ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023м. ДніпроСправа № 904/5868/18 (904/4835/22)

Господарський суд Дніпропетровської області у складі судді Первушина Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання (помічник за дорученням) Рустамової З.Р.

за участю представників учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , паспорт.

від позивача: Потапов Костянтин Олександрович, ордер АЕ №1128174 від 10.04.2023.

від відповідача: повноважний представник не з`явився.

третя особа: ОСОБА_2 , паспорт.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження господарську справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49057, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

про визнання договору фінансового лізингу дійсним

межах справи №904/5868/18

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

до боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, )

про визнання банкрутом

РУХ СПРАВИ

В провадженні Господарського суду Дніпропетровської області перебуває справа №904/5868/18 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49000, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ). Справа перебуває на стадії ліквідації, повноваження ліквідатора виконує арбітражний керуючий Чичва Олег Сергійович.

20.12.2022 на адресу суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" про визнання договору фінансового лізингу дійсним.

Позовна заява ОСОБА_1 у відповідності до вимог статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства підлягає розгляду в межах справи про банкрутство ТОВ "Ключове рішення".

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 20.12.2022 справу №904/5868/18(904/4835/22) справу передано на розгляд судді Первушину Ю.Ю.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 26.12.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання, яке відбудеться 31.01.2023 о 10:30 год.

31.01.2023 до відділу канцелярії суду відповідач подав відзив на позовну заяву (вх.№4883/23), за змістом якого просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому судовому засідання заслухано пояснення представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 31.01.2023 відкладено підготовче засідання на 07.03.2023 о 12:30 год.

Позивач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

У підготовчому судовому засідання заслухано пояснення представника відповідача.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 07.03.2023 відкладено підготовче засідання на 17.04.2023 о 12:00 год.

17.04.2023 до відділу канцелярії суду представник позивача подав заяву про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх. суду №18663/23) та заяву про зміну підстав позову шляхом доповнення первісних підстав новими підставами (вх. суду №18461/23).

17.04.2023 до відділу канцелярії суду ОСОБА_2 подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх. суду №18551/23).

17.04.2023 до відділу канцелярії суду ОСОБА_2 подав заяву про вступ у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх. суду №18551/23).

У підготовчому судовому засіданні 17.04.23 оголошено перерву до 24.04.23 до 14:00 год.

У підготовчому засіданні 24.04.2023 заслухано пояснення позивача, відповідача та представника позивача.

21.04.2023 до відділу канцелярії господарського суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 як третьої особи яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету позову (вх. суду №341/23).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 24.04.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну підстав позову (вх. №18461/23 від 17.04.2023).

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 24.04.2023 залучено ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача. Заяву представника позивача - адвоката Потапова К.О. про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (вх. суду №18663/23) залишено без розгляду. Зобов`язано позивача надіслати третій особі позовну заяву та додані до неї документи, докази про що надати суду. Зобов`язано відповідача надіслати третій особі відзив на позовну заяву та додані до нього документи, докази про що надати суду. Встановлено третій особі строк до 12.05.2023 для надання до суду пояснень по суті спору (копію надіслати сторонам).

За результатами підготовчого судового засідання 24.04.2023 оголошено перерву до 16.05.2023 об 14:30 год.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровського області від 26.04.2023 повернуто ОСОБА_2 позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору з доданими до нього документами.

11.05.2023 до відділу канцелярії суду третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору подав письмові пояснення (вх. суду 23048/23).

Судом заслухано думку Позивача, представника Позивача, Відповідача та третьої особи щодо можливості закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті. У підготовчому засіданні судом, відповідно до вимог статті 182 Господарського процесуального кодексу України, були здійснені дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

16.05.2023 ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області підготовче провадження закрито, розгляд справи по суті призначено на 12.06.2023 о 11:00 год.

12.06.2023 до відділу канцелярії суду відповідач надав додаткові письмові пояснення по справі (вх. суду №28254/23).

В судове засідання 12.06.2023 з`явилися позивач, представник позивача, представник відповідача в особі ліквідатора ТОВ "Ключове рішення" та третя особа.

В судовому засіданні 12.06.2023 судом було розпочато розгляд справи по суті, учасники справи виступили із вступним словом. В судовому засіданні оголошено перерву до 03.07.2023 о 11:00 год.

29.06.2023 до відділу канцелярії суду представник позивача подав письмові пояснення, щодо питань які виникли у судовому засіданні 12.06.2023 (вх. суду №32063/23). Аналогічного змісту пояснення надійшли до суду і через систему "Електронний суд" (вх. суду №31946/23).

03.07.2023 до відділу канцелярії третя особа ОСОБА_2 подав письмові пояснення щодо предмету спору (вх. суду №32465/23).

02.07.2023 на електронну адресу суду відповідач-ліквідатор ТОВ "Ключове рішення" надіслав додаткові письмові пояснення по справі (вх. суду №32466/23).

03.07.2023 до судового засідання з`явилися позивач, представник позивача, представник відповідача в особі ліквідатора ТОВ "Ключове рішення" та третя особа. Учасники справи оголосили свої пояснення, надали відповіді на запитання. В судовому засіданні оголошено перерву до 15.08.2023 о11:00 год.

14.08.2023 через систему "Електронний суд" представник позивача надіслав письмові пояснення (вх. суду №40585/23).

14.08.2023 до відділу канцелярії господарського суду надійшло клопотання представника відповідача про відкладення слухання справи у зв`язку із знаходженням у відпусті (вх. суд №40935/23).

В судове засідання 15.08.2023 з`явилися позивач, представник позивача та третя особа.

З приводу клопотання відповідача про відкладення слухання справи присутні учасники заперечували та наполягали на розгляді справи.

Суд розглянув клопотання відповідача та не знайшов підстав для відкладення розгляду справи на іншу дату, з огляду на наявність в матеріалах справи документів іншого представника - адвоката Попова Д.О., який приймав участь під час підготовчого провадження та відсутність відомостей про його неможливість прийняти участь в судовому розгляді 15.08.2023. З цих підстав суд відхилив клопотання ліквідатора ТОВ "Ключове рішення" про відкладення слухання справи на іншу дату та вирішив проводити розгляд справи.

У судовому засіданні 15.08.2023 встановлено обставини справи та досліджено докази, наявні у матеріалах справи, оглянуто оригінали доказів надані в судовому засіданні.

У судових засіданнях здійснювалось повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 222 Господарського процесуального кодексу України.

Господарський суд констатує, що сторони мали реальну можливість надати всі існуючі докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень суду першої інстанції.

Таким чином, Господарський суд прийшов до висновку про відсутність підстав, які заважають ухваленню рішення по справі .

В порядку статті 240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 15.08.2023 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

АРГУМЕНТИ СТОРІН

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА

19.08.2013 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір №PLLAGX про надання нерухомості на умовах фінансового лізингу (далі за текстом - Договір). Договір укладено у простій письмовій формі. За змістом Договору сторони визначили всі істотні умови фінансового лізингу. Предметом лізингу сторони визначили нерухоме майно. Так, згідно п. 2.1., 14.1.1. Договору, Додатку №1 до Договору Лізингодавець на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування Предмет лізингу: житловий будинок з гаражем, загальною площею 254,1 кв.м., житлова площа 113,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай, огорожа, сарай-прибудова, навіс, вбиральня та земельні ділянки кадастрові номери :14:004:0373; :14:004:0372, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов договору.

У відповідності до умов п. 4.2, 14.1.8. Договору Лізингоодержувач вніс авансовий лізинговий платіж в сумі 353 600,00 грн. та зобов`язався щомісяця здійснювати платежі на умовах Договору. Загальна вартість предмету лізингу становить 1 490 400,00 грн.

Відповідно до специфікації та акту приймання-передачі від 19.08.2013 до Договору ТОВ «Ключове рішення» передало вищевказане майно позивачу. Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є:

предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу);

розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

28.05.2019 ТОВ «Ключове рішення» надіслало позивачу повідомлення про зміну платіжних реквізитів, у зв`язку з чим просило здійснювати оплату на наступний рахунок: Р/р НОМЕР_2 в АТ «Акцент Банк», МФО банку 307770, ЄРДПОУ 34410967.

До вересня 2019 року включно ОСОБА_1 здійснювала платежі згідно Графіку сплати лізингових платежів (додаток 2 до Договору).

В подальшому ОСОБА_1 отримала лист від ліквідатора ТОВ "Ключове рішення" Чічви О.С. із пропозицією про дострокове погашення залишку в розмірі 1456574,54 гривень зі подальшим переоформленням права власності на нерухоме майно у власність ОСОБА_1 .

В свою чергу позивач в період з 23.10.2019 по 17.12.2019 внесла на рахунок відповідача залишок в розмірі 1482542,00 гривень. Загальна сума виплат по Договору склала 3 911 176,00 гривень.

Відсутність заборгованості за Договором підтверджується листом ліквідатора Чічви О.С. від 23.06.2021.

Проте, відповідач не виконав свої зобов`язання. Дій направлених на передачу права власності на користь позивача відповідач не вчинив. На пропозиції позивача вчинити нотаріальне посвідчення Договору відмовив, посилаючись на відсутність відповідних повноважень у ліквідатора ТОВ "Ключове рішення" у процедурі банкрутства.

Позивач неодноразово вказував, що вважав Договір укладеним, оскільки Закон України "Про фінансовий лізинг" визначає достатнім письмової форми без нотаріального посвідчення для укладання договору. Але, після невизнання Договору укладеним з боку Відповідача вирішив звернутися до суду за захистом порушеного права. Неодноразово запрошував Відповідача до нотаріуса для нотаріального посвідчення Договору.

На підтримку своєї позиції Позивач посилався на правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 20 лютого 2020 року по справі №910/2240/19 про достатність письмової форми для договорів фінансового лізингу при укладання правочину.

Посилаючись на правові позицій Верховного Суду викладені у постановах від 03 квітня 2023 року по справі №185/5260/20-ц та від 18 серпня 2021 року по справі № 305/1468/16-ц позивач наполягав на належності обраного ним способу захисту порушеного права у вигляді вимоги про визнання договору дійсним.

Посилаючись на вимоги статті 220 ЦК України позивач вказував на необхідність визнання Договору дійсним з огляду на факти виконання сторонами умов договору та ухилення відповідача від нотаріального посвідчення Договору.

Позивач, посилаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 20.02.2020 у справі №910/2240/19 зазначив, що Договір укладено у відповідності до вимог Закону України "Про фінансовий лізинг" у письмовій формі.

Також позивач вказував на явну суперечливу поведінку відповідача, та наполягав на застосуванні доктрини заборони суперечливої поведінки при оцінці та встановленні обставин справи.

За змістом позовної заяви та пояснень наданих суду під час розгляду справи позивач наполягав на застосуванні загальних засад цивільного права, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності як норм прямої дії.

Окремо позивач зазначив, що на правовідносини які склалися між позивачем та відповідачам розповсюджується дія Закону України "Про захист прав споживачів" та права ОСОБА_1 , як споживача, порушено діями позивача.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА

Відповідач заперечує проти позову повністю.

Відповідач не заперечував фактичних обставин справи. Відповідач підтвердив факт укладання сторонами спірного Договору у письмовій формі 19.08.2013 та підтвердив, що ТОВ "Ключове рішення" ще у липні 2013 набуло права власності на майно яке стало предметом Договору та підтвердив, що майно на час розгляду справи є його власністю. Відповідач не заперечував фактів передачі майна Позивачу у володіння та користування та отримання коштів від Позивача на виконання умов Договору.

Відповідач зазначив, що ТОВ "Ключове рішення" перебуває у стані банкрутства, а майно Відповідача входить до ліквідаційної маси банкрута - ТОВ "Ключове рішення" (статті 59, 61 КУзПБ). Наведені обставини виключають можливість відчуження майна, яке є предметом Договору, у власність Позивача на умовах Договору, оскільки майно боржника під час ліквідаційної процедури може бути відчужено лише в порядку передбаченому статтею 63 КУзПБ.

Сам Договір, на думку Відповідача, є нікчемний з огляду на вимоги статей 203, 220, 626, 627, 657, 806 Цивільного кодексу України та не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідач заперечував проти можливості застосування до спірних правовідносин умов частини 2 статті 220 ЦК України. Відповідача наполягав, на тому, що повноваження ліквідатора банкрута встановлені статтею 61 КУзПБ та обмежені. З огляду на наведене, ліквідатор не наділений повноваженнями необхідними для нотаріального посвідчення Договору від імені ТОВ "Ключове рішення" під час ліквідаційної процедури.

Також Відповідач зазначив, що ухвалою Печерського районного суду від 03.05.2017 по справі №757/24370/17-к на майно ТОВ "Ключове рішення", яке є предметом Договору, накладено арешт, що унеможливлює здійснення будь яких дій відносно вказаного нерухомого майна.

З огляду на наведене ліквідатор ТОВ "Ключове рішення" просив суд у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ТРЕТЬОЇ ОСОБИ

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, на стороні позивача: ОСОБА_2 , погоджується із викладеними у позовній заяві підставами та предметом, підтримує їх та просить суд задовольнити позов.

ОСОБА_2 повідомив суд, що проживає разом із ОСОБА_1 однією сім`єю. Спільні кошти, набуті за час сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сплачувались на виконання умов Договору Відповідачу. Крім того, ОСОБА_2 , на виконання умов Договору, здійснював платежі від власного імені, що підтверджує платіжними документами.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 неодноразово посилався на порушення з боку Відповідача вимог Закону України "Про захист прав споживачів" та просив суд задовольнити позов з метою усунення визначених порушень.

ПЕРЕЛІК ОБСТАВИН, ЯКІ Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУВАННЯ

Предметом цього судового розгляду є вимога Позивача про визнання дійсним договору укладено між сторонами в письмовій формі без нотаріального посвідчення стосовно переходу права власності на нерухоме майно яке належить Відповідачу на праві власності.

Позов обґрунтовано порушенням Відповідачем зобов`язань взятих на себе за Договором фінансового лізингу.

Метою позову є відновлення стану правової визначеності та захист порушеного права Позивача.

Для правильного вирішення позову необхідно встановити які саме правовідносини склались між сторонами; які взаємні права та обов`язки виникли між сторонами; чи було погоджено сторонами усі суттєві умови Договору; чи підлягає підписаний сторонами договір нотаріальному посвідченню та чому такий договір не було посвідчено нотаріально; чи не містить такий договір протиправних умов; які зобов`язання за договором було виконано сторонами; яке право чи інтерес Позивача порушено та які наслідки такого порушення. Також суду потрібно надати оцінку належність та ефективності обраного позивачем способу захисту порушеного права.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

19.08.2013 між та ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Ключове рішення» підписано Договір №PLLAGХ про надання нерухомості на умовах фінансового лізингу.

Згідно п. 2.1., 14.1.1. Договору, Додатку №1 до Договору Лізингодавець ТОВ "Ключове рішення" на умовах фінансового лізингу передає у платне володіння та користування Лізінгоодержувача Скрипаль Л.Е. предмет лізингу: житловий будинок з гаражем, загальною площею 254,1 кв.м., житлова площа 113,3 кв.м. та надвірні будівлі: сарай, огорожа, сарай-прибудова, навіс, вбиральня та земельні ділянки кадастрові номери :14:004:0373; :14:004:0372, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 . Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу та сплачувати щомісячні платежі та платежі по відшкодуванню витрат Лізингодавця, пов`язаних з виконанням Договору. По закінченню строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на Предмет лізингу згідно умов договору.

Пунктом 14.1.2 сторони встановили строк лізингу 240 місяців.

У відповідності до умов п.4.2, 14.1.8. Договору Лізингоодержувач вніс авансовий лізинговий платіж в сумі 353 600,00 грн. та зобов`язався щомісяця здійснювати платежі на умовах Договору.

Загальний розмір лізингових платежів встановлено у додатку №2 до договору та складає 6737426,57 гривень.

Відповідно до специфікації та акту приймання-передачі від 19.08.2013 до Договору ТОВ «Ключове рішення» передало вищевказане майно позивачу.

Частиною 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є:

предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

На момент підписання Договору сторони досягли згоди щодо усіх його істотних умов, а саме: предмету договору (зокрема п. 2.1-2.4 Договору), строку, на який лізингоодержувачу надається (право користування предметом лізингу (строк лізингу) (зокрема п. 14.1.2. Договору), розміру (лізингових платежів (зокрема п. 14.1.4, 14.3).

Крім того, сторони досягли згоди і стосовно інших умов, які законодавство не визначає істотними, а сам Договір викладено єдиним документом, оформлено письмово та підписано сторонами.

Після підписання Договору Позивач протягом тривалого часу до вересня 2019 року сплачував на користь Відповідача кошти в порядку встановленому умовами Договору, володів та користувався майном яке було предметом Договору.

Таким чином сторони не лише підписали Договір а й виконували його умови протягом тривалого часу.

28.05.2019 ТОВ «Ключове рішення» надіслало позивачу повідомлення про зміну платіжних реквізитів, у зв`язку з чим просило здійснювати оплату на наступний рахунок: Р/р (№ НОМЕР_2 в АТ «Акцент Банк», МФО банку 307770, ЄРДПОУ 34410967.

Проте, в подальшому до позивача із листом звернувся ліквідатор ТОВ «Ключове рішення» Чичва О.С., в якому із посиланням на положення Цивільного кодексу України стосовно недійсності (нікчемності) правочину. Позивачу було запропоновано:

«... з метою захисту Ваших прав, як користувача нерухомості, та з метою безконфліктного подальшого руху справи про банкрутство ТОВ «Ключове рішення» пропоную Вам здійснити погашення залишку за Вашою «Заявою про приєднання до публічного договору» в сумі 1 456 574,54 грн.

Після погашення вказаного залишку прошу звернутися до ліквідатора ТОВ «Ключове рішення» для оформлення акту приймання-передачі та спільного звернення до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про визнання права власності за Вами на об 'єкт нерухомості за адресою АДРЕСА_2 .

У випадку, якщо Вас не влаштовує пропозиція, зазначена у даному листі, об`єкт нерухомості буде реалізовано на аукціоні в порядку Розділу IV Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

ОСОБА_1 було прийнято викладену у вищенаведеному листі пропозицію ліквідатора ТОВ «Ключове рішення» стосовно дострокового виконання зобов`язань, передбачених Договором, та за платіжними реквізитами, обумовленими угодою, здійснено оплату у загальному розмірі 1 482 542,00 грн, а саме:

- 23.10.2019 суму - 28 041,00 грн:

- 23.11.2019 суму - 28 041,00 грн:

- 29.11.2019 суму - 819 000,00 грн:

- 10.12.2019 суму - 579 419,00 грн:

- 17.12.2019 суму - 28 041,00 грн (доплата після уточнення).

Таким чином, загальна сума, що була сплачена за нерухомість та на виконання Договору, склала 3 911 176,00 грн, з яких:

- 353 600, 00 грн - авансовий платіж;

- 2 075 034,00 грн - сума щомісячних виплат до отримання листа з пропозицією дострокового погашення по договору лізингу:

- 1 482 542,00 грн. - сума достроково здійснених виплат.

З метою отримання нерухомого майна, яке було предметом Договору, у власність ОСОБА_1 протягом травня - червня 2021 року неодноразово направляла ліквідатору ТОВ "Ключаве рішення" Чичві О.С. листи запрошення прибути до нотаріальної контори у м. Полтава нотаріус Цвітоха Ю.М. для нотаріального посвідчення Договору, підписання акту взаєморозрахунків та передачі прав власності на предмет лізингу.

Листом від 23.06.2021 вих. №01-32/2 ліквідатор ТОВ "Ключове рішення" повідомив Позивача про неможливість здійснення нотаріального посвідчення Договору з огляду на вимоги статей 59, 61 КУзПБ. Та повідомив, що ОСОБА_1 не має жодних зобов`язань перед ТОВ "Ключове рішення".

Згідно інформації з Державного речових прав на нерухоме майно реєстру (станом на 12.06.2023) право власності на майно: житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 , вказане у Договорі як предмет лізингу, з 10.07.2013 зареєстровано за ТОВ "Ключове рішення". З 18.05.2017 на вказане майно накладено арешт за ухвалою суду, серія та номер 757/24370/17-к виданий 03.05.2017, видавник: Печерський районний суд м. Київ, орган державної влади, в інтересах якої встановлено обтяження : Генеральна прокуратура України.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСУВАВ СУД, ПОЗИЦІЯ СУДУ

Статті 209, 215, 220, 222-225, 655-658, 691, 692, 695 806-809, Цивільного кодексу України.

Закон України "Про фінансовий лізинг" №723/97-ВР від 16.12.1997 в редакції станом на серпень 2013 року.

ПЕРЕЛІК ДОКАЗІВ, ЯКИМИ СТОРОНИ ПІДТВЕРДЖУЮТЬ АБО СПРОСТОВУЮТЬ НАЯВНІСТЬ КОЖНОЇ ОБСТАВИНИ, ЯКА Є ПРЕДМЕТОМ ДОКАЗУАВАННЯ У СПОРІ

Договір №PLLAGX від 19.08.2013 з додатками 1 та 2 (том-1 арк.с. 38-50).

Листування сторін із пропозиціями що виконання умов Договору та запрошення для вчинення нотаріального посвідчення (том-1, арк.с. 18-32, 25-28, 66-75, 119-123),

Банківська виписка по рахунку ОСОБА_1 за період з 19.08.2013 по 13.05.2019 (том-1, арк.с. 51-58).

Квитанції про оплату (том-1 арк.с. 59-62) від імені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру речових прав Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (том-1, арк.с. 201-205).

Інформації з Державного речових прав на нерухоме майно реєстру станом на 12.06.2023 (том-1, арк.с. 201-206).

Оригінали документів оглянуто судом в судовому засіданні під час дослідження доказів.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Обставини справи вказують на те, що Відповідач не визнає Договір укладеним та не виконує взяті на себе за Договором зобов`язання з передачі у власність Відповідача нерухомого майна, яке є предметом Договору.

У разі досягнення Позивачем мети заявленої у позові, правова позиція може отримати визначений стан. Так у разі визнання Договору дійсним Позивач матиме в подальшому право отримати від Відповідача належне Позивачу за умовами Договору. Суд приймає до уваги, що процедура банкрутства ТОВ "Ключове рішення" не обов`язково може призвести до ліквідації банкрута та продажу всього майна боржника. В такому випадку обов`язки встановлені Договором можуть бути виконані сторонами у майбутньому.

В такому разі спосіб захисту права обраний Позивачем суд вважає належним та ефективним.

Щодо позиції Позивача про належність обраної сторонами форми укладання Договору.

Договір фінансового лізингу відповідно до вимог статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» має бути укладений у письмовій формі та згідно з вимогами частини першої статті 209 ЦК України підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, прямо встановлених законом або за домовленістю сторін.

За частиною другою статті 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства України, договір фінансового лізингу за своєю правовою природою є змішаним і містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Позивач посилався на правові позиції Верховного Суду викладені у постанові від 20.02.2020 у справі №910/2240/19, які вказують на неможливість застосування до договору фінансового лізингу вимоги про нотаріальне посвідчення договору найму. Так Верховний Суд вказував, що системний аналіз зазначеної вище норми (стаття 806 ЦК України) у контексті параграфу 1 глави 58 ЦК України свідчить про те, що у частині другій статті 806 ЦК України закріплена бланкетна норма, яка відсилає до загальних положень про договір найму (параграф 1 глави 58 ЦК України), тому до договору лізингу можуть субсидіарно застосовуватися лише норми параграфу 1 глави 58 ЦК України, а не інші параграфи цієї глави. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом. Тому Верховний Суд зазначив, що приписи статті 793 ЦК України, яка міститься у параграфі 4 глави 58 ЦК України, у випадку договору найму не застосовуються.

Така правова позиція Верховного суду є сталою та знайшла своє застосування у численних спорах .

Проте, на думку господарського суду застосування вищенаведених правових позицій Верховного суду до правовідносин які досліджуються в рамках даного спору не може бути коректним.

Досліджуючи умови Договору суд вбачає ознаки договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Так договір купівлі-продажу є правочин за умов якого, одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

За умов викладених у Договорі предметом правочину є перехід права власності на нерухоме майно за плату із розстроченням платежу (стаття 695 ЦК України).

Абзац 2 частини 2 статті 806 ЦК України вказує, що до відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Параграф перший глави 54 (купівля-продаж) розділу ІІІ (окремі види зобов`язань) підрозділу 1 (договірні зобов`язання) Цивільного кодексу України визначений назвою : "Загальні положення про купівлю-продаж". Таким чином всі вимоги статей з 655 по 697 ЦК України відносяться до вимог щодо загальних положень про купівлю-продаж. А тому вимоги статті 657 ЦК України відносяться до норм які містять в собі загальні положення про купівлю-продаж, що вказує на обов`язковість нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна.

З огляду на наведене, суд прийшов до наступного висновку.

Загальні положення глави 58 (найм) суттєво відрізняються за структурою від загальних положень глави 54 (купівля-продаж).

Так загальні положення про найм, які містяться у параграфі 1 глави 58 ЦК України, не регулюють форму договору найму. А загальні положення глави 54 навпроти - регулюють форму договору купівлі - продажу.

Згідно вимог статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Таким чином, суд прийшов до висновків про необхідність застосування вимог статті 657 Цивільного кодексу України про нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна в рамках договору фінансового лізингу, та обов`язковість застосування наслідків недодержання належної форми правочину передбачені частиною 1 статті 220 Цивільного кодексу України до Договору.

З огляду на наведене, суд дійшов висновків про нікчемність укладеного договору №PLLAGX від 19.08.2013 про надання нерухомості на умовах фінансового лізингу між ОСОБА_1 та ТОВ "Ключове рішення", оскільки сторони не здійснили обов`язкового нотаріального посвідчення.

Щодо застосування частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України.

Згідно вимог частини 2 статті 220 Цивільного кодексу України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Встановлені судом обставини справи вказують на те, що сторони підписали Договір у серпні 2013 року та не вчинили його нотаріальне посвідчення. Сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, відбулося часткове виконання договору сторонами. Умови договору відповідали волі сторін та не містили протиправних умов. Протягом тривалого часу з 2013 року по 2019 рік жодна із сторін не намагалася вчинити його нотаріальне посвідчення. ОСОБА_1 в позовній заяві вказує, що вважала обрану форму договору належною. Лише після початку процедури банкрутства ТОВ "Ключове рішення" позивач зустрівся із невиконанням договору з боку відповідача, що й підштовхнуло її на дії направлені на нотаріальне посвідчення угоди.

З огляду на наведене, суд ставиться критично до позиції позивача з приводу ухилення відповідача від нотаріального посвідчення Договору, та не приймає доводів позивача.

Правова основа презумпції знання законодавства - обов`язок кожного неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Цей обов`язок закріплений в частині 1 статті 68 Конституції України. Обов`язок додержання законів передбачає і обов`язок їх знання. Тому закони повинен знати кожний. З цього положення і випливає загальновідома формула: незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності, яка і міститься в частині 2 статті 68 Конституції України.

Таким чином, суд встановив, що при укладанні договору сторони не виконали покладеного законом обов`язку нотаріального посвідчення правочину. Тривалий час ніяких дій для вчинення нотаріального посвідчення Договору не вчиняли. Такі обставини вказують на свідоме порушення законодавства України з обох сторін.

Суд не приймає до уваги посилання позивача та третьої особи на порушення відповідачем вимог Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки наведені порушення не можуть впливати на оцінку суду щодо обставин дійсності або недійсності Договору та не мають вирішального значення для розгляду справи по суті.

З огляду на наведене суд дійшов висновку - відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно частини 1 статті 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі відмови в позові покладаються на Позивача.

Керуючись статтями 2, 73, 74, 76, 77-79, 86, 91, 129, 233, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ключове рішення" (49057, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 12, ); за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про визнання договору фінансового лізингу дійсним - відмовити.

Витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня підписання рішення, шляхом подання апеляційної скарги до Центрального апеляційного господарського суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.08.2023

Суддя Ю.Ю. Первушин