-391К з 01.09.2020 шляхом підписання заяви-приєднання на умовах комерційної пропозиції № 133/23 Ф-П.

Згідно п. 2.1 Договору Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Відповідно до п. 5.5 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. Пунктом 5.6 та п. 5.10 Договору передбачено, що оплата вартості електричної енергії здійснюється Споживачем виключно шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Постачальника, Споживач здійснює оплату за послугу з розподілу (передачі) електричної енергії через Постачальника.

Згідно з п. 5.7 Договору оплата рахунка постачальника має бути здійснена споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції. За умовами п. 4 комерційної пропозицій № 133/23 Ф-П розрахунковим періодом є календарний місяць.

Оплата електричної енергії та послуги з розподілу електричної енергії здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг спожитої електричної енергії, визначений за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу, в якому зазначаються суми до сплати за спожиту електричну енергію.

У разі відсутності графіка погашення заборгованості та при відсутності в платіжному документі в реквізиті "Призначення платежу" посилань на період, за який здійснюється оплата, або перевищення суми платежу, необхідної для цього періоду, ці кошти, перераховані Споживачем за електричну енергію, Постачальник має право зарахувати як погашення існуючої заборгованості Споживача з найдавнішим терміном її виникнення.

У разі зміни тарифу надлишок (переплата) оплаченої, але не спожитої електричної енергії, зараховується Споживачу на його особовий рахунок як попередня оплата за новими тарифами в наступному розрахунковому періоді.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної, енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Пунктом 5 комерційної пропозиції № 133/23 Ф-П встановлено, що рахунок за спожиту електричну енергію надається Споживачу до 12 числа включно місяця, наступного за розрахунковим.

Рахунок за спожиту електричну енергію має бути оплачений протягом 5 робочих днів від дня отримання рахунка Споживачем.

Рахунки на оплату надаються Споживачу у відповідних структурних підрозділах Постачальника. В разі неотримання Споживачем рахунків Постачальник направляє рахунки Споживачу поштовим зв`язком. У такому випадку рахунки вважаються отриманими Споживачем з дня їх відправлення.

У відповідності до п. 5.8 Договору якщо Споживач не здійснив оплату за цим Договором в строки, передбачені комерційною пропозицією, Постачальник має право здійснити заходи з припинення постачання електричної енергії Споживачу у порядку, визначеному ПРРЕЕ. У разі порушення Споживачем строків оплати Постачальник має право вимагати сплату пені. Пеня нараховується за кожен прострочений день оплати. Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі, що зазначається у комерційній пропозиції.

Пунктом 8 комерційної пропозицій № 133/23 Ф-П передбачено, що у разі порушення Споживачем строків оплати електричної енергії, передбачених п. 5 комерційної пропозиції Постачальник проводить нарахування за весь час прострочення, у тому числі за день оплати: пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який здійснюються нарахування, від суми боргу, за кожен день прострочки; 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов`язання за договором повинна бути оплачена Споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції.

Як зазначає позивач, згідно з переданими даними від Акціонерного товариства "Харківобленерго" відповідачу проведено нарахування та за результатами розрахункового періоду було сформовано та виставлено рахунки за спожиту електричну енергію за період з жовтня 2021 року по січень 2023 року, а саме:

- за жовтень 2021 на суму 59 882,47 грн., ПДВ 20 % 11 976,49 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 71 858,96 грн. Відповідачем за жовтень 2021 спожито 15202 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу та згідно до двостороннє підписаному акту приймання-передачі електричної енергії. Рахунок за жовтень 2021 було направлено засобами поштового зв`язку. Строк оплати рахунку 15.11.2021. В жовтні рахунок не був оплачений.

- за листопад 2021 на суму 99 854,42 грн,, ПДВ 20 % 19 970,88 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 119 825,30 грн. Відповідачем за листопад 2021 спожито 21203 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за листопад 2021 було направлено засобами поштового зв`язку. Строк оплати рахунку 17.12.2021. В листопаді було сплачено 27 771,67 грн., за жовтень 2021 (відповідно платіжних доручень, які додані до матеріалів справи).

- за грудень 2021 на суму 143 509,98 грн., ПДВ 20 % 28 702,00 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 172 211,98 грн. Відповідачем за грудень 2021 спожито 32647 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за грудень 2021 було видано нарочно 10.01.2022 (докази отримання додані до матеріалів справи). Строк оплати рахунку 17.01.2022. В грудні 2021 було сплачено 102 989,04 грн., за жовтень та листопад 2021 (відповідно платіжних доручень, які додані до матеріалів справи).

- за січень 2022 на суму 120 736,84 грн., ПДВ 20 % 24 147,37 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 144 884,21 грн. Відповідачем за січень 2022 спожито 28405 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за січень 2022 було видано нарочно 07.02.2022 (докази отримання додані до матеріалів справи). Строк оплати рахунку 14.02.2022. В січні 2022 було сплачено 9 900,00 грн., за листопад 2021 (відповідно платіжних доручень, які додані до матеріалів справи).

- за лютий 2022 на суму 91 013,82 грн., ПДВ 20 % 18 202,76 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 109 216,58 грн. Відповідачем за лютий 2022 спожито 25657 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за лютий 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів, у вигляді електронного примірника документа з накладанням кваліфікованого електронного підпису ( далі - КЕШ, відповідно до Додаткової угоди до Договору про постачання електричної енергії № 5-391К від 01.09.2020. Строк оплати рахунку 21.03.2022. Рахунок не оплачено.

- за квітень 2022 на суму 172 219,71 грн., ПДВ 20 % 34 443,94 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 206 663,65 грн. Відповідачем за квітень 2022 спожито 44376 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за квітень 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 17.05.2022. Рахунок не оплачено.

- за червень 2022 на суму 57 563,64 грн., ПДВ 20 % 11 512,73 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 69 076,37 грн. Відповідачем за червень 2022 спожито 15762 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за червень 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 14.07.2022. Рахунок не оплачено.

- за вересень 2022 на суму 87 365,47 грн., ПДВ 20 % 17 473,09 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 104 838,56 грн. Відповідачем за вересень 2022 спожито 18002 кВт* год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за вересень 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 14.10.2022. Рахунок не оплачено.

- за жовтень 2022 на суму 20 666,04 грн., ПДВ 20 % 4 133,21 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 24 799,25 грн. Відповідачем за жовтень 2022 спожито 4160 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за жовтень 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 15.11.2022. Рахунок не оплачено.

- за листопад 2022 на суму 38 278,62 гри., ПДВ 20 % 7 655,72 гри., всього разом з ПДВ 20 % - 45 934,34 гри. Відповідачем за листопад 2022 спожито 7840 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за листопад 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 15.12.2022. Рахунок не оплачено.

- за грудень 2022 на суму 67 627,40 гри., ПДВ 20 % 13 525,48 гри., всього разом з ПДВ 20 % - 81 152,88 гри. Відповідачем за грудень 2022 спожито 14201 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за грудень 2022 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 16.01.2023. Рахунок не оплачено.

- за січень 2023 на суму 80 377,97 грн., ПДВ 20 % 16 075,59 грн., всього разом з ПДВ 20 % - 96 453,56 грн. Відповідачем за січень 2023 спожито 15570 кВт*год згідно фактичних даних, а саме: витяг з реєстру фактичних обсягів електричної енергії по Споживачу. Рахунок за січень 2023 було відправлено через систему електронного документообігу для віддаленого обслуговування споживачів. Строк оплати рахунку 16.02.2023. Рахунок не оплачено.

Враховуючі часткові оплати відповідачем зазначених рахунків, загальна сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за договором № 5-391К від 01.01.2020 року складає суму у розмірі 1 106 455,13 грн.

Вищевказані обставини, стали причиною звернення позивача, із відповідним позовом до суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (стаття 11 Цивільного кодексу України).

У відповідності до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до статей 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України та Господарським кодексом України, Законом України "Про ринок електричної енергії". Порядок постачання електричної енергії та взаємовідносин зі споживачами усіх форм власності регулюється спеціальним законодавством, що передбачає здійснення постачання (продаж) електричної енергії споживачу за договором про постачання електричної енергії.

Статтею 4 Закону України "Про ринок електричної енергії" учасники ринку електричної енергії провадять свою діяльність на ринку електричної енергії на договірних засадах. Універсальні послуги надаються постачальником таких послуг виключно побутовим та малим непобутовим споживачам (частина 1 статті 63 вказаної Закону).

Згідно статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов`язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Окремим видом договору енергопостачання є договір про постачання електричної енергії споживачу.

Відповідно до вимог статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Статтею 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов`язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України визначено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Отже, однією із основних умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Факт наявності у відповідача заборгованості за електричну енергію за період з жовтня 2021 року - січень 2023 року підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Сума заборгованості відповідача за спожиту електричну енергію за договору № 5-391К від 01.01.2020 року (із урахуванням сплачених сум) складає суму у розмірі 1 106 455,13 грн.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Доказів здійснення повної оплати за спірною господарською операцією відповідач суду не надав.

Враховуючи вищевказані обставини, відсутність у матеріалах справи доказів, які б спростовували наявність заборгованості відповідача перед позивачем, а також доказів, які б свідчили про здійснення остаточного розрахунку за спожиту електричну енергію, заявлена до стягнення із відповідача сума боргу у розмірі 1 106 455,13 грн. є обґрунтованою, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивачем було нараховано відповідачу пеню у сумі 163 264,61 грн., 3% річних у розмірі 21 105,54 грн., інфляційні втрати у розмірі 128 129,42 грн. відповідно до наданих розрахунків.

Щодо стягнення з відповідача нарахованих позивачем пені, 3% річних та інфляційних витрат, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що пеня була нарахована відповідачу відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань" від 22.11.1996 № 543/96-ВР, ст. 232 Господарського кодексу України (далі - ГК України) та п. 8 Комерційної пропозиції № 133/23 Ф-П, відповідно яких встановлено, що при порушенні термінів розрахунку за спожиту електричну енергію споживач сплачує постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з частиною першою статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.

Так, на підставі ст. 232 ГК України, позивачем нараховано відповідачу за період з грудня 2021 по січень 2023 року станом на 01.02.2023 пеню в розмірі 163 264,61 грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши правомірність нарахування позивачем пені, судом вбачається, що даний розрахунок не відповідає вимогам чинного законодавства, з наступних підстав.

В провадженні Господарського суду Харківської області перебуває справа № 922/579/22 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Харківська філія забезпечення" про визнання банкрутом Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22.11.2022 серед іншого було відкрито провадження у справі про банкрутство Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріального технічного забезпечення", , введено процедуру розпорядження майном боржника. Цією ж ухвалою було введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який передбачає зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів:

- забороняється стягнення на підставі виконавчих та інших документів, що містять майнові вимоги, у тому числі на предмет застави, за якими стягнення здійснюється в судовому або в позасудовому порядку відповідно до законодавства, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від продажу майна боржника), перебування майна на стадії продажу з моменту оприлюднення інформації про продаж, а також у разі виконання рішень у немайнових спорах;

- забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій;

- не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій;

- зупиняється перебіг позовної давності на період дії мораторію;

- не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання, три проценти річних від простроченої суми тощо.

За змістом ст.41 Кодексу України з процедур банкрутства мораторій на задоволення вимог кредиторів - це зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), строк виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та місцезнаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема, не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Під час процедури розпорядження майном боржник має право задовольняти лише ті вимоги кредиторів, на які згідно з частиною п`ятою цієї статті не поширюється дія мораторію.

Боржник, власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, власник корпоративних прав боржника, а у випадках, передбачених законодавством, - третя особа протягом провадження у справі про банкрутство з метою погашення вимог кредиторів та закриття провадження у справі мають право задовольнити всі вимоги конкурсних кредиторів відповідно до реєстру вимог кредиторів, крім неустойки (штрафу, пені).

Тож з огляду на наявність прямої заборони, встановленої частиною першою статті 59 КУзПБ щодо нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута, заявлені ПАТ "Харківенергозбут" вимоги до банкрута в частині нарахованої пені за прострочення виконання зобов`язань, починаючи із 22.11.2022 підлягають відхиленню, оскільки такі нарахування є різновидом економічних санкцій (видом юридичної відповідальності), нарахування яких у процедурі ліквідації боржника прямо заборонене законом.

Відтак, здійснивши свій розрахунок пені за період з грудня 2021 по 22.11.2022 (включно), суд дійшов висновку, що сума пені за вказаний період становить 140 956,04 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені в розмірі 163 264,61 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 140 956,04 грн, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 22308,57 грн суд відмовляє.

Так само, з урахуванням дії мораторію на застосування індексу інфляції за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання та трьох відсотків річних від простроченої суми, судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу 3 % річних у розмірі 21 105,54 грн. за загальний період з грудня по січень 2023, так з урахуванням введеного 22.11.2022 мораторію, належна до стягнення сума трьох відсотків річних становить 15 747,23 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення трьох відсотків річних в розмірі 21 105,54 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 15 747,23 грн, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 5 358,31 грн суд відмовляє.

Судом здійснено перевірку нарахованих позивачем відповідачу інфляційних втрат у розмірі 128 129,42 грн. за період з лютого 2022 року по лютий 2023, так з урахуванням введеного 22.11.2022 мораторію, належна до стягнення сума інфляційних становить 112 647,28 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат в розмірі 128 129,42 грн підлягають частковому задоволенню в сумі 112 647,28 грн, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 15 482,14 грн суд відмовляє.

Частиною 2 статті 42 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що учасники справи зобов`язані сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Статтею 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (стаття 74 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог та про стягнення із відповідача суми заборгованості за електричну енергію у сумі 1 106 455,13 грн., пеню у сумі 140 956,04 грн., 3% річних у розмірі 15 747,23 грн., інфляційні втрати у розмірі 112 647,28 грн.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір у даній справі покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 20 637,09 грн.

Керуючись статтями 4, 12, 20, 73, 74, 76-79, 86, 129, 236-238, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріально - технічного забезпечення" (61064, м. Харків, вул. Цементна, б. 3, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, , п/р із спеціальним режимом використання в філії ХОУ АТ "Ощадбанк" п/р НОМЕР_1 заборгованість за електричну енергію у розмірі 1 106 455,13 грн., 140 956,04 грн. пені, 15 747,23 грн. трьох відсотків річних та 112 647, 28 грн. інфляційних витрат на п/р НОМЕР_2 , МФО 351823, ) та судовий збір у розмірі 20 637,09 грн. (п/р НОМЕР_2 в філія - Харківське обласне управління АТ «Державний ощадний банк України», МФО 351823, ).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Східного апеляційного господарського суду, у межах апеляційного округу, протягом двадцяти днів з дня складання повного тексту рішення, відповідно до статей 256, 257 Господарського процесуального кодексу України та з урахуванням пункту 17.5 Перехідних положень Кодексу.

Інформацію щодо роботи суду та щодо розгляду конкретних судових справ можна отримати на сайті суду, а також за допомогою Телеграм-бота Господарського суду Харківської області https://t.me/GospSud_kh_bot.

Реквізити сторін:

позивач: Приватне акціонерне товариство "Харківенергозбут" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 126, );

відповідач: Державне підприємство Міністерства Оборони України "Харківська контора матеріально - технічного забезпечення" (61064, м. Харків, вул. Цементна, б. 3, ).

Повне рішення складено "22" серпня 2023 р.

(У зв`язку з перебуванням судді Кононової О.В. у відпустці підписання повного тексту рішення здійснюється після виходу судді з відпустки).

Суддя О.В. Кононова