ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.08.2023м. ДніпроСправа № 904/657/23
Господарський суд Дніпропетровської області (склад суду - суддя Золотарьова Я.С.), розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом Громадської спілки "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ", м. Київ

до Фізичної особи-підприємця Савастицької Ірини Олександрівни, м. Дніпро

про стягнення заборгованості у розмірі 18 360,00 грн

Без участі (виклику) представників сторін

ПРОЦЕДУРА:

Громадська спілка "УКРАЇНСЬКА ЛІГА АВТОРСЬКИХ ТА СУМІЖНИХ ПРАВ" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Савастицької Ірини Олександрівни і просить суд стягнути заборгованість у розмірі 18 360,00 грн та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-89/08/19-Н від 07.09.2019 в частині недотримання відповідачем обов`язку сплачувати винагороду.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 13.02.2023 була надіслана всім учасникам справи завчасно на їх юридичні адреси, з урахуванням Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, що підтверджується штемпелем суду про відправлення вихідної кореспонденції на звороті відповідних судових процесуальних документів.

За таких обставин у суду маються достатні підстави вважати, що ним вжито належних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи № 904/657/23.

13.06.2023 відповідач подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

23.06.2023 відповідач подав заяву про поновлення строку на подання відзиву та відзив на позов.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан.

Судова система не припиняє працювати, але значна кількість повітряних тривог, відключення електроенергії, відсутність фінансування на поштові відправлення, призводить до збільшення часу розгляду судових справ.

Судом враховано, що завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Відповідно до частини 2 статті 2 Господарського процесуального кодексу України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно частини 1 статті 4 Господарського процесуального кодексу України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини щодо тлумачення положення "розумний строк" вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ. Критеріями оцінки розумності строку є, зокрема складність справи та поведінка заявників.

З огляду на викладене, з метою дотримання принципів господарського судочинства, суд розглянув справу в межах розумного строку.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, відповідно до статті 233 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв рішення по справі у нарадчій кімнаті.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача, викладена у позовній заяві

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах №КБР-89/08/19-Н від 07.09.2019 в частині недотримання відповідачем обов`язку сплачувати винагороду за період з березня 2022 по липень 2022 року та за період з серпня 2022 по липень 2023 року.

Позиція відповідача

Відповідач зазначає, що сторони дійшли згоди про розірвання договору, за взаємною згодою Сторін з 28 лютого 2022 року.

07 липня 2022 року відповідачка отримала від позивача підписану Додаткову угоду від 06 липня 2022 року до Договору № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року про розірвання Договору № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року з 28 лютого 2022 року.

Крім того, від позивача було отримано Акт звіряння взаєморозрахунків в якому зазначено, що всі фінансові зобов`язання відповідачки за Договором № КБР-89/08/19-Н виконано в повному обсязі.

В подальшому відповідачка уклала Ліцензійний договір № КБР-2022/07/35 від 01.07.2022 з Товариством з обмеженою відповідальністю «ТММ-ЮКРЕЙН», за яким їй було надано невиключне право використовувати музичні твори у своїй господарській діяльності.

Так, права за Договором № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року відповідачка припинила використовувати з 28 лютого 2022 року, а тому твердження позивача про те, що відповідачка має заборгованість за договором, укладеним між позивачем та відповідачкою не відповідає дійсності.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ДОКАЗИ, ЩО ЇХ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ

07.08.2019 року між Громадською спілкою "Українська ліга авторських та суміжних прав" (суміжна організація), Приватною організацією "Організація колективного управління авторськими та суміжними правами" (авторська організація) та Приватною організацією "Українська ліга авторських і суміжних прав" (організація) та Фізичною особою-підприємцем Савастицькою Іриною Олександрівною (надалі - «Відповідач») було укладено Договір № КБР-89/08/19-Н про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах (надалі - договір).

Відповідно до пункту 1.1 якого користувач доручає організації укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).

Відповідно до пункту 1.2 договору сторони передбачають особливий порядок перерахування коштів від користувача до Авторської Організації та Суміжної Організації, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторського права та суміжних прав.

Договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком до 31 грудня 2020 року (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором (пункт 3.1. договору).

Договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком до 31 грудня 2020 року (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором (пункт 3.2. договору).

Пунктом 3.3. договору визначено, що за договорами, зазначеними в пунктах 3.1. та 3.2. користувач здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські так і за суміжні права (єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права)в розмірі, що зазначений у додатку №3 до цього договору (з урахуванням інших положень договору) на рахунок організації. Організацією може надсилатися користувачу рахунок-фактура в електронній формі, підписаний із використанням електронного цифрового підпису за допомогою системи електронного документообігу.

Згідно з пунктом 3.5. договору визначено, що отриманий організацією від користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується організацією на рахунок суміжної організації та на рахунок авторської організації. Пропорції щодо перерахування на суміжну організацію та на авторську організацію дотримуються організацією завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу користувача має отримати суміжна організація, а інші 50% - авторська організація.

Відповідно до пункту 4.3. договору надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо у Додатках №1 та №2 до цього договору. Строк дії цього договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи Додаток №1 та Додаток №2 до цього договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів) (прим. - територія), в яких користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав визначені в Додатку №3 до цього договору. Розмір винагороди (роялті) визначається сторонами як в Додатку №3 та в Додатках №1 та №2 відповідно стосовно суміжних прав та стосовно авторських прав. Порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) користувачем на рахунок організації встановлений цим договором та Додатком №3 до нього, при цьому, порядок сплати винагороди роялті організації (від імені і за рахунок користувача) на користь авторської організації та суміжної організації встановлений також відповідно Додатками №1 та №2 до цього договору. Сторони можуть дооформити інші додатки та додаткові угоди до цього договору.

Відповідно до пункту 5.1. Додатку №1 до договору він набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020, а в частині невиконаних фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань - до їх повного виконання.

У випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону при припинення дії цієї Ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в пункті 5.1 дати, дія цієї Ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу, коли протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення.

Відповідно до пункту 1 Додатку №3 до договору закладом, у якому користувач здійснює використання Об`єктів суміжних прав та Об`єктів авторського права - ресторан СПА-комплексу "Цунамі", загальною площею 117 кв.м.

Згідно із пунктом 3 Додатку №3 до договору єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується користувачем на розрахунковий рахунок організації відповідно до умов основного договору (Договору про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав); він сплачується не пізніше, ніж за п`ять днів до початку місяця за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовно якого він сплачується).

Позивач вказує, що відповідачка повністю сплатила суму Роялті за два роки дії договору за період з серпня 2019 по липень 2021.

Загалом відповідачкою було сплачено 62 222, 00 грн.

Позивач нарахував до стягнення з відповідачки заборгованість за третій рік дії договору з березня 2022 року по липень 2022 року на суму 5 400 грн.

За четвертий рік дії договору позивач нарахував до стягнення з відповідачки заборгованість за період серпень 2022 по липень 2023 року на суму 12 960, 00 грн.

Загалом позивач нарахував до стягнення з відповідача 18 360, 00 грн за період з березня 2022 по липень 2022 року та за період з серпня 2022 по липень 2023 року.

06.07.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року про розірвання Договору № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року з 28 лютого 2022 року.

Пунктом 1 Додаткової угоди сторони дійшли взаємної згоди вважати основний договір припиненим з 28.02.2022.

Додаткова угода підписана сторонами без заперечень та скріплена печатками.

Відповідно до акта взаємних розрахунків станом на 28.02.2022 сторони визначили, що заборгованість відсутня.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ СТОРІН, ВИСНОВКИ СУДУ

Приватна організація "Українська ліга авторських та суміжних прав" (далі - ПО "УЛАСП") перебувала на обліку Мінекономрозвитку (Мінекономіки) як організація колективного управління (свідоцтво ПО "УЛАСП" № 19/2011 від 24.01.2011, видане Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України);

На час укладення договору та на час його дії спілка була акредитованою організацією колективного управління, у сфері розширеного колективного управління "право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою" (наказ Мінекономрозвитку від 29.05.2019 № 912); строк акредитації - 3 роки, з 29.05.2019; дата включення до реєстру - 06.02.2019.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1109 Цивільного кодексу України, за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.

Частиною 5 статті 12 Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.

За кожною сферою розширеного колективного управління визначається одна акредитована організація за умови відсутності будь-яких конфліктів інтересів між основною категорією правовласників, в інтересах якої діє така організація, та іншими категоріями правовласників, на користь яких має збиратись дохід від прав у відповідній сфері розширеного колективного управління.

Позивач у справі на час виникнення спірних правовідносин був акредитованим органом в сфері колективного управління.

Як вбачається із доводів позивача, відповідачка повністю сплатила суму Роялті за два роки дії Договору за період з серпня 2019 по липень 2021, але не сплатила заборгованість за третій рік дії договору з березня 2022 року по липень 2022 року на суму 5 400 грн та за четвертий рік дії договору за період серпень 2022 по липень 2023 року на суму 12 960, 00 грн.

Дата виникнення прострочення по платежу за третій рік дії договору з березня 2022 року по липень 2022 року виникла з 25.02.2022.

Дата виникнення прострочення по платежу за період серпень 2022 по липень 2023 року виникла з 27.07.2022.

Загалом позивач нарахував до стягнення з відповідача 18 360, 00 грн за період з березня 2022 по липень 2022 року та за період з серпня 2022 по липень 2023 року.

За визначенням статі 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова вiд зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Так, відповідачкою зазначено, що вона припинила використовувати права з 28 лютого 2022 року, а 06.07.2022 між сторонами укладено Додаткову угоду до Договору № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 про розірвання Договору № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року з 28.02.2022.

Пунктом 1 Додаткової угоди сторони дійшли взаємної згоди вважати основний договір припиненим з 28.02.2022.

Доказів того, що Додаткова угода визнана недійсною матеріали справи не містять.

При цьому, станом на момент припинення Договору (на 28 лютого 2022 року) між Відповідачем та Позивачем підписано Акт звіряння взаєморозрахунків, за яким у Відповідача відсутня заборгованість перед Позивачем.

З урахуванням викладеного, всі зобов`язання Позивача за Договором № КБР-89/08/19-Н від 07.08.2019 року припинились 28 лютого 2022 року.

Водночас, суд зазначає, що позивач не спростував той факт, що між ним з відповідачкою укладено додаткову угоду щодо припинення дії основного договору, заперечень щодо доводів відповідачки у відзиві також не надав.

Відтак, оцінюючи в сукупності всі доводи та докази що містяться в матеріалах справи, господарський суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, вимога позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості у розмірі 18 360, 00 грн задоволенню не підлягає.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Щодо судового збору

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на відмову в задоволенні позовних вимог, судовий збір у розмірі 2 684 грн залишається за позивачем.

Керуючись статями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Громадської спілки "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. А. Аболмасова, буд 5, група приміщень 57, офіс 7; ідентифікаційний код 42502769) до Фізичної особи-підприємця Савастицької Ірини Олександрівни АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) про стягнення основного боргу у розмірі 18 360, 00 грн - відмовити у повному обсязі.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Центрального апеляційного господарського суду.

Суддя Я.С. Золотарьова