ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" серпня 2023 р. Справа№ 910/1744/23

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Коротун О.М.

Суліма В.В.

при секретарі судового засідання Новосельцеві О.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Марченко О.М.;

від відповідача: Пащенко М.В.;

від третьої особи: Шморгун В.О.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали апеляційної скарги Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 (повний текст складено 26.05.2023)

у справі №910/1744/23 (суддя Картавцева Ю.В.)

за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ»

до Антимонопольного комітету України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс»

про визнання недійсним та скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст додаткового рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/1744/23 заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс» задоволено повністю.

Стягнуто з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер транс лоджістікс" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Додаткове рішення обґрунтовано тим, що витрати третьої особи на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн підтверджуються належними доказами, третьою особою доведено реальність витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в суді, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат. Позивач з клопотанням про зменшення розміру витрат третьої особи на професійну правничу допомогу не звертався, або доказів, які б підтверджували не співмірність заявлених третьою особою витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів

Не погоджуючись з додатковим рішенням, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі № 910/1744/23 та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Апеляційна скарга мотивована неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, порушенням та неправильним застосуванням норм процесуального права.

Апелянт вказує, що представником ТОВ «Інтер транс лоджістік» у поясненнях на позовну заяву було повідомлено, що ТОВ «Інтер транс лоджістік» планує понести судові витрати у зв`язку з розглядом даної справи, але не було подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, а прохальна частина пояснень не містить вимог про відшкодування судових витрат.

Скаржник зазначає, що представником ТОВ «Інтер транс лоджістік» не надано суду рахунку та фінансового документу, що підтверджує оплату ним гонорару.

Крім того, апелянт вважає, що розмір заявлених до стягнення витрат на правову допомогу у сумі 20 000,00 грн. є значно завищеним враховуючи незначну складеність справи та короткі строки її розгляду.

Узагальнені доводи відзиву на апеляційну скаргу

У свою чергу, заперечуючи проти апеляційної скарги, ТОВ «Інтер транс лоджістік» у своєму відзиві, наданому до суду 16.08.2023, зазначає, що рішення суду прийнято при повному з`ясуванні обставин справи, з правильним застосуванням норм процесуального права, без їх порушення, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає і додаткове рішення слід залишити без змін. Крім того, третя особа вказує, що нею були дотримані вимоги ГПК України щодо подання до суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона понесла та очікує понести у зв`язку з розглядом справи. У поясненнях на позовну заяву ТОВ «Інтер транс лоджістік» зазначило, що очікує понести витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Також, ТОВ «Інтер транс лоджістік» зазначає, що 24.04.2023 ним сплачено на рахунок АО «Едвайзерс» 20 000,00 грн (№ документа 22747) з призначенням платежу: «Оплата за представництво інтересів у суді згідно рах.№36 від 27.03.2023». Відтак, витрати третьої особи на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн підтверджуються належними доказами, чим спростовуються доводи апелянта у частині ненадання третьою особою рахунку та фінансового документу про сплату гонорару адвоката.

Стосовно тверджень апелянта про неспівмірність понесених ТОВ «Інтер транс лоджістік» витрат на професійну правничу допомогу зі складністю справи, третя особа звертає увагу, що доказів, які б підтверджували неспівмірність заявлених третьою особою витрат на професійну правничу допомогу, позивачем в межах розгляду даної справи, подано до суду не було. Тому зважаючи на відмову в задоволенні позову ДП «МТП «Чорноморськ», оскільки, третя особа, яка не заявляє вимог щодо предмета спору, була залучена до участі у справі на стороні відповідача та заперечувала проти задоволення позовних вимог, витрати ТОВ «Інтер транс лоджістікс» на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн покладаються на позивача.

Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.06.2023 апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Майданевич А.Г., суддів Коротун О.М., Сулім В.В.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.07.2023 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/1744/23 та призначено до розгляду на 21.08.2023 об 11-30 год.

Позиції учасників справи

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 21.08.2023 підтримала доводи апеляційної скарги з підстав, викладених у ній, просила її задовольнити, оскаржуване додаткове рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Представник відповідача у судовому засіданні апеляційної інстанції 21.08.2023 просив розглянути питання витрат на професійну правничу допомогу на розсуд суду.

Представник третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 21.08.2023 заперечував проти доводів апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, просив її відхилити, а оскаржуване додаткове рішення залишити без змін.

Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції

Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування розпорядження Антимонопольного комітету України № 09/273-р від 30.12.2022 про початок розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.02.2023 відкрито провадження у справі та залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс».

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.05.2023 у справі № 910/1744/23 у позові відмовлено повністю.

12.05.2023 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшло клопотання про стягнення судових витрат.

Додатковим рішенням Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/1744/23 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс» задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер транс лоджістікс" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Додаткове рішення обґрунтовано тим, що витрати третьої особи на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн підтверджуються належними доказами, третьою особою доведено реальність витрат на професійну правничу допомогу, пов`язану із розглядом справи в суді, а також обґрунтованість та співмірність розміру таких витрат. Позивач з клопотанням про зменшення розміру витрат третьої особи на професійну правничу допомогу не звертався, або доказів, які б підтверджували не співмірність заявлених третьою особою витрат на професійну правничу допомогу не надав.

Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс» про ухвалення додаткового рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу).

Відповідно до статті 123 Господарського процесуального кодексу України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У відповідності до частин 1-4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).

Cудом першої інстанції встановлено, що відповідач у запереченнях на пояснення зазначає, що процесуальний закон не передбачає відшкодування судових витрат понесених третьою особою та що заявником не надано суду рахунку та фінансового документу, що підтверджує оплату ТОВ "Інтер Транс Лоджістікс" гонорару адвоката.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

З матеріалів справи вбачається, що з першої заяви по суті спору (пояснень на позовну заяву), Товариство з обмеженою відповідальністю "Інтер транс лоджістікс" (третя особа) зазначило, що очікує понести судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 129 ГПК України судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, стягуються на її користь із сторони, визначеної відповідно до вимог цієї статті, залежно від того заперечувала чи підтримувала така особа заявлені позовні вимоги.

Враховуючи викладене, судові витрати третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стягуються на її користь із сторони позивача, оскільки така особа заперечувала проти заявлених позовних вимог та судом відмовлено у задоволені позову.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту статті 129 Господарського процесуального кодексу України випливає, що судові витрати підлягають відшкодуванню за умови надання стороною належних доказів, що їх підтверджують.

Відповідно до ордеру про надання правничої допомоги ВА №1049940 від 21.03.2023 виданого Адвокатським об`єднанням «Едвайзерс» та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю КР №000485 від 04.06.2020 правнича допомога третій особі надається адвокатом Шевцовою Т.В.

Судом встановлено, що між Адвокатським об`єднанням «Едвайзерс» (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтер транс лоджістікс» (замовник) укладено Договір про надання правової допомоги №05/03/23 від 17.03.2023 відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу на умовах, передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору №05/03/23 від 17.03.2023 виконавець, на підставі звернення замовника, приймає на себе зобов`язання з надання правової допомоги з представництва інтересів замовника в Господарському суді міста Києва у справі № 910/1744/23 за позовом Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування розпорядження.

Згідно п. 3.1. розмір гонорару адвоката встановлюється у фіксованому розмірі 20 000,00 грн та оплачується на умовах передплати.

За результатами надання професійної правничої допомоги виконавцем складається Звіт про обсяг наданих послуг (п. 3.2. Договору).

Відповідно до звіту про обсяг наданих послуг, на виконання умов договору №05/03/23 від 17.03.2023, виконавцем надано замовнику послуги загальною вартістю 20 000,00 грн.

Виконавцем виставлено замовнику рахунок на оплату №36 від 27.03.2023 за послугу представництва інтересів замовника в Господарському суді міста Києва у справі № 910/1744/23 за позовом ДП «МТП «Чорноморськ» до Антимонопольного комітету України про визнання недійсним та скасування розпорядження згідно з умовами Договору №05/03/23 від 17.03.2023 вартістю 20 000,00 грн.

Як вбачається з виписки за 24.04.2023 ТОВ "Інтер транс лоджістікс" сплачено на рахунок АО «Едвайзерс» 20 000,00 грн (№ документа 22747) з призначенням платежу: «Оплата за представництво інтересів у суді згідно рах.№36 від 27.03.2023».

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, пункт 5.40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

З урахуванням наведеного не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) та критерію розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.

Дослідивши опис наданих послуг адвоката, колегія суддів зазначає, що приймаючи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, з урахуванням критеріїв реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, а також враховуючи заперечення позивача, колегія суддів дійшла до висновку, що розумною та співмірною є компенсація витрат третій особі у розмірі 5 000,00 грн.

В іншій частині заявлені третьою особою витрати на професійну правничу допомогу у цій справі на стадії апеляційного розгляду справи не відповідають критеріям їх реальності та розумності, а тому не підлягають задовленню.

Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частини 1 статті 86 Господарського процесуального кодексу України).

За змістом пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право повністю або частково скасувати судове рішення.

Відповідно до статті 277 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки, судом першої інстанції прийняте рішення за неповного з`ясування обставин та з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/1744/23 слід скасувати та прийняти нове додаткове рішення, за яким заява Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 129, 240, 244, 269, 270, 275, 277, 281, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» на додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/1744/23 задовольнити частково.

2. Додаткове рішення Господарського суду міста Києва від 23.05.2023 у справі №910/1744/23 скасувати.

3. Прийняти нове додаткове рішення, виклавши резолютивну частину рішення у наступній редакції:

Заяву Державного підприємства «Морський торговельний порт «Чорноморськ» про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Морський торговельний порт "Чорноморськ" (68001, Одеська обл., м. Чорноморськ, вул. Праці, 6; ідентифікаційний код: 01125672) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтер транс лоджістікс" (65014, м. Одеса, вул. Маразліївська, 1/20; ідентифікаційний код: 36553339) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) грн.

В іншій частині у задоволенні заяви відмовити.

4. Видати наказ.

5. Матеріали справи №910/1744/23 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, порядку та строку, передбаченому статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст постанови підписано 24.08.2023.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.М. Коротун

В.В. Сулім