ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про відмову у видачі судового наказу

04 вересня 2023 року м.Харків Справа №913/300/23
Провадження №19/913/300/23
Суддя Косенко Т.В., розглянувши в порядку наказного провадження заяву від 30.08.2023
до боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту від 02.06.2021 №324737-КС-001 за тілом кредиту в сумі 9 299 грн 60 коп., по процентах у сумі 4 546 грн 08 коп. та судового збору в розмірі 214 грн 72 коп.,
Без повідомлення (виклику) представників сторін
Товариство з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика (далі ТОВ Бізнес Позика) 30.08.2023 через систему Електронний суд звернулося до Господарського суду Луганської області з заявою від 30.08.2023 про видачу судового наказу про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) заборгованості за договором про надання кредиту від 02.06.2021 №324737-КС-001 за тілом кредиту в сумі 9 299 грн 60 коп., по процентах у сумі 4 546 грн 08 коп. та судового збору в розмірі 214 грн 72 коп.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2023 заява передана на розгляд судді Косенко Т.В.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.20 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарські суди розглядають справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.154 ГПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.152 ГПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, зазначені у частині 1 статті 175 цього Кодексу.
Пунктом 6 ч.1 ст.175 ГПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено суб`єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
Із заяви про видачу судового наказу вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості заявлені до ФОП ОСОБА_1 .
В укладеному між сторонами договорі від 02.06.2021 №324737-КС-001, копію якого додано до заяви також зазначено сторону позичальника ФОП ОСОБА_1 .
Згідно із ч.2 ст.50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.
Положеннями ч.9 ст.4 Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань визначено, що фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.
Відповідно до приписів ст.147 ГПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 148 цього Кодексу.
Згідно зі ст. 148 ГПК України судовий наказ може бути видано тільки за вимогами про стягнення грошової заборгованості за договором, укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці (ч.ч.2, 3 ст.147 ГПК України).
Підсумовуючи викладене суд зазначає, що із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги. Заявником та боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими законом для виконання судових рішень.
У п.2 ч.2 ст.150 ГПК України зазначено, що у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), вказівку на статус фізичної особи-підприємця (для фізичних осіб-підприємців), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.
Так, у поданій до суду ТОВ Бізнес Позика заяві про видачу судового наказу боржником зазначено саме ФОП ОСОБА_1 без урахування зміни статусу останньої щодо припинення підприємницької діяльності.
Ураховуючи вказане, заявником не дотримано вимог, передбачених ст.150 ГПК України.
Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 припинено підприємницьку діяльність, внаслідок чого втрачено статус фізичної особи-підприємця та державну реєстрацію такого припинення проведено у встановленому чинним законодавством України порядку.
За приписами ч.2 ст.12 ГПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.
Під час розгляду вимог в порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених вимог по суті, а процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.
Як вказувалося вище, у п.16 ч.1 ст.20 та у ч.3 ст.147 ГПК України визначено суб`єктний склад учасників наказного провадження у якому боржником в наказному провадженні можуть бути юридичні особи та фізичні особи-підприємці.
Для цілей правового регулювання наказного провадження та процедури здійснення стягнення на підставі судового наказу ці приписи законодавства є спеціальними, які підлягають застосуванню як учасниками справи, так і судом.
Звертаючись із заявою про видачу судового наказу в порядку наказного провадження до боржника фізичної особи, яка до дати звернення втратила статус фізичної особи-підприємця, заявником не взято до уваги, що до складу сторін наказного провадження входять виключно юридична особа або фізична особа-підприємець, учасником якого не може бути фізична особа, тому припинення фізичною особою статусу підприємця унеможливлює застосування до цих правовідносин процедури наказного провадження.
Також судом ураховується, що процесуальний механізм наказного провадження не передбачає встановлення обставин щодо правонаступництва та обсягу відповідальності фізичної особи, що виникає у зв`язку із втратою нею статусу підприємця.
Втрата ФОП ОСОБА_1 статусу фізичної особи-підприємця виключає можливість розгляду вимог ТОВ Бізнес Позика у порядку наказного провадження у зв`язку з невідповідністю суб`єктного складу.
Ураховуючи припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , заявлені вимоги про стягнення з неї заборгованості за договором про надання кредиту від 02.06.2021 №324737-КС-001 за тілом кредиту в сумі 9 299 грн 60 коп., по процентах у сумі 4 546 грн 08 коп. та судового збору в розмірі 214 грн 72 коп. не підлягають розгляду в порядку наказного провадження, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п.4 ч.1 ст.152, п.6 ч.1 ст.175 ГПК України.
Згідно з ч.2 ст.152 ГПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.
Згідно ч.2 ст.151 ГПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.
Відповідно до ч.2 ст.153 ГПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п.3-6 ч.1 ст.152 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.
Керуючись ст.ст.147, 148, 151 153, 232 234 ГПК України, суд

У видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Бізнес Позика від 30.08.2023 про стягнення з боржника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором про надання кредиту від 02.06.2021 №324737-КС-001 за тілом кредиту в сумі 9 299 грн 60 коп., по процентах у сумі 4 546 грн 08 коп. та судового збору в розмірі 214 грн 72 коп. відмовити.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання 04.09.2023 у відповідності до ст.235 ГПК України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у строки, передбачені ст.256 ГПК України та порядку, визначеному ст.257 ГПК України.

Інформацію у справі можна отримати на сторінці суду на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/sud5014.

Суддя Тетяна КОСЕНКО