РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ

07.08.2023Справа № 910/18355/16 (910/5080/23)

За позовом Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19)

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 22)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державної міграційної служби України

про стягнення 8 690 830,68 грн.

В межах справи № 910/18355/16

За заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго"

до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (ідентифікаційний код 05796251)

про банкрутство

суддя Чеберяк П.П.

Представники сторін:

Від позивача Іващенко Д.А. - представник

Від відповідача Семібратов Д.А. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У провадженні Господарського суду м. Києва перебуває справа № 910/18355/16 за заявою Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" на стадії процедури розпорядження майном, введеної ухвалою Господарського суду м. Києва від 14.11.2016.

31.03.2023 Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про стягнення податкового боргу в розмірі 8 690 830,68 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 06.04.2023 прийнято позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про стягнення 8 690 830,68 грн. до розгляду в межах справи № 910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики", залучено Державну міграційну службу України до участі у справі № 910/18355/16 (910/5080/23) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження та підготовче засідання відкладено на 15.05.2023.

24.04.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення відповідача.

15.05.2023 до Господарського суду м. Києва надійшли додаткові пояснення позивача.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 15.05.2023 розгляд справи відкладено на 07.06.2023.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 07.06.2023 закрито підготовче провадження та призначено позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Державної міграційної служби України про стягнення 8 690 830,68 грн. в межах справи № 910/18355/16 про банкрутство Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" до судового розгляду по суті на 24.07.2023.

У судовому засіданні 24.07.2023 оголошено перерву до 07.08.2023.

У судовому засіданні 07.08.2023 представник позивача надав пояснення по суті позову та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив.

Розглянувши позовну заяву Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби до Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" про стягнення 8 690 830,68 грн., Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Державна науково-виробнича корпорація "Київський інститут автоматики" перебуває на обліку в Головному управлінні Державної податкової служби у м. Києві та є платником податків за основним місцем обліку.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено вимоги, які складають консолідовану суму податкового боргу в розмірі 8 690 830,68 грн., яка включає:

заборгованість з податку на додану вартість в розмірі 3 539 861,93 грн., що виникла на підставі самостійно поданих до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві податкових декларацій з яких: 3 344 911,00 грн. основний борг, 67 230,00 грн. штрафні санкції та 127 720,93 грн. пеня;

заборгованість з земельного податку з юридичних осіб в розмірі 5 150 968,75 грн., що виникла згідно поданих відповідачем розрахунків за період з лютого 2020 року по лютий 2023 року.

П.п.16.1.4 п. 16.1 ст.16 Податкового кодексу України встановлено, що платник додатків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених ним Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, несплаченого платником додатків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, податкові зобов`язання зі сплати податку на додану вартість виникли на підставі наведених нижче податкових декларацiй з податку на додану вартiсть:

№ вiд 20.07.2020 на суму - 83 618,00 грн.;

№ вiд 17.08.2020 на суму - 60 985,00 грн.;

№ вiд 17.09.2020 на суму - 102 835,00 грн.;

№ вiд 20.10.2020 на суму - 103 530,00 грн.;

№ вiд 20.11.2020 на суму - 102 057,00 грн.;

№ вiд 21.12.2020 на суму - 94 943,00 грн.;

№ вiд 20.01.2021 на суму - 122 683,00 грн.;

№ вiд 22.02.2021 на суму - 73 026,00 грн.;

№ вiд 22.03.2021 на суму - 116 941,00 грн.;

№ вiд 20.04.2021 на суму - 79 544,00 грн.;

№ вiд 20.05.2021 на суму - 75 676,00 грн.;

№ вiд 22.06.2021 на суму - 104 407,00 грн.;

№ вiд 20.07.2021 на суму - 64 239,00 грн.;

№ вiд 20.08.2021 на суму - 106 183,00 грн.;

№ вiд 20.09.2021 на суму - 102 117,00 грн.;

№ вiд 19.10.2021 на суму - 101 075,00 грн.;

№ вiд 22.11.2021 на суму - 123 407,00 грн.;

№ вiд 20.12.2021 на суму - 140 260,00 грн.;

№ вiд 20.01.2022 на суму - 148 051,00 грн.;

№ 036413198 вiд 21.02.2022 на суму - 151 823,00 грн.;

№ вiд 19.06.2022 на суму - 88 151,00 грн.;

№ вiд 22.07.2022 на суму - 81 840,00 грн.;

№ вiд 22.08.2022 на суму - 80 467,00 грн.;

№ вiд 20.09.2022 на суму - 68 900,00 грн.;

№ вiд 20.10.2022 на суму - 116 278,00 грн.;

№ вiд 21.11.2022 на суму - 117 525,00 грн.;

№ вiд 20.12.2022 на суму - 151 156,00 грн.;

№ вiд 20.01.2023 на суму - 161 777,00 грн.;

№ вiд 20.02.2023 на суму - 166 096,00 грн.;

а також податкового повідомлення-рішення від 04.02.2021 №2 - яким нараховано основного платежу у розмірі - 255 321,00 грн. та штрафних санкцій у розмірі - 63 830,00 грн.;

податкового повідомлення-рішення від 04.02.2021 № 2 яким нараховано штрафні санкції у розмірі - 3 400,00 грн.;

податкового повідомлення-рішення від 04.02.2021 № 2 яким нараховано пеню відповідно д ост. 129 ПК України у розмірі - 127 720,93 грн.

Зобов`язання зі сплати земельного податку з юридичних осіб в розмірі 5 150 968,75 грн. виникли на підставі наведених нижче податкових розрахунків земельного податку:

№ вiд 17.02.2020 на суму - 795 077,71 грн.;

№ вiд 19.02.2021 на суму - 1 362 990,36 грн.;

№ вiд 17.02.2022 на суму - 1 362 990,36 грн.;

№ вiд 15.06.2022 на суму - 1 499 290,32 грн.;

№ вiд 20.02.2023 на суму - 130 619,91 грн.

Згідно п. 54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань.

Відповідно до п. 58.1 ст.58 Податкового кодексу України у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Відповідно до Податкового кодексу України податкове зобов`язання, визначене у встановленому законодавством порядку податковим органом, вважається узгодженим з моменту закінчення терміну наданого для оскарження рішення податкового органу.

У випадку оскарження рішення контролюючого органу до суду, зобов`язання вважається узгодженим з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Проте, як вбачається із картки особового рахунку відповідача сплата самостійно задекларованих зобов`язань не відбувалась.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було виставлено відповідачу податкові вимоги від 05.10.2009 № 1/8369, від 21.12.2009 № 10521.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В свою чергу Податковий кодекс України не передбачає направлення податкової вимоги на кожну нову суму податкового боргу, про що неодноразового наголошував Верховний Суд у постановах № 820/1751/17 від 21.03.2018, № 2а/0370/12 від 27.03.2018, № 818/1117/16 від 19.02.2019.

Податкова вимога, відповідно до правових висновків Верховного Суду, є дійсною протягом усього строку існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до його повного погашення. При цьому грошові зобов`язання, які утворюють податковий борг, можуть змінюватись як кількісно, так і за видами.

Частиною 59.5 ст. 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з ч. 95.1, 95.2 ст. 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Джерела погашення податкового боргу платника податку визначені нормами ст. 87 Податкового кодексу України. Крім того, в силу приписів ч. 87.9 ст. 87 цього Кодексу у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Позивачем за місцями обліку відповідача було здійснено всі заходи спрямовані для погашення податкової заборгованості. Однак, вищевказані дії не призвели до повного погашення податкового боргу.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості відповідача у зв`язку з несплатою самостійно визначеного зобов`язання з податку на додану вартість становить 3 539 861,93 грн.

Щодо земельного податку з юридичних осіб, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно податкового розрахунку сум земельного податку за період з 17.02.2020 по 20.02.2023 загальна сума нарахованого земельного податку, згідно поданих податкових розрахунків складає - 3 787 978,30 грн.

В свою чергу позивач зазначає, що заборгованість зі сплати земельного податку з юридичних осіб складає 5 150 968,75 грн.

Слід зазначити, що під час розрахунку заборгованості зі сплати земельного податку з юридичних осіб позивачем не було враховано, що податковий розрахунок земельного податку № від 15.06.2022 це уточнюючий податковий розрахунок, яким платником податку було самостійно виправлено помилку, допущенну під час подачі податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2022.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 розд. XII Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, затвердженою Наказом № 560, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. В разі допущення помилки в податковому розрахунку, платник податку має право самостійно виправити допущену помилку шляхом подання уточнюючого податкового розрахунку.

Як вбачається з пояснень відповідача фактично під час подачі податкового розрахунку з земельного податку відповідачем було зазначено суму земельного податку з юридичних осіб за 2022 рік без урахування коефіцієнту індексації грошової нормативної оцінки земельної ділянки, самостійно виявлено цю помилку та виправлено, шляхом подачі уточнюючого розрахунку.

Таким чином, під час розрахунку заборгованості з земельного податку з юридичних осіб позивачем було взято до уваги та пораховано два податкових розрахунки земельного податку за 2022 рік, чим фактично двічі нараховано відповідний податок та збільшено зобов`язання відповідача без наявних на те правових підстав на суму 1 362 990,45 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.

На підставі встановлених обставин та наведених норм, суд дійшов висновку, що відповідач в порушення вищезазначених норм Податкового кодексу України не здійснив оплату узгодженого податкового зобов`язання, а тому, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості 7 327 840,23 грн. у тому числі зі сплати податку на додану вартість в розмірі 3 539 861,93 грн. та земельного податку з юридичних осіб в розмірі 3 787 978,30 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судовий збір від сплати якого позивач звільнений у встановленому законом порядку стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, враховуючи приписи ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача в дохід Державного бюджету України підлягає стягненню 109 917,60 грн. судового збору.

Керуючись статтями 74, 76-80, 129, 236-242 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 22; ідентифікаційний борг 05796251) податковий борг в розмірі 7 327 840 (сім мільйонів триста двадцять сім тисяч вісімсот сорок) грн. 23 коп.

3. Стягнути з Державної науково-виробничої корпорації "Київський інститут автоматики" (04107, м. Київ, вул. Нагірна, 22; ідентифікаційний борг 05796251) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 109 917 (сто дев`ять тисяч дев`ятсот сімнадцять) грн. 60 коп.

4. В іншій частині позов залишити без задоволення.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

6. Копію рішення направити сторонам та розпоряднику майна.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного господарського суду через відповідний місцевий господарський суд протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено: 18.08.2023.

Суддя П.П. Чеберяк