ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________
_______________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" серпня 2023 р. м. Житомир Справа № 906/782/23

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Кравець С.Г.

секретар судового засідання: Круглецької А.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Державної організації комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву

України

до Фізичної особи-підприємця Варавіна Олега Андрійовича

про стягнення 73 221,58 грн.

Державна організація комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України звернулася до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Варавіна Олега Андрійовича про стягнення 73 211,58грн заборгованості, а також судових витрат.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором зберігання №100 від 21.05.2020 року.

Ухвалою суду від 12.06.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін; судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 03.07.2023.

Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 03.07.2023 було відкладено розгляд справи по суті на 23.08.2023.

23.08.2023 від представника позивача через підсистему "Електронний Суд" надійшли клопотання про долучення доказів, до якого додано договір про реструктуризацію заборгованості за зберігання товару від 29.10.2021 року та клопотання про розгляд справи без участі представника, в якому представник підтримує позовні вимоги та просить суд розгляд справи здійснювати без його участі.

Відповідач в судове засідання 23.08.2023 повноважного представника не направив, відзиву на позов не подав хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Поштове відправлення про направлення відповідачу копії ухвали від 03.07.2023 (за номером ідентифікатора 100) повернулось на адресу суду з відміткою пошти: за закінченням встановленого терміну зберігання (а.с.102-104).

Відповідно до п. 4, 5 ч.6 ст.242 ГПК України днем вручення судового рішення є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, яка зареєстрована у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

За змістом п.116 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009р. №270 (зі змінами), у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою у порядку, визначеному у пунктах 99, 99-1, 99-2, 106 та 114 цих Правил, із зазначенням причини невручення.

В п.99-2 вказаних Правил передбачено, що рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за вказаною адресою, яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.

Відповідно до частин 3, 7 статті 120 ГПК України виклики і повідомлення здійснюються шляхом вручення ухвали в порядку, передбаченому цим Кодексом для вручення судових рішень. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.

Отже, якщо ухвалу про вчинення відповідної процесуальної дії направлено судом за належною адресою і повернуто підприємством зв`язку з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії (Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 28.01.2019 у справі №915/1015/16).

Згідно ч.1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цієї статтею.

Згідно з п.2 ч.3 ст.202 ГПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки.

Судом також враховується, що відповідно до ч.2 ст.2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Судові рішення, внесені до реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч.1 ст.4 Закону України "Про доступ до судових рішень").

Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач мав доступ до судових актів та мав можливість ознайомитись з ухвалою суду у Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).

При цьому суд констатує, що відповідачем не подано клопотання, заяви, в тому числі і щодо перенесення розгляду справи, її відкладення чи неможливості прибути в судове засідання особисто чи направити свого представника.

За викладеного, суд вважає що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов`язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез`явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

З огляду на те, що неявка в засідання суду представників сторін та неподання відповідачем письмового відзиву, не перешкоджають розгляду справи, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з ч.9 ст.165 ГПК України та ч.2 ст.178 ГПК України.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 21.05.2020 року між Державною організацією комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (зберігач/позивач) та Фізичною особою-підприємцем Варавін О.А. (поклажодавець/відповідач) укладено договір зберігання №100 (далі-договір) (а.с.13-16).

У відповідності до п.1.1 договору, за цим Договором "Зберігач" зобов`язується прийняти в майбутньому товар "Поклажодавця" і повернути його після закінчення терміну дії Договору, а "Поклажодавець" зобов`язується попередньо і щомісячно сплачувати "Зберігачу" кошти на умовах цього Договору.

За умовами пункту 1.4 договору, послуги надаються за адресою: 03126, м. Київ, бул. В.Гавела, 24.

Згідно з п.2.1 договору, за зберігання товару "Поклажодавець" здійснює щомісячно 100% передоплату згідно п. 2 Додатку до цього Договору, виходячи з калькуляції враховуючі кон`юнктуру ринку.

У відповідності до п.2.3 договору, факт надання послуг по зберіганню товару (навантаження/розвантаження та споживання електроенергії) за результатами кожного календарного місяця підтверджується та фіксується підписанням Сторонами Акту про надані послуги (далі - Акт).

Пунктом 2.4 договору передбачено, що Акт підписується Сторонами до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за календарним місяцем, в якому фактично надавалися послуги.

Згідно з пунктом 3.2 договору, сторони погоджуються, що податкові накладні будуть надані виключно в електронному вигляді, складені згідного чинного законодавства про електронні документи, електронний документообіг та електронний цифровий підпис та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За умовами пункту 9.1 договору, договір набирає чинності з "21" травня 2020 р. та діє по "31" грудня 2020 р., а в частині розрахунків до повного виконання взятих на себе зобов`язань.

Додатковою угодою №01 від 21.05.2020 до договору зберігання №100 від 21.05.2020 року сторони домовились, що:

1. з "21" травня 2020 р. "Зберігач" зобов`язується прийняти і розмістити товар "Поклажодавця" і повернути його після закінчення терміну дії Договору, а саме:

в складі на площі - 580 кв.м.

2. "Сторони" дійшли згоди про те, що договірна ціна щомісячної передоплати за надані "Зберігачем" послуги по зберіганню складає:

склад - 90,00 грн. /в т.ч. ПДВ 20%/ за 1 кв.м. на місяць.

Загальна сума Договору 319 935,48 грн; ПДВ 20% 63987,10 грн; Всього з ПДВ 383 922,58 грн. (Триста вісімдесят три тис. дев`ятсот двадцять дві грн. 58 коп.) (а.с.17).

Договір та Додаток №01 до договору підписані представниками сторін.

29.10.2021 між Державною організацією комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (зберігач/кредитор) та Фізичною особою-підприємцем Варавін О.А. (поклажодавець/боржник) укладено договір про реструктуризацію заборгованості за зберігання товару по договору №100 від 21.05.2020 року (далі-договір реструктуризації) (а.с.112-114).

Відповідно до пункту 1.1 договору реструктуризації, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Кредитор та Боржник домовились про реструктуризацію кредиторської заборгованості за Договором зберігання товару №100 від 21.05.2020 року станом на 29 жовтня 2021 року та не погашену станом на момент підписання цього Договору (надалі іменується - "Основний борг"), що виникла у Боржника перед Кредитором за Договором зберігання від 21.05.2020р. №100, шляхом розстрочення на 7 календарних місяців без відстрочення її погашення (надалі іменується - "Реструктуризація заборгованості").

Цей Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками (у разі наявності) і діє до 01 травня 2022 року включно (пунктом 9.1 договору реструктуризації).

До договору реструктуризації було складено та підписано сторонами Додаток 1 - Графік погашення заборгованості за зберігання товару згідно Договору зберігання від 21.05.2020р. №100.

Договір реструктуризації та Додаток №1 до договору підписані представниками сторін.

Позивач посилаючись на неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором зберігання №100 від 21.05.2020 року в частині оплати наданих послуг, просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 73 211,58грн за несвоєчасне виконання зобов`язань по проведенню розрахунків.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

У відповідності до вимог ч.1 ст.173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов`язання, що виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.

Відповідно до ч.1 ст.936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору зберігання №100 від 21.05.2020 року було надано послуги зберігання на загальну суму 383 922,58грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-здавання послуг по зберіганню: №5 від 31.05.2020 на суму 18 522,58грн, №6 від 30.06.2020 на суму 52 200,00грн, №7 від 31.07.2020 на суму 52 200,00грн, №8 від 31.08.2020 на суму 52 200,00грн, №2047 від 30.09.2020 на суму 52 200,00грн, №2372/1 від 31.10.2020 на суму 52 200,00грн, №2690 від 30.11.2020 на суму 52 200,00грн, №12 від 31.12.2020 на суму 52 200,00грн та податковими накладними: №201 від 31.05.2020, №228 від 30.06.2020, №239 від 31.07.2020, №241 від 31.08.2020, №226 від 30.09.2020, №15 від 02.11.2020, №286 від 30.11.2020, №242 від 31.12.2020 та рахунками на оплату: за травень №1100 від 21.05.2020 на суму 18 552,58грн, за червень №1324 від 01.06.2020 на суму 52 200,00грн, за липень №1556 від 01.07.2020 на суму 52 200,00грн, за серпень №1811 від 03.08.2020 на суму 52 200,00грн, за вересень №2047 від 01.09.2020 на суму 52 200,00грн, за жовтень №2372/1 від 01.10.2020 на суму 52 200,00грн, за листопад №2690 від 02.11.2020 на суму 52 200,00грн, за грудень №2743 від 01.12.2020 на суму 52 200,00грн (а.с.18-45).

Відповідно до пункту 2.2.2 договору, "Поклажодавець" здійснює передоплату на підставі Рахунку за яким повинен звернутися до бухгалтерії "зберігача", а на дільницях зберігання №4,5 до начальника відповідної дільниці зберігання.

Судом враховується, що за умовами пункту 3.1 договору, сторони погоджуються використовувати при здійсненні своєї діяльності електронні документи та призначений для цього електронний цифровий підпис (далі - ЕЦП). Сторони визнають будь - які документи, складені та надані будь - якою Стороною іншій в електронному виді із застосуванням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригінали, що мають юридичну силу. Сторони визнають, що ЕЦП за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) "Замовника" та "Виконавця".

Відповідач Акти приймання-здавання послуг по зберіганню: №5 від 31.05.2020 на суму 18 522,58грн, №6 від 30.06.2020 на суму 52 200,00грн, №7 від 31.07.2020 на суму 52 200,00грн, №8 від 31.08.2020 на суму 52 200,00грн, №2047 від 30.09.2020 на суму 52 200,00грн, №2372/1 від 31.10.2020 на суму 52 200,00грн, №2690 від 30.11.2020 на суму 52 200,00грн, №12 від 31.12.2020 на суму 52 200,00грн не підписав. Водночас, заперечень щодо незгоди з зазначеними в актах послугами позивачу не надав (в матеріалах справи відсутні докази протилежного).

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем послуги по зберіганню за вказаними актами відповідачем були отримані та частково оплачені.

Судом приймається до уваги, що пунктом 2.5 договору сторони передбачили, що "Поклажодавець" зобов`язаний до 5 (п`ятого) числа місяця, наступного за календарним місяцем, розглянути та підписати вказаний Акт або надати письмові мотивовані заперечення. Після підписання Акту "Поклажодавець" протягом 3 (трьох) календарних днів передає один примірник підписаного Акту Зберігачу.

Пунктом 2.6 договору сторони погодили, що якщо протягом зазначеного строку у п. 2.5. Зберігач не отримає підписаний "Поклажодавцем" Акт або обґрунтованої письмової відмови, Акт вважається підписаним, а послуги такими, що надані належним чином.

У даному випадку, відповідачем не були надані мотивовані заперечення та обґрунтована письмова відмова щодо підписання Актів приймання-здавання послуг по зберіганню: №5 від 31.05.2020, №6 від 30.06.2020, №7 від 31.07.2020, №8 від 31.08.2020, №2047 від 30.09.2020, №2372/1 від 31.10.2020, №2690 від 30.11.2020, №12 від 31.12.2020.

Враховуючи погоджені сторонами в п.п.2.5, 2.6 договору умови, надання позивачем на виконання умов договору зберігання №100 від 21.05.2020 року відповідачу Актів приймання-здавання послуг по зберіганню та їх неповернення останнім, свідчить про те, що зазначені в Актах приймання-здавання послуги по зберіганню прийняті відповідачем без претензій, тобто такі послуги надані якісно і в повному обсязі, а Акти приймання-здавання послуг по зберіганню: №5 від 31.05.2020, №6 від 30.06.2020, №7 від 31.07.2020, №8 від 31.08.2020, №2047 від 30.09.2020, №2372/1 від 31.10.2020, №2690 від 30.11.2020, №12 від 31.12.2020 в силу погоджених в п.п.2.5, 2.6 умов договору, вважаються підписаними без заперечень.

Судом також враховано, що сторонами, в тому числі відповідачем, підписано акт звірки взаємних розрахунків в якому відображено заборгованості відповідача перед позивачем в тих же сумах, які вказані в актах від 31.05.2020 на суму 18 522,58грн, від 30.06.2020 на суму 52 200,00грн, від 31.07.2020 на суму 52 200,00грн, від 31.08.2020 на суму 52 200,00грн, від 30.09.2020 на суму 52 200,00грн, від 31.10.2020 на суму 52 200,00грн, від 30.11.2020 на суму 52 200,00грн, від 31.12.2020 на суму 52 200,00грн (а.с.51).

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За умовами пункту 2.2 договору, плата за зберігання товару сплачується "Поклажодавцем" в наступному порядку:

2.2.1. Плата за зберігання товару сплачується щомісячно в порядку попередньої оплати до 5 числа кожного місяця, за який здійснюється оплата, на підставі пред`явленого "Зберігачем" до оплати рахунку.

2.2.2. "Поклажодавець" здійснює передоплату на підставі Рахунку за яким повинен звернутися до бухгалтерії "зберігача", а на дільницях зберігання №4,5 до начальника відповідної дільниці зберігання.

2.2.3. Оплата (в т. ч. відшкодування витрат за спожиту електроенергію та інші платежі) здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок Зберігача.

З урахуванням погоджених сторонами в п.2.2 договору строків проведення розрахунків за надані послуги зберігання, відповідач мав провести остаточний розрахунок з зберігачем за надані послуги на підставі наданих зберігачем та підписаних поклажодавцем Актів приймання-здавання послуг по зберіганню в порядку попередньої оплати до 5 числа кожного місяця на підставі пред`явленого "Зберігачем" до оплати рахунку.

За умовами пункту 2.1 договору реструктуризації, сума заборгованості, що підлягає реструктуризації відповідно до пунктів 1.1., 1.2. розділу 1 цього Договору, становить 440 043,00 грн. (чотириста сорок тисяч сорок три) грн., 00 коп., станом на 29.10.2021р., що підтверджується Актом звіряння взаєморозрахунків, який в обов`язковому порядку додається до цього Договору та є його невід`ємною частиною.

Згідно з пунктом 2.2 договору реструктуризації, боржник зобов`язується сплатити у повному обсязі суму Реструктуризованої заборгованості, вказаної у пункті 2.1. розділу 2 цього Договору, шляхом щомісячного, до "29" числа відповідного місяця, перерахування грошових коштів починаючи з місяця укладання цього Договору, у сумах вказаних у графіку погашення заборгованості, згідно з додатком до цього Договору, який є його невід`ємною частиною. Оплата Реструктуризованої заборгованості здійснюється шляхом перерахування грошових коштів Боржником та/або будь-якою іншої, уповноваженою Боржником особою, на поточний рахунок Кредитора у сумі, визначеній графіком погашення заборгованості не пізніше останнього числа відповідного місяця.

У Додатку №1 до Договору реструктуризації сторони погодили графік погашення заборгованості за зберігання товару згідно Договору зберігання від 21.05.2020 №100, відповідно до якого відповідач повинен був сплатити: за жовтень 2021 року 44 043,00грн, у період з листопада 2021 по квітень 2022 - щомісяця по 66 667,00грн (а.с.114 на звороті).

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем на виконання умов договору зберігання №100 від 21.05.2020 та договору реструктуризації від 29.10.2021 року, було проведено оплату на загальну суму 310 711,00грн, що підтверджується банківськими виписками: 29.10.2021 на суму 44 043,00грн, 03.11.2021 на суму 66 667,00грн, 07.12.2021 на суму 66 667,00грн, 10.01.2022 на суму 66 667,00грн, 07.02.2022 на суму 66 667,00грн (а.с.52-64).

Отже, надані позивачем послуги зберігання на загальну суму 73 211,58грн (383 922,58грн - 310 711,00грн), за Актами приймання-здавання послуг з травня 2020 по грудень 2020 року відповідачем залишились неоплаченими, строк сплати яких настав.

У зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань по здійсненню розрахунків за надані послуги зберігання, позивач направив відповідачу претензію вих.№992 від 31.12.2020, у якій повідомив, що загальна сума заборгованості з урахуванням штрафних санкцій складає 387 925,21грн (а.с.46-47).

02.08.2021 позивач повторно звертався до відповідача з претензією №512 від 02.08.2021 щодо досудового врегулювання спору, в якій позивач вимагав в десятиденний строк з моменту отримання цієї вимоги остаточно виконати свої зобов`язання перед ДО Комбінат "Прогрес" щодо оплати за надані послуги зберігання з урахуванням штрафних санкцій в сумі 383 922,58грн (а.с.48-50).

10.02.2023 позивач звернувся до відповідача з претензією №101, в якій повідомив, що станом на 10.02.2023 заборгованість відповідача становить 73 211,58грн та вимагав в 10 денний строк з моменту отримання цієї вимоги виконати свої зобов`язання перед ДО Комбінат "Прогрес" в частині оплати за надання платних послуг (а.с.65-66, докази надіслання та вручення а.с.67). Однак, відповідач відповіді на претензію позивача не надав, заборгованість не сплатив.

Нормою ст.525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Станом час прийняття рішення, відповідач заборгованість перед позивачем в сумі 73 211,58грн не погасив.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 73 211,58грн боргу за договором зберігання №100 від 21.05.2020 є правомірними, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню.

Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За змістом статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача 73 211,58грн заборгованості є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст.129 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Варавіна Олега Андрійовича ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Державної організації комбінат "Прогрес" Державного агентства резерву України (03126, м. Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд.24, ідентифікаційний код 14373207):

- 73 211,58грн боргу за договором зберігання №100 від 21.05.2020,

- 2 684,00грн витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено: 24.08.23

Суддя Кравець С.Г.

Друк:

1 - до справи,

2 - позивачу (рек.),

3 - відповідачу (рек.),