ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.08.2023 Справа № 917/1052/23

м. Полтава

Господарський суд Полтавської області у складі судді Пушка І.І., при секретарі судового засідання Дерій Ю.В., розглянувши матеріали

за позовною заявою МІСЦЕВОЇ ПОЖЕЖНОЇ КОМАНДИ № 2 С.ОЗЕРА, (ідентифікаційний , вул. Кременчуцька, 1А, с. Озера, Полтавський район, Полтавська область, 39260)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС Україна», (ідентифікаційний (вул. Половки, 62, м. Полтава, 36010)

про стягнення 18 464, 40 грн

Представники сторін в судове засідання не викликались, справа розглядається за наявними в ній матеріалами в порядку спрощеного провадження відповідно до cт. 247 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача коштів в сумі 18 464, 40 грн за договором продажу нафтогазопродуктів по одноразових відомостях № 1903-1 кб/т від 19.03.2021 за неналежне виконання відповідачем умов договору в частині забезпечення поставки товару.

Ухвалою від 22.06.2023 суд залишив позовну заяву без руху та надав позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви та доказів їх направлення на адресу відповідача.

Позивач у визначений судом термін усунув недоліки позовної заяви шляхом подачі доповнень до позовної заяви.

Ухвалою від 04.07.2023 суд прийняв позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Цією ж ухвалою суд встановив процесуальні строки: відповідачу для подання відзиву на позов - протягом 15 днів з дня вручення ухвали суду, та для подання заперечень до 3 днів з дати отримання від позивача відповіді на відзив; позивачу для подання відповіді на відзив - 5 днів з моменту отримання відзиву.

Про розгляд справи позивач був повідомлений 05.07.2023 шляхом направлення ухвали від 04.07.2023 на адресу електронної пошти, зазначену в позовній заяві.

Ухвала суду про прийняття позовної заяви до розгляду від 04.07.2023 направлялась відповідачу за адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та отримана адресатом 12.07.2023, що підтверджується зворотнім повідомленням про вручення поштового відправлення.

Таким чином, судом було вчинено всі можливі за даних обставин дії щодо належного повідомлення учасників справи про спір, що розглядається. Зважаючи на зазначене, учасники справи належним чином були повідомлені про відкриття судового провадження у даній справі.

Відповідач у встановлений судом строк не використав наданого законом права на подання відзиву на позов та доказів.

Стаття 43 ГПК України зобов`язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Згідно з ч. 9 ст. 165 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Між Місцевою пожежною командою № 2 с. Озера та Товариством з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС-Україна» був укладений договір продажу нафтогазових продуктів по одноразових відомостях від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т.

У договорі сторони, зокрема, узгодили наступне :

- Продавець продає партію нафтогазопродуктів по одноразовим відомостям - талонам (талон - спеціальний талон, придбаний за умовами та відпускною ціною обумовленого номіналу, що підтверджує право його власника на отримання на АЗС/АГЗП Продавця фіксованої кількості певного найменування і марки нафтопродукту, які позначені на ньому), іменовані надалі «Товар», а Покупець оплатити і прийняти «Товар» на умовах, визначених цим Договором (пункт 1.1 Договору);

- продаж товару здійснюється по одноразових відомостях (талонам) встановленого зразка в кількості і асортименті, згідно з наданими Покупцем і узгодженим з Продавцем замовленням. Встановити термін дії талонів календарний рік (пункти 3.1, п.3.2 Договору);

- товар вважається наданий Продавцем і прийнятий Покупцем з моменту підписання сторонами видаткової накладної (пункт 3.4 Договору);

- ціна на товар визначається в гривнях на час відпуску товару, з урахуванням можливого зменшення суми грошових коштів визначеними правилами (положенням), які застосовуються Продавцем в залежності від кількості придбаного товару Покупцем. В ціну товару закладена вартість зберігання та видачі нафтопродуктів на АЗС/АГЗП. Ціна вказується в накладних і рахунках-фактурах, які є невід`ємною частиною цього Договору (пункт 4.1 Договору);

- сума Договору від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т ставить 32112,00 грн у т.ч. ПДВ (4.2 Договору);

На виконання умов Договору від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т Покупцем на підставі накладної №КО000000071 від 19.03.2021 здійснено оплату бензину А-92 (талони) в кількості 1200 літрів на суму 32112,00 грн.

В порушення умов Договору Продавцем здійснено передачу Товару Покупцю частково. За Договором від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т Продавцем у власність Покупця не передано оплаченого Товару на суму 18 464,40.

В зв`язку з невиконанням Відповідачем умов Договору від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т Позивач 26.09.2022 року за вих. № 26 звертався до Відповідача з претензією про перерахування заборгованості за оплачений, але не поставлений товар.

Відповідач у своїй відповіді на претензію (№ 04-785 від 11.11.2022) повідомив про неможливість виконання зобов`язань за Договором через накладення арешту на грошові кошти підприємства та заборону видаткових операцій, та запропонував повернути нереалізовані талони на пальне для перевірки їх залишку та документального відображення заборгованості за даними бухгалтерського обліку сторін за Договором.

16.03.2023 Позивачем здійснено повернення Відповідачу оригіналів нереалізованих талонів. За результатами приймання-передавання талонів, уповноваженими представниками сторін підписана накладна повернення № ТН000000026 від 16.03.2023 на суму разом з ПДВ 18 464,40 грн.

Згідно з Актом звірки взаєморозрахунків № 8, який підписаний та скріплений печатками сторін, станом на 27.03.2023 зафіксовано заборгованість Відповідача перед Позивачем за період 01.01.2021 по 27.03.2023 в розмірі 18 464,40 грн.

30.03.2023 Позивач направив Відповідачу претензію за вих. №15 про повернення коштів. У відповіді на претензію від 03.04.2023 вих. № 04-134 Відповідач повідомив про тимчасову неможливість проведення розрахунку в зв`язку з форс-мажорними обставинами, пов`язаними введенням в Україні воєнного стану.

Відповідачем кошти за повернуті (не отоварені) талони (одноразові відомості) на користь Позивача не перераховані.

На момент подання позовної заяви у Відповідача перед Позивачем утворилась заборгованість за непоставлений Товар в сумі 18464,40 грн.

Вважаючи свої права порушеними, Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача 18464,40 грн заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами Договору від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т продажу нафтопродуктів по одноразових відомостях.

При вирішенні спору по суті судом приймаються до уваги наступне.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини договору купівлі-продажу.

Відповідно ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно з частиною 1 ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ст. 599 ЦК України та ст. 202 ГК України господарське зобов`язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його у строк, встановлений договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач належним чином виконав зобов`язання за Договором від 19.03.2021 № 1903-1 кб/т щодо здійснення ним оплати товару. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов`язань за вказаним Договором не поставив Позивачу товар у повному обсязі, кошти за непоставлений товар не повернув, заборгованість останнього складає 18464,40 грн. Дана обставина відповідачем не спростована.

Згідно із ч. 2-3 ст.13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За приписами ч.1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом досліджено всі докази, наявні у матеріалах справи.

Допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 18464,40 грн боргу, підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 2 684,00 грн покладається на відповідача.

Керуючись ст. 129, 232-233, 237-238 ГПК України

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Татнєфть-АЗС Україна», (ідентифікаційний (вул. Половки, 62, м. Полтава, 36010) на користь МІСЦЕВОЇ ПОЖЕЖНОЇ КОМАНДИ № 2 С.ОЗЕРА, (ідентифікаційний , вул. Кременчуцька, 1А, с. Озера, Полтавський район, Полтавська область, 39260) 18464,40 грн основного боргу, 2684,00 грн витрат по сплаті судового збору.

3. Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 29.08.2023.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, рішення набирає законної сили після прийняття судом апеляційної інстанції судового рішення. Рішення може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.

Суддя І.І. Пушко